Справа № 684/193/25
Суддя: Гринчук С. М.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СТАРОСИНЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 684/193/25
Провадження № 2-а/684/7/2025
РІШЕННЯ

іменем України

27 червня 2025 року с-ще Стара Синява

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

судді Гринчук С.М.,

за участі секретаря судового засідання Олійник Л.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Головне управління Національної поліції в Рівненській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в залі суду в с-щі Стара Синява адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною вище позовною заявою.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19 квітня 2025 року сержант поліції Гаврилюк В.Ю. виніс постанову серії ЕНА №4534284, якою його було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень у зв`язку з тим, що 18 квітня 2025 року о 23 годині 51 хвилина 16 секунд в м. Острог по проспекту Незалежності, 48, керуючи транспортним засобом з номерним знаком НОМЕР_1 , не виконав умову дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», здійснив рух в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4-в ПДР порушення вимог заборонних знаків.

Позивач вважав постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з таких підстав. Позивач заперечив, що керуючи автомобілем, здійснив проїзд в зоні дії дорожнього знака 3.3, йому незрозуміло, в який спосіб установлено дату та час вчинення правопорушення; між місцем зупинки його транспортного засобу, що мало місце по вулиці Східній, 1, у м. Остріг, Рівненської області 19 квітня 2025 року близько 23 години 50 хвилин, та місцем імовірного вчинення ним правопорушення, вказане в постанові як проспект Незалежності, 48, в цьому ж місті, відстань 1 кілометр 700 метрів (дані позивач дізнався із відкритих джерел), між ними міститься понад 5 перехресть, із яких, як вказує позивач, він міг виїхати, не проїжджаючи перехрестя із можливо установленим дорожнім знаком; інспектор поліції проігнорував його клопотання про ознайомлення із доказами, що підтверджують вчинення ним правопорушення; не ознайомив з відеофіксацією, при тому, що у постанові зазначено додаток «Відеофіксація номер 9»; позивач вважав також, що інспектор поліції в ході розгляду справи не встановив обставини, що виключають адміністративну відповідальність, не взяв до уваги його письмові пояснення, не з`ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чим порушив вимоги статті 245 КУпАП.

Окрім того, на переконання позивача, інспектор поліції виніс оскаржувану постанову без дотримання вимог статей 247, 251, 268, 279, 280 КУпАП.

Позивач вважаючи себе невинним, просив скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

05 травня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (арк.спр.17).

13 травня 2025 року розгляд справи відкладено у зв`язку з ненадходженням витребуваних документів.

23 травня 2025 року справу знято з розгляду у зв`язку з зайнятістю судді в іншій кримінальній справі.

29 травня 2025 року розгляд справи відкладено за клопотанням позивача.

Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів.

З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач покликається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, зважаючи на таке.

Суд установив, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4534284 від 19 квітня 2025 року інспектор Відділення поліції №3 (м. Острог) Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області сержант поліції Гаврилюк Ю.В. притягнув до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , наклавши на нього стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень, у зв`язку з тим, що 18 квітня 2025 року о 23 годині 51 хвилина 16 секунд в м. Острог по проспекту Незалежності, 48, керуючи транспортним засобом не виконав умову дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», здійснив рух в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4-в ПДР порушення вимог заборонних знаків, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (арк.спр.6).

Пояснення ОСОБА_1 від 19 квітня 2025 року, відповідно до яких останній вказав, що його не ознайомлено з фото-відео доказами правопорушення та зазначив, що під час руху неухильно виконував правила дорожнього руху та вищевказаного правопорушення не вчиняв (арк.спр.11).

Суд дослідив також диск з відеофайлами, який відтворює події, що мали місце 18 квітня 2025 року за участю ОСОБА_1 ..

Позивач, вказуючи на порушення його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом.

До правовідносин, що виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до пункту 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

У ході розгляду справи суд установив, що згідно з оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», здійснив рух в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4-в Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 8.4-в Правил дорожнього руху заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

За порушення вимог пункту 8.4-вПравил дорожнього руху України передбачена адміністративна відповідальність за частиною першою статті 122 КУпАП.

Позивач стверджує, що не вчиняв правопорушення, за вчинення якого його притягнено до відповідальності згідно з оскаржуваною постановою, а при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо нього працівник поліції допустив ряд порушень.

Вказані твердження спростовано дослідженими судом відеозаписами, які надані суду відповідачем. Так, із відеозапису (файл під назвою «Незалежності 24» 01:46), з якого після перегляду інших відеофайлів та співставлення наявної в них інформації із даним відеофайлом, вбачається факт проїзду вантажного автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , в зоні дії знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» та в`їзду в місто. Досліджене відео спростовує твердження відповідача про те, шо він не проїжджав під знак 3.3, що знаходиться по вул. Незалежності, 48 в м. Остріг. Окрім того, відеофайл 2025_0418_235023_0000000_000000_0016, 01:32 відтворює події, коли після роз`яснення працівником поліції ОСОБА_1 причини зупинки, роз`яснення місця та адреси розміщення дорожнього знаку 3.3, останній зазначив : «я не побачив». Із відеофайлу під назвою «Постанова» установлено, що зупинка водія ОСОБА_1 мала місце після виявленя правопорушення та супроводу автомобіля, про що водієві роз`яснив інспектор поліції, у зв`язку з чим суд відхиляє твердження відповідача про відстань 1 км 700 м між місцем зупинки транспортного засобу та місцем вчинення правопорушення. Відеофайли 2025_0418_235023_0000000_000000_0016, 2025_0418_235023_0000000_000000_0017, 2025_0418_235023_0000000_000000_0018, 2025_0418_235023_0000000_000000_0019 відтворюють процедуру розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, яка відповідає вимогам статті 179 КУпАП, та оформлення відповідних матеріалів. Порушень вимог статей 245, 247, 251, 268, 279, 280 КУпАП, на які вказує останній, не встановлено. Жодних клопотань, окрім бажання надати письмові пояснення, яке було задоволено, ОСОБА_1 не заявляв, письмові пояснення долучені до постанови. Також після ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом правопорушення, яке ставиться у вину, вимагав, щоб його ознайомили з його порушенням, на що працівник поліції роз`яснив, що ознайомив. На відео зафіксовано також заперечення ОСОБА_1 проти вчиненого.

Відтак, суд вважає, що доводи позивача щодо протиправності спірної постанови не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Належних доказів, які підтверджували обґрунтованість позовних вимог та спростовували б докази надані відповідачем, позивач не надав.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Вказане узгоджується із висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 червня 2020 року у справі №520/2261/19, згідно з яким визначений статтею 77 КАС обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Таким чином, суд вважає, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до норм КУпАