Справа № 640/37311/21
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

26 червня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/37311/21

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Секірської А.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання: Акіменко Д.Ю.,

представника позивача: не прибув;

представника відповідача: Черчелюк Д.О.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Разнобитпродукт» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

16.12.2021 ПрАТ «Разнобитпродукт» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, в якому просив суд:

- скасувати податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у м. Києві від 30.06.2021 № 495190417, відповідно до якого ПрАТ «Разнобитпродукт» за затримку на 541 472 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 436 765,00 грн зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 43 676,50 грн за платежем: податок на прибуток підприємств.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.12.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення її недоліків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.01.2022 відкрито провадження в адміністративній справі; визначено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (стаття 262 КАС України).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 прийнято адміністративну справу до провадження, визначено розгляд справи продовжити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано сторонам у разі зміни фактичних обставин по даній справі, вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, повідомити суду про таке протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання цієї ухвали шляхом направлення додаткових пояснень в електронній формі через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему (особистий кабінет в системі «Електронний суд») з використанням власного (уповноваженої особи) електронного підпису або у паперовій формі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 визначено перейти із розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, судовий розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, зобов`язано ГУ ДПС у м. Києві у строк до 19.05.2025 надати через підсистему «Електронний суд»: Витяг з ІКП з податку на прибуток підприємств платника ПрАТ «Разнобитпродукт» з 01.01.2016 по 30.06.2021; Пояснення з посиланням на відповідні докази, на підставі чого і за які періоди виник податковий борг ПрАТ «Разнобитпродукт» з податку на прибуток підприємств у розмірі 1 715 117,16 грн, що обліковувався станом на 19.11.2019; в рахунок погашення якого саме податкового боргу/пені спрямовано кошти, сплачені ПрАТ «Разнобитпродукт» платіжним дорученням від 12.11.2019 № 5708; за рахунок яких коштів здійснено погашення 05.03.2021 (277810,60 грн) та 13.05.2021 (158 954,40 грн) податкового боргу ПрАТ «Разнобитпродукт» за податковою декларацією від 25.10.2019 № (як зазначено в інформативному додатку до акта камеральної перевірки), запропоновано ПрАТ «Разнобитпродукт» у строк до 19.05.2025 надати через підсистему «Електронний суд»: належним чином засвідчені копії платіжних доручень від 17.05.2016 № 326, від 17.05.2016 № 327, від 19.05.2016 № 329, повідомлення банківської установи від 30.05.2016 про повернення платіжних доручень без виконання, та повідомлення ПрАТ «Разнобитпродукт» про невиконання банком платіжних доручень, направленого до контролюючого органу, призначено підготовче засідання на 23 травня 2025 року на 13 год. 30 хв. в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 16.05.2025 задоволено клопотання представника Головного управління ДПС у м. Києві, про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 29.05.2025 у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача відмовлено.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 29.05.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 18 червня 2025 року на 13 год. 30 хв.

Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав пояснення, аналогічні викладеному у відзиві та додаткових поясненнях.

Відповідно до частини першої статті 227 КАС України у виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення.

У судовому засіданні 18.06.2025 у відповідності до абзацу другого частини першої статті 227 КАС України суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав проголошення судового рішення на 26.06.2025.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 01.06.2021 Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати суми (зобов`язання) по податку на прибуток Приватного акціонерного товариства «Разнобитпродукт».

За результатами перевірки ГУ ДПС у м. Києві складено Акт від 01.06.2021 №43214/Ж5/26-15-04-17-18 камеральної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати суми (зобов`язання) по податку на прибуток ПрАТ «Разнобитпродукт» (), в якому зазначено, що перевіркою встановлено несвоєчасну сплату податкових зобов`язань з податку на прибуток юридичних осіб.

У Інформативному додатку до Акту зазначено, що ПрАТ «Разнобитпродукт» нібито порушено термін сплати податку на прибуток підприємств за Податковою декларацією з податку на прибуток підприємств № від 25.10.2019 (за три квартали 2019 року).

Вважаючи висновки акту перевірки неправомірними та такими, що не відповідають дійсності, Товариство звернулося до Головного управління ДПС у м. Києві із запереченнями на Акт камеральної перевірки ТУ ДПС у м. Києві №43214/Ж5/26-15-04-17-18 від 01.06.2021. У вказаних запереченнях Товариство зазначило, що у ГУ ДПС у м. Києві дійшло неправомірного висновку про порушення термінів сплати (перерахування) самостійно узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств за три квартали 2019 року у зв`язку з тим, що ПрАТ «Разнобитпродукт» податок на прибуток за 3 квартали 2019 року було сплачено у повному обсязі та у строки, встановлені чинним законодавством України, на підтвердження чого було надано копію платіжного доручення №5708 від 12.11.2019.

У листі від 25.06.2021 №16677/1/26-15-04-17-18 «Про надання відповіді на заперечення ПрАТ «Разнобитпродукт» Головне управління ДПС у м. Києві, без будь-якого обґрунтування, зазначило про залишення без змін висновку, викладеного в акті камеральної перевірки від 01.06.2021 №43214/Ж5/26-15-04-17-18.

Не зважаючи на вищевказане, на підставі акту перевірки 01.06.2021 Головним управлінням ДПС у м. Києві було прийнято податкове повідомлення-рішення №495190417, відповідно до якого Приватне акціонерне товариство «Разнобитпродукт» за затримку 541 472 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 436 765,00 грн зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 43 676,50 грн. за платежем податок на прибуток підприємств.

В подальшому Приватне акціонерне товариство «Разнобитпродукт» звернулося до вищестоящого органу, Державної податкової служби України, із скаргою на податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 30.06.2021 №495190417.

26.11.2021 Товариством отримано рішення Державної податкової служби України вих. №26588/6/99-00-06-03-01-06 від 24.11.2021, яким залишено без змін ППР ГУ ДПС у м. Києві від 30.06.2021 №495190417, а скаргу Товариства - без задоволення.

ПрАТ «Разнобитпродукт» не погоджується з зазначеним вище податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС у м. Києві від 30.06.2021 №495190417 на суму 43 676,50 грн, вважає його неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, з наступних підстав.

ПрАТ «Разнобитпродукт» сплатило податок на прибуток підприємства за 3 квартали 2019 року у повному обсязі та у визначені законодавством строки, що підтверджується платіжним дорученням №5708 від 12.11.2019 на суму 436 765,00 грн.

ГУ ДПС фактично не заперечує сплату Товариством вищевказаного податку на прибуток підприємств, при цьому зазначає, що кошти, які сплачував платник (в сумі 436 765,00 грн), ГУ ДПС у м. Києві зараховано в рахунок погашення боргу з податку на прибуток, який нібито виник ще у 2016 році, у зв`язку з чим автоматично розраховано штрафні санкції. Такі дії податкового органу є абсолютно неправомірними, адже жодного податкового боргу у Приватного акціонерного товариства «Разнобитпродукт» не існує і ГУ ДПС у м. Києві безпідставно вимагає повторної сплати одного і того ж податкового зобов`язання.

Наступні обставини встановлено судовими рішеннями, копії яких додаються до нього позову, а тому вони не підлягають повторному доказуванню.

Так, з метою сплати поточних та майбутніх податкових зобов`язань, зокрема, з податку на прибуток, діючи у відповідності до Договорів від 23 лютого 2001 року №475/01 на здійснення розрахунково-касового обслуговування по поточному рахунку № , від 18 грудня 2001 року №ПС 121/02 на розрахункове обслуговування за допомогою програмного комплексу «Клієнт-Банк», укладених між ПАТ «Разнобитпродукт» (Товариство) та Акціонерним банком «АЖІО» (правонаступником якого є ПАТ «ФІДОБАНК») ПАТ «Разнобитпродукт» 17 травня 2016 року направив за допомогою системи дистанційного обслуговування «Клієнт-Банк» наступні платіжні доручення: V - № 326 від 17 травня 2016 року про сплату податку на прибуток у сумі 5 300 грн.; - № 327 від 17 травня 2016 року про сплату податку на прибуток у сумі 1 318 000 грн.; - №329 від 19 травня 2016 року про сплату податку на прибуток у сумі 194 300 грн.

На поточному рахунку Товариства були наявні кошти для сплати відповідних зобов`язань.

30 травня 2016 року ПАТ «Разнобитпродукт» через систему «Клієнт-Банк» отримав від банківської установи повідомлення про повернення платіжних доручень без виконання, у зв`язку з тим, що згідно з пп. 1.26 р.3 Положення виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 липня 2012 року №2 під час виконання своїх повноважень Фонд або уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію у разі делегування їй своїх повноважень не пізніше п`ятого робочого дня, починаючи з дня свого призначення, має повернути клієнтам, з якими укладені договори про касово-розрахункове обслуговування, платіжні документи, що не сплачені в строк з вини неплатоспроможного банку.

Не зважаючи на те, що ПрАТ «Разнобитпродукт» письмово повідомлено про невиконання Банком платіжних доручень Товариства, Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві винесено податкову вимогу від 27 травня 2016 року №6512-17, відповідно до якої сума податкового боргу Товариства за узгодженими грошовими зобов`язаннями з податку на прибуток станом на 26 травня 2016 року становить 551 871,75 грн.

Того ж дня податковим органом прийнято рішення №6512-17 про опис майна позивача у податкову заставу. Підставою для винесення податкової вимоги та прийняття рішення слугував висновок контролюючого органу про несплату позивачем самостійно узгоджених грошових зобов`язань згідно податкової декларації з податку на прибуток приватних підприємств № від 05 травня 2016 року по терміну сплати 20 травня 2016 року у сумі 554 068, 00 грн.

Разом з цим, згідно з картками особових рахунків у Товариства обліковувалась переплата з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 2 196,25 грн, на яку було зменшено податковий борг.

Грошові кошти, які фігурували у вищевказаних платіжних дорученнях №326, №327 і №328, товариству не поверталися і вимога ДПІ ще раз сплатити податок на прибуток підприємства фактично призводить до подвійного оподаткування прибутком ПрАТ «Разнобитпродукт», що прямо заборонено чинним законодавством України.

Приватне акціонерне товариство «Разнобитпродукт» звернулось в суд з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - Інспекція) про визнання протиправними та скасування податкової вимоги від 27 травня 2016 року № 6512-17 та рішення про опис майна в податкову заставу від 27 травня 2016 року №6512-17.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 серпня 2016 року, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 квітня 2017 року у справі №826/9310/16, адміністративний позов задоволено, визнано протиправними та скасовано податкову вимогу від 27 травня 2016 року № 6512-17 та рішення про опис майна Товариства у податкову заставу від 27 травня 2016 року № 6512-17.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем своєчасно та у повному обсязі сплачено узгоджене грошове зобов`язання, тоді як неперерахування установою банку грошових коштів на казначейський рахунок державного бюджету не може бути підставою для відповідальності платника податку. Обов`язок платника зі сплати податків слід вважати виконаним з часу подання до обслуговуючого банку платіжного доручення на перерахування до бюджетної системи України на відповідний рахунок Державного казначейства грошових коштів з рахунку платника у банку за наявності у нього достатнього грошового залишку на день платежу. При цьому платник податків не несе відповідальності за дії банківських установ, які беруть участь у багатостадійному процесі сплати та перерахування податків до бюджету.

Якщо відсутність заборгованості по сплаті податків Приватним акціонерним товариством «Разнобитпродукт» встановлена судовими рішеннями, то вказана інформація повинна бути відображена в інтегрованих картках обліку платника податків з податку на прибуток приватних підприємств. Всупереч викладеному, в інтегрованих картках обліку платника податків з податку на прибуток та податку на додану вартість відображено інформацію щодо наявності заборгованості у Приватного акціонерного товариства «Разнобитпродукт» по сплаті податку на прибуток.

Отже, державні податкові органи створили абсурдну і навіть злочинну ситуацію, при якій, з одного боку, існує рішення суду, яким встановлено відсутність у ПАТ «Разнобитпродукт» податкової заборгованості і прав у ДПС вимагати її сплати (рішення стосовно цього остаточне і підлягає обов`язковому виконанню); з іншого боку, податковий орган в своїй базі відображає такий непідтверджений борг в інтегрованій картці обліку платника податків з податку на прибуток і, більше того, продовжує нараховувати штрафні санкції у зв`язку з таким «боргом».

Окрім цього, пунктами 129.6, 129.7 статті 129 Кодексу передбачено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції. Законодавець чітко зазначає про звільнення Товариства від будь-якої відповідальності за неперерахування банком до бюджету податку Товариства.

Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №813/5575/14 та від 14.11.2019 у справі №826/25749/15.

Проте, нарахування штрафних санкцій за нібито несплату податку на прибуток підприємств, так як кошти було зараховано в якості оплати створеного банком боргу, теж є наслідком дій банку і мірою відповідальності за таку ситуацію, а тому є неправомірним.

Також позивач зазначив, що ГУ ДФС у м. Києві було прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.03.2019 №, відповідно до якого ПрАТ «Разнобитпродукт» за затримку на 381 362 362 321 292 270 270 270 269 249 228 158 календарних днів сплати грошового зобов`язання (2 709 422,10 грн) зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 541 884,42 грн за платежем: податок на прибуток приватних підприємств. Рішенням ДФС України №24918/6/99-99-11-06-01-25 від 30.05.2019 про результати розгляду скарги (копія додається) податкове повідомлення рішення від 19.03.2019 року № скасовано.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № від 06 серпня 2019 року про застосування штрафу за порушення граничного терміну сплати податку на прибуток на суму 133195,74 грн. у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу (665 978, 70 * 20%).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2020 року у справі №640/20700/19 задоволено адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Разнобитпродукт»; скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 06 серпня 2019 року № про застосування до Приватного акціонерного товариства «Разнобитпродукт» за порушення граничного терміну сплати податку на прибуток штрафу на суму 133 195,74 грн.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 вересня 2020 року без змін. Ухвалою Верховного Суду від 08 лютого 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на вищевказані рішення судів у справі №640/20700/19.

17 грудня 2019 року Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення №, відповідно до якого Приватне акціонерне товариство «Разнобитпродукт» за затримку на 451 календарний день сплати грошового зобов`язання (436 765,00) зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 87 353,00 грн за платежем: податок на прибуток приватних підприємств.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2020 року у справі №640/5627/20 задоволено адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Разнобитпродукт» до Головного управління ДПС у місті Києві про скасування податкового повідомлення-рішення; скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 17 грудня 2019 року №, відповідно до якого Приватне акціонерне товариство «Разнобитпродукт» за затримку на 451 календарний день сплати грошового зобов`язання (436 765,00) зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 87 353,00 грн, за платежем: податок на прибуток приватних підприємств; стягнуто на користь Приватного акціонерного товариства «Разнобитпродукт» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 102,00 грн.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 листопада 2020 року залишено без змін. Ухвалою Верховного Суду від 12 травня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС у м. Києві на вищевказані судові рішення у справі №640/5627/20.

Отже, в аналогічних правовідносинах між цими ж сторонами суди підтримали позицію Товариства про скасування ідентичних неправомірних податкових повідомлень-рішень за попередні періоди про застосування до ПрАТ «Разнобитпродукт» санкцій. Вказані рішення є преюдиційними для як для Товариства, так і для податкових органів.

Приватне акціонерне товариство «Разнобитпродукт» належно і в повному обсязі виконало свої зобов`язання перед бюджетом по сплаті податку на прибуток підприємств; ГУ ДПС у м. Києві же неправомірно зараховує кошти в якості оплати неіснуючого податкового боргу Товариства та нараховує у зв`язку з цим безпідставні штрафні санкції, а також злісно ухиляється від виконання рішень судів, якими встановлено факт відсутності боргу у ПрАТ «Разнобитпродукт».

За таких обставин податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 30.06.2021 року №495190417 щодо нарахованих Товариству та не скасованих ДПС України штрафних санкцій на суму 43 676,50 грн є неправомірним та підлягає скасуванню.

З огляду на наведене позивач просив суд задовольнити позовні вимоги.

05.02.2022 відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено таке.

Камеральною перевіркою встановлено порушення вимог п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України підприємством несвоєчасно сплачено грошові зобов`язання з податку на прибуток згідно декларації № від 25.10.2019 на загальну суму 436 765,00 грн із затримкою строків сплати більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, та за результатами розгляду матеріалів перевірки прийнято оскаржуване податкове повідомлення рішення.

Згідно інформаційних ресурсів ДПС України ПрАТ «Разнобитпродукт» подано до ГУДПС у м. Києві декларацію з податку на прибуток за три квартали 2019 року від 25.10.2019 № 0, згідно якої податок на прибуток за звітний період складає 436 765,00 грн. Граничний термін сплати податкового зобов`язання по декларації 19.11.2019. Фактично погашено податковий борг в сумі 436 765,00 грн 05.03.2021, 13.05.2021.

Також відповідач зазначив, що постановою Великої Палати Верховного Суду від 01.07.2020 по справі №804/4602/16 суд відступив від правового висновку та надав обґрунтування правової позиції, яка має бути врахована у цих правовідносинах, зокрема зазначив:

«З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду відступає від правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 06.04.2004 № 8/140, та зазначає про те, що у разі несвоєчасного або перерахування не в повному обсязі суми податкового зобов`язання з вини банку платника такий платник звільняється від фінансової відповідальності у вигляді штрафу та/або пені, однак, не звільняється від обов`язку сплатити в повному обсязі податкове зобов`язання. З огляду на те, що оскаржена позивачем вимога не є формою чи видом притягнення платника до відповідальності (не за своєю суттю фінансовою санкцією у вигляді штрафу та/або пені), а свідчить про необхідність погашення суми податкового зобов`язання на момент її винесення податковим органом належно виконане не було. Окрім того, виходячи із наявності у позивача податкової заборгованості зі сплати суми грошового зобов`язання, у податкового органу немає підстав для внесення до інформаційних систем даних про належне виконання позивачем податкового зобов`язання, а саме сплату такого зобов`язання».

З огляду на наведене відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

13.05.2022 позивачем надано відповідь на відзив, у якій зазначено, зокрема, що, ігноруючи висновки судів трьох інстанцій у справі №826/9310/16 ГУ ДПС у м. Києві намагається притягнути увагу до постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.07.2020 року по справі №804/4602/16. Однак, такі висновки Великої Палати не можуть бути застосовані у справі №826/14798/16, зважаючи на наступне. По-перше, предмет спору у справі №804/4602/16 - це визнання наявності чи відсутності заборгованості у платника внаслідок неправомірних дій банку та коригування ІКПП; у справі №640/37311/21 предмет спору обмежується скасуванням ППР, яким нараховано штрафні санкцій за нібито несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Тобто, предмети спору у справі №804/4602/16 та у справі №640/37311/21 абсолютно різні, а тому висновки Верховного Суду не підлягають обов`язковому застосуванню у нашій щ справі. По-друге, у постанові Великої Палати суд виходив з того, що в рамках цього спору встановлено наявність податкової заборгованості, відповідно і позовна вимога про внесення змін до інформаційних систем органів доходів і зборів даних про належне виконання позивачем податкового зобов`язання не може бути задоволена.

Вищий адміністративний суд України в чинній і остаточній ухвалі від 26 квітня 2017 року підтвердив встановлений судами першої та апеляційної інстанції факт відсутності податкового боргу у ПАТ «Разнобитпродукт» та своєчасної сплати позивачем узгодженого грошового зобов`язання згідно поданої податкової декларації з податку на прибуток приватних підприємств; дійшов висновку, що сума податкового боргу відсутня і весь тягар наслідків дій банку не може покладатися на платника податків, кошти якому повернуто на рахунки не було.

Виходячи з принципу остаточності судового рішення, такі встановлені факти є преюдиційними та не підлягають іншому трактуванню чи зміні, а рішення суду підлягає обов`язковому виконанню всіма особами, підприємствами, установами, організаціями, яких воно стосується.

Тобто, у цих двох справах «вихідні» дані також абсолютно різні. У справі №804/4602/16 встановлено наявність боргу платника податків перед бюджетом : у справі ж №640/37311/21 суд зобов`язаний виходити з факту, встановленого у справі №826/9310/16, про відсутність такого боргу у ПрАТ «Разнобитпродукт», що тягне за собою відповідні правові наслідки.

Той факт, що суд відступив від своїх попередніх висновків у справі №804/4602/16, не впливає на чинність рішення у справі №826/9310/16; наявність «нової» позиції Верховного Суду не змінює вже чинне рішення, а тому суд у справі №640/37311/21 повинен виходити із чітко встановленого факту відсутності податкового боргу.

06.05.2025 позивачем надано додаткові пояснення, в яких зазначено, що в перші дні повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України ПрАТ «Разнобитпродукт» відреагувало на заклики податківці про необхідність поповнення бюджету країни за рахунок податків, навіть здійснених авансом. Товариство фактично перерахувало майже всі наявні в нього кошти в якості авансової плати за майбутніми податковими зобов`язаннями, що підтверджується платіжними дорученнями № 2337 та № 2338 від 07.03.2022, де зазначено призначення платежу «авансовий платіж податок на прибуток». Склалася ситуація, при якій позивач постійно притягається до відповідальності за затримку сплати такого грошового зобов`язання та йому нараховується штраф у розмірі 10% за відсутності будь-якої вини і це при тому, що ПрАТ «Разнобитпродукт» фактично двічі сплатило один і той же податок на значну суму. Нарахування штрафних санкцій за нібито несплату податку на прибуток підприємств, оскільки кошти зараховано в якості оплати боргу, який обліковується за позивачем з вини банківської установи, є неправомірним, адже покладає на ПрАТ «Разнобитпродукт» додаткову відповідальність за відсутності його вини, що суперечить вищевказаним нормам податкового законодавства. Зазначені аргументи було враховано судами у аналогічних спорах між ПрАТ «Разнобитпродукт» та ГУ ДПС у м. Києві про скасування податкових повідомлень рішень, якими нараховувалися штрафні санкції за попередні періоди - № 640/20700/19, № 640/5627/20, № 640/2455/20.

16.05.2025 відповідачем надано додаткові пояснення на виконання вимог ухвали суду, в яких зазначено, що під час погашення суми податкового боргу (його частини) кошти, які сплачує такий платник, у першу чергу зараховуються у рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, які сплачує такий платник, у наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу - у рахунок пені згідно з черговістю їх виникнення (підпункту 5 пункту 2 розділу IIІ Наказу №5).

Відповідно до пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі ПКУ), у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Згідно з пунктом 131.2 статті 131 ПКУ при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Стосовно питання, на підставі чого і за які періоди виник податковий борг ПрАТ «Разнобитпродукт» в ІКП по податку на прибуток підприємств який сплачують інші підприємства (ККДБ 11021000) в розмірі 1 715 117,16 грн - відповідно даних ІКС «Податковий блок» в ІКП ПрАТ «Разнобитпродукт» по податку на прибуток підприємств який сплачують інші підприємства (ККДБ 11021000) відсутні облікові показники щодо сплати податкових зобов`язань нарахованих платником самостійно в деклараціях з податку на прибуток, а саме:- податкова декларацiя з податку на прибуток пiдприємств № вiд 05.05.2016 термін сплати 20.05.2016 на суму 554 068,00 грн;- податкова декларацiя з податку на прибуток пiдприємств № вiд 25.07.2016 термін сплати 19.08.2016 на суму 600 848,00 гривень;- податкова декларацiя з податку на прибуток пiдприємств № вiд 02.11.2016 термін сплати 19.11.2016 на суму 430 892,00 гривень.

Стосовно питання, про кошти сплачені платіжним дорученням від 12.11.2019 №5708 в ІКП дана інформація відсутня, але міститься інформація про надходження 13.11.2019 коштів в сумі 436 765,00 грн сплачених платіжним дорученням №708 від 12.11.2019 року, якими зменшено борг минулих рокiв в розмірі 436 765,00 грн по податковій декларацiї з податку на прибуток пiдприємств № від 25.07.2018 року.

Відповідно до ІКП відсутні облікові показники щодо сплати податкових зобов`язань заявлених платником самостійно в деклараціях з податку на прибуток на загальну суму 1 517 600,00 грн, а саме: 05.03.2021 (277 810,60 грн) та 13.05.2021 (158 954,40 грн. Однак, в ІКП платника податків міститься наступна інформація:- 05.03.2021 (277 810,60 грн) в ІКП міститься інформація про надходження коштів в сумі 326 450,00 грн сплачених платіжним дорученням №1645 від 02.03.2021 року; - 13.05.2021 (158 954,42 грн) в ІКП міститься інформація про надходження коштів в сумі 366 410,00 грн сплачених платіжним дорученням №1784 від 13.05.2021.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Приватне акціонерне товариство «Разнобитпродукт», , місцезнаходження: Україна, 01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд.12, основний вид економічної діяльності 46.41 Оптова торгівля текстильними товарами, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (арк.спр. 45).

25.10.2019 ПрАТ «Разнобитпродукт» подано до ГУ ДПС у м. Києві (Печерський район) податкову декларацію з податку на прибуток підприємств, реєстраційний № , в рядку 19 якої визначено податок на прибуток підприємств, нарахований за результатами останнього (звітного) податкового періоду, в розмірі 436 765 грн (арк.спр. 26-27, 28).

Платіжним дорученням від 12.11.2019 № 708 ПрАТ «Разнобитпродукт» оплачено 436 765 грн, призначення платежу «*;101;11021000; податок на прибуток за 3 кварт.2019 р., що підлягає сплаті до 19.11.2019р.» (арк.спр. 29).

01.06.2021 ГУ ДПС у м. Києві складено Акт № 43214/Ж5/26-15-04-17-18 камеральної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати суми (зобов`язання) по податку на прибуток ПРАТ «Разнобитпродукт», згідно із висновками якого дані камеральної перевірки свідчать про порушення термінів сплати (перерахування) самостійно узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на прибуток ПрАТ «Разнобитпродукт», задекларованої в деклараціях по податку на прибуток, чим порушено вимоги п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

Згідно із Актом перевіркою встановлено, що відповідно п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку. Під час перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати з податку на прибуток встановлено порушення строків сплати податкових зобов`язань, передбачених Податковим кодексом. Перевірка термінів сплати з податку на прибуток наведено в інформативному додатку до акту (арк.спр. 10).

У інформативному додатку до акта наведено таку інформацію:

1) дата операції 05.03.2021, опис операції необхідна штрафна санкція за невчасну сплату платежу з 20.11.2019 по 05.03.2021 на, податкова декларація з податку на прибуток підприємств № від 25.10.2019, сума погашеного податкового боргу 277 810,60 грн;

2) дата операції 13.05.2021, опис операції необхідна штрафна санкція за невчасну сплату платежу з 20.11.2019 по 13.05.2021 на, податкова декларація з податку на прибуток підприємств № від 25.10.2019, сума погашеного податкового боргу 158 954,40 грн (арк.спр. 11).

11.06.2021 за вих.№ 11/06 позивачем направлено до ГУДПС у м. Києві заперечення на акт № 43214/Ж5/26-15-04-17-18 від 01.06.2021 камеральної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати суми (зобов`язання) по податку на прибуток ПрАТ «Разнобитпродукт» (23494973) (арк.спр. 12-15).

25.06.2021 за вих. № 16677/1/26-15-04-17-18 ГУДПС у м. Києві направлено ПрАТ «Разнобитпродукт» лист «Про надання відповіді на заперечення ПрАТ «Разнобитпродукт», в якому зазначено, що висновок, викладений в акті камеральної перевірки від 01.06.2021 № 43214/Ж5/26-15-04-17-18, залишено без змін (арк.спр. 14-15).

30.06.2021 ГУДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення -рішення форми «Ш» № 495190417, згідно із яким на підставі акта перевірки 43214/Ж5/26-15-04-17-18 від 01.06.2021 встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов`язання/порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, П-К на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства 11021000, визначеного пунктом 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України та на підставі статті 124 Податкового кодексу України, за затримку 541, 472 календарних днів зарахування банком або органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, за несплату (неперерахування) грошового зобов`язання в сумі 436 765,00 грн зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 43 676,50 грн (арк.спр. 17).

У розрахунку штрафної санкції зазначено таке:

- дата операції 13.05.2021, дата документа 25.10.2019, № , податкова декларація, кількість днів 541, 10%, сума боргу 158954,4 грн, сума штрафної санкції 15 895,44 грн;

- дата операції 05.03.2021, дата документа 25.10.2019, № , податкова декларація, кількість днів 472, 10%, сума боргу 277810,6 грн, сума штрафної санкції 27 781,06 грн (арк.спр. 18).

14.07.2021 ПрАТ «Разнобитпродукт» податкове повідомлення рішення від 30.06.2021 № 495190417 оскаржено до ДПС України (арк.спр. 19-22).

26.11.2021 позивачем отримано рішення ДПС України від 24.11.2021 № 26588/6/99-00-06-03-01-06, яким скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення рішення від 30.06.2021 № 4951 90417 без змін (арк.спр. 23-25).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Нормативно-правові акти застосовуються в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до приписів пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно із підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно з пунктами 137.1, 137.3 та 137.4 статті 137 Податкового кодексу України, податок на прибуток нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Відповідальність за повноту утримання та своєчасність перерахування до бюджету податку, зазначеного в пункті 57.1-1 статті 57 та 141.4 статті 141 цього Кодексу, покладається на платників податку, які здійснюють відповідні виплати.

Податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничною строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо обставин виникнення податкового боргу у позивача та як наслідок застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податкового боргу судом установлено таке.

З метою сплати податкових зобов`язань з податку на прибуток та податку на додану вартість, діючи у відповідності до Договорів від 23.02.2001 № 475/01 на здійснення розрахунково-касового обслуговування по поточному рахунку № , від 18.12.2001 № ПС121/02 на розрахункове обслуговування за допомогою програмного комплексу «Клієнт-Банк», укладених між ПрАТ «Разнобитпродукт» та Акціонерним банком «АЖІО», правонаступником якого є приватне акціонерне товариство «ФІДОБАНК» (МФО 300175), ПрАТ «Разнобитпродукт» 17.05.2016 направив за допомогою системи дистанційного обслуговування «Клієнт-Банк» до ПУАТ «ФІДОБАНК» платіжні доручення:

- від 17.05.2016 № 328 про сплату податку на додану вартість в сумі 429000 грн;

- від 17.05.2016 № 326 про сплату податку на прибуток в сумі 5 300 грн;

- від 17.05.2016 № 327 про сплату податку на прибуток в сумі 1318000 грн;

- від 19.05.2016 № 329 про сплату податку на прибуток в сумі 194300 грн.

30.05.2016 ПрАТ «Разнобитпродукт» через систему Клієнт-Банк отримало від Банку повідомлення про повернення платіжних доручень без виконання, згідно із наданим позивачем скріншотом щодо платіжних доручень від 17.05.2016 № 326, від 17.05.2016 № 327, від 19.05.2016 № 329 значиться статус «відхилено».

02.07.2016 ПАТ «ФІДОБАНК» направлено ПрАТ «Разнобитпродукт» у відповідь на звернення від 30.05.2016 № ВХ476-ВА-ОГ лист № 2-3-4-2/1807-ВА-ОГ, в якому зазначено, що на підставі рішення Національного банку України від 20.05.2016 № 8 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) прийнято рішення від 20.05.2016 № 783 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУАТ «ФІДОБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку. Наслідки запровадження тимчасової адміністрації врегульовано Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також підзаконними нормативно правовими актами Фонду. В період з 16.052016 по 20.05.2016 ПУАТ «ФІДОБАНК» не здійснював виконання платіжних доручень, відповідно, платіжні доручення, що подавались клієнтами в зазначений період, були повернуті без виконання або були відхилені в програмно технічному комплексі «Банк-Клієнт» у відповідності до вимог Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2 від 05.07.2012. Відповідно до пункту 129.6 статті 129 глави 12 Податкового кодексу України платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне перерахування або перерахування не в повному обсязі податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, якщо порушення строків зарахування податків та інших платежів були здійснені з вини банку. У разі, якщо у зазначений період Вами подавались платіжні доручення на оплату податків, зборів, інших обов`язкових платежів, тощо, повідомляємо, що Вам необхідно звернутися до органів фіскальної служби з відповідною заявою, та копіями платіжних доручень, що були повернуті банком без виконання або відхилені в програмно технічному комплексі «Банк-Клієнт».

ПрАТ «Разнобитпродукт» зверталося до ДПІ у Печерському районі із заявою про невиконання банком платіжних доручень з додаванням копій підтверджуючих документів, на підставі яких, платник податків звільняється від відповідальності за порушення строків сплати податкових зобов`язань, окрім цього, висловлено прохання вважати суми податків належним чином сплаченими до бюджету, однак на зазначені листи відповіді надано не було.

Позивач наголошує на тому, що не має заборгованості зі сплати податків, зборів, загальнообов`язкових платежів, оскільки кошти були сплачені ПрАТ «Разнобитпродукт» в строк, визначений п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України та у 2016 році не надійшли на рахунок одержувача з вини банку, що вбачається з платіжних доручень № 329 від 19.05.2016, від 17.05.2016 № 327, від 17.05.2016 № 326, від 17.05.2016 № 328 та листа банку, а грошове зобов`язання, визначене у податковій декларації з податку на прибуток підприємств від 25.10.2019 № в повній мірі та своєчасно сплачено платіжним дорученням від 12.11.2019 № 708 на суму 436 765 грн.

Надаючи оцінку цим доводам, суд виходить з такого.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.11.2017 у справі №826/14798/16 зобов`язано Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві здійснити облікову операцію з коригування облікових показників інтегрованої картки ПрАТ «Разнобитпродукт» платника податків з податку на прибуток шляхом виключення з них суми податкового боргу по постійно визначеним податковим зобов`язанням, згідно податкових декларацій з податку на прибуток за 1 та 2 квартали 2016 року; зобов`язано Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві здійснити облікові операції з коригування облікових даних ПрАТ «Разнобитпродукт» в інтегрованих картках обліку платника податків з податку на прибуток та податку на додану вартість шляхом відображення записів про фактичну сплату грошових коштів 17 травня 2016 року, згідно платіжних доручень від 17 травня 2016 року № 328 про сплату податку на додану вартість в сумі 429 000 грн., згідно декларації з податку на додану вартість за травень 2016 року, від 17 травня 2016 року № 326 про сплату податку на прибуток в сумі 5 300 грн., згідно декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2016 року, від 17 травня 2016 року № 327 про сплату податку на прибуток в сумі 1 318 000 грн., згідно декларації з податку на прибуток за 1 та 2 квартали 2016 року та 19 травня 2016 року, згідно платіжного доручення від 19 травня 2016 року № 329 про сплату податку на прибуток в сумі 194 300 грн., згідно декларацій з податку на прибуток за 1 та 2 квартали 2016 року.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2018 у справі №826/14798/16 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.11.2017 - без змін.

Постановою Верховного Суду від 21.12.2020 у справі №826/14798/16 касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - задоволено частково; постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року у справі №826/14798/16 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення судів, Верховний суд зазначив, що у разі несвоєчасного або перерахування не в повному обсязі суми податкового зобов`язання з вини банку платника такий платник звільняється від фінансової відповідальності у вигляді штрафу та/або пені, однак, не звільняється від обов`язку сплатити в повному обсязі податкове зобов`язання.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11.04.2024 у справі № 826/14798/16, яке згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень набрало законної сили 14.05.2024, не оскаржувалося позивачем, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Судове рішення у справі № 826/14798/16 вмотивовано, зокрема, таким.

«..Суди дійшли висновку у межах розгляду №826/9310/16, що подання позивачем до установи банку платіжних доручень на перерахування суми грошового зобов`язання з податку на прибуток, обов`язок позивача щодо сплати такого грошового зобов`язання у вказаних сумах припинився, а тому у податкового органу відсутні підстави для надсилання позивачу податкової вимоги та рішення про опис майна в податкову заставу від 27.05.16р.

У той же час, станом на день розгляду даної справи, кошти на рахунок податкового органу не надійшли, а тому у даному випадку не можливо застосування судових рішень, якими скасовано зазначену вимогу, як преюдицію, при вирішенні питання про виключення з інтегрованої карти платника податків суми податкового боргу по постійно визначеним податковим зобов`язанням, згідно податкових декларацій з податку на прибуток за 1 та 2 квартали 2016 року.

..Позивач у межах розгляду справи № 640/10296/20 зазначив, що факт своєчасної сплати позивачем узгодженого грошового зобов`язання згідно поданої податкової декларації з податку на прибуток приватних підприємств № від 05 травня 2016 року (за терміном сплати 20 травня 2016 року) підтверджується платіжними дорученнями від 17 травня 2016 року № 326, № 327 та від 19 травня 2016 року № 329, що встановлено рішеннями судів, які набрали законної сили, а саме ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 квітня 2017 року у справі № 826/9310/16 та постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року у справі № 826/14798/16.

Суд першої та апеляційної інстанції задовольнив позов, однак Верховний суд у постанові від 20 травня 2021 року у справі № 640/10296/20 вказав, що належним виконанням податкового зобов`язання шляхом ініціювання платником переказу є надходження коштів від платника на відповідний казначейський рахунок, у разі несвоєчасного або перерахування не в повному обсязі суми податкового зобов`язання з вини банку платника такий платник звільняється від фінансової відповідальності у вигляді штрафу та/або пені, однак, не звільняється від обов`язку сплатити в повному обсязі основне податкове зобов`язання. Скасовуючи рішення судів, Верховний суд вказав, що про помилковість висновків судів попередніх інстанції щодо того, що виконання платником податкового обов`язку по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов`язання пов`язане з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов`язань, оскільки, як вже зазначалося вище, належним виконанням податкового зобов`язання шляхом ініціювання платником переказу є саме надходження коштів від платника на відповідний казначейський рахунок. А умовою, з якою законодавство пов`язує відображення в інтегрованій картці платника факту надходження грошових коштів в рахунок сплати податкового зобов`язання є отримання від Державної казначейської служби України підтвердження про зарахування грошових коштів на відповідний рахунок. Отже, враховуючи відсутність відповідних даних від органів Державної казначейської служби України, відповідач правомірно не відобразив дані щодо оплати податку на прибуток в інтегрованій картці платника - позивача, а тому протиправна бездіяльність з боку відповідача відсутня.

Суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для зобов`язання відповідача вносити зміни до інтегрованої картки особового рахунку відомості з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 1 838 021,29 грн. за умови наявності лише платіжного доручення але без фактичного надходження коштів до державного бюджету, а тому у цій частині слід відмовити. За встановленими судами обставинами справи, спрямовані підприємством кошти платіжними дорученнями від 17 травня 2016 року № 326, № 327 та від 19 травня 2016 року № 329 до зарахування грошових коштів на відповідний рахунок.

А тому, враховуючи вищевикладене, та встановлені обставини в межах розгляду справ № 826/9310/16 та № 640/10296/20, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог…».

Щодо посилань позивача на судові рішення у справах № 826/9310/16, №640/5627/20, № 640/20700/19 та наявність встановлених ними преюдиційних обставин щодо відсутності в ПрАТ «Разнобитпродукт» податкового боргу з податку на прибуток підприємств та неправомірність застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату такого податкового боргу, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною сьомою статті 78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Верховний Суд у постанові від 07 липня 2022 року у справі № 160/13426/19, висловлюючи висновки щодо застосування норм статті 78 КАС України, зазначав, що звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Тобто, за змістом частини четвертої статті 78 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, у якому відповідні обставини зазначені як установлені.

Для спростування преюдиційних обставин учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами статті 90 КАС України.

Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.

Преюдиційні факти це факти, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішенням; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті ж особи, які брали участь у попередній справі. Отже, якщо у справі беруть участь нові особи, то преюдиційний характер рішення втрачається.

Водночас преюдиція під час встановлення та перевірки обставин справи не має абсолютного характеру, оскільки відповідно до статті 2 КАС України однією із засад адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Крім того, суд враховує, що зі змісту статті 78 КАС України слідує, що преюдиційними можуть бути, за визначених у цьому Кодексі умов, саме обставини, встановлені у судовому рішенні, яке набуло законної сили.

Проте преюдиція не поширюється на правову оцінку таких обставин, оскільки відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таке застосування норм процесуального права відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у пункті 32 постанови від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/17 (провадження № 12-144гс18), згідно з яким преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Отже, зазначення у судових рішення у справах № 826/9310/16, №640/5627/20, № 640/20700/19 про відсутність у позивача податкового боргу з податку на прибуток підприємств, сплаченого платіжними дорученнями від 17.05.2016 № 326, від 17.05.2016 № 327, від 19.05.2016 № 329, які не виконано з вини банку, суд вважає лише правовою оцінкою обставин, встановлених у інших справах, яка не може братись до уваги як преюдиційні обставини, звільняти відповідну сторону від обов`язку доказування, а суд від обов`язку офіційного з`ясування обставин у справі.

Суд зазначає, що статтею 111 Податкового кодексу України визначені види відповідальності за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. За порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна. Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу.

Підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Таким чином, у Податковому кодексі України під відповідальністю за несвоєчасну сплату самостійно визначеного податкового зобов`язання розуміється застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Разом з тим положення статті 129 Податкового кодексу України містять застереження щодо застосування до платника відповідальності за неналежне виконання податкового зобов`язання.

Пунктом 129.6 статті 129 Податкового кодексу України передбачено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Таким чином, платник звільнений від відповідальності у вигляді штрафу та/або пені за порушення строків або неповний обсяг перерахованого податкового зобов`язання у разі, якщо такі дії/або бездіяльність вчинені обслуговуючим його банком, оскільки вини та/або умислу у невчасній чи не в повному обсязі сплаті податкового зобов`язання у діях платника у цьому випадку немає.

Водночас відповідно до пункту 113.2 статті 113 Податкового кодексу України застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), передбачених цією главою, не звільняє платників податків від обов`язку сплатити до бюджету належні суми податків та зборів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, а також від застосування до них інших заходів, передбачених цим Кодексом.

Із загальних положень статті 38 Податкового кодексу України також випливає, що належним виконанням податкового зобов`язання є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань.

Таким чином, звільнення платника від відповідальності за порушення строків погашення податкового зобов`язання не свідчить про звільнення від обов`язку виконати податкове зобов`язання.

Також, згідно із положеннями статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», відповідно до яких переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Наведена норма також свідчить про те, що належним виконанням податкового зобов`язання шляхом ініціювання платником переказу є надходження коштів від платника на відповідний казначейський рахунок.

Відтак у разі несвоєчасного або перерахування не в повному обсязі суми податкового зобов`язання з вини банку платника такий платник звільняється від фінансової відповідальності у вигляді штрафу та/або пені, однак, не звільняється від обов`язку сплатити в повному обсязі податкове зобов`язання.

Зазначене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові від 01 липня 2020 року у справі №804/4602/16.

Доводи позивача, що висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 804/4602/16 не є релевантними до спірних правовідносин, суд відхиляє, оскільки в межах справи, що розглядається, має значення правова позиція Верховного Суду щодо наявності чи відсутності обов`язку платника сплатити податкове зобов`язання, що виникло з вини банку.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на наведене, не можна вважати погашеним податковий борг з податкового зобов`язання з податку на прибуток, який самостійно визначений ПрАТ «Разнобитпродукт» у податковій декларації з податку на прибуток підприємств № від 05 травня 2016 року (за терміном сплати 20 травня 2016 року), шляхом направлення платіжних доручень від 17.05.2016 № 326, від 17.05.2016 № 327, від 19.05.2016 № 329, які відхилено банком, тобто кошти не списано з рахунку платника і вони не надійшли на казначейський рахунок.

Крім того, суд зазначає, що порушення граничних строків сплати (зарахування до бюджету) коштів в рахунок сплати узгоджених податкових зобов`язань відбулось з вини банку, що унеможливлювало притягнення позивача до відповідальності за порушення строків сплати податкового зобов`язання, саме щодо податкового зобов`язання, визначеного платником у податковій декларації № від 05 травня 2016 року.

Натомість в межах спірних правовідносин сплачені платіжним дорученням від 12.11.2019 № 708 кошти в сумі 436 765 грн, призначення платежу «*;101;11021000; податок на прибуток за 3 кварт.2019 р., що підлягає сплаті до 19.11.2019р.», спрямовано контролюючим органом в рахунок зменшення податкового боргу минулих років в розмірі 436 765,00 грн по податковій декларації з податку на прибуток підприємств від 25.07.2018 № .

Відповідно до пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже обов`язок податкового органу зарахувати кошти, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, який встановлений пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України.

Такий висновок сформовано Верховним Судом у постановах від 01.04.2019 у справі № 813/1417/16, від 26.03.2019 у справі № 810/315/17, від 28.04.2025 у справі № 320/6091/24, від 11.03.2025 у справі № 826/14137/16, тощо.

В свою чергу, сплата позивачем податкового зобов`язання перед погашенням податкового боргу, тобто з порушенням приписів пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, внаслідок чого податковий орган здійснював зарахування коштів на погашення податкового боргу замість платника податків, не може вважатися належною сплатою податкового зобов`язання та тягне за собою відповідальність, передбачену пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.

З даних ІКП слідує, що станом на 13.11.2019, коли зараховано сплату суми податків і зборів на підставі платіжного доручення від 12.11.2019 № 708 в сумі 436 765 грн за ПрАТ «Разнобипродукт» рахувалася недоїмка в сумі 1923176,42 грн.

Контролюючим органом спрямовано сплачені платіжним дорученням від 12.11.2019 № 708 кошти в розмірі 436 765 грн на зменшення боргу минулих років за податковою декларацією з податку на прибуток підприємств № згідно з даними ІПК сума недоїмки після таких дій відповідача зменшена до 1486411,42 грн станом на 13.11.2019.

В подальшому, згідно з ІКП, платіжним дорученням від 02.03.2021 № 1645 позивачем сплачено 326 450,00 грн, з яких частину коштів в сумі 277 810,60 грн 05.03.2021 спрямовано в рахунок сплати податкового боргу у загальній сумі 436 765,00 грн за податковою декларацією від 25.10.2019 № ; платіжним дорученням від 13.05.2021 № 1784 сплачено 366 410,00 грн, з яких частину коштів в сумі 158 954,42 грн 13.05.2021 спрямовано в рахунок сплати податкового боргу у загальній сумі 436 765,00 грн за податковою декларацією від 25.10.2019 № .

У зв`язку з цим, відповідачем застосовано до позивача штрафну санкцію у розмірі 15895,44 грн (10%) за затримку у 541 день сплати грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств в розмірі 158 954,40 грн, та у розмірі 27781,06 грн (10%) за затримку у 472 дні сплати грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств в розмірі 277 810,60 грн, за податковою декларацією від 25.10.2019 № .

Тобто, на виконання вимог пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України відповідачем зараховано кошти, що сплатив платник податків платіжним дорученням від 12.11.2019 № 708 в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, тому доводи позивача про вчасну сплату самостійно визначеного грошового зобов`язання, визначеного у податковій декларації від 25.10.2019 № , є помилковими.

Доводів щодо неправильного визначення черговості погашення податкового боргу минулих років за період з листопада 2019 року по травень 2021 року позивачем не наведено, відповідних доказів не надано.

З огляду на наведене, податкове повідомлення рішення від 30.06.2021 № 495190417, яким ПрАТ «Разнобитпродукт» за затримку на 541 472 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 436 765,00 грн зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 43 676,50 грн за платежем: податок на прибуток підприємств, прийнято відповідачем у межах наданих повноважень з дотриманням критеріїв, визначених частиною другою статті 2 КАС України.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, оскільки в межах цієї адміністративної справи основні (суттєві) аргументи позовної заяви є необґрунтованими, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать до задоволення.

Судові витрати покладаються на позивача у відповідності до вимог статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Разнобитпродукт» (, місцезнаходження: Україна, 01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд.12) до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2021 № 495190417, яким ПрАТ «Разнобитпродукт» за затримку на 541 472 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 436 765,00 грн зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 43 676,50 грн за платежем: податок на прибуток підприємств відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Г. Секірська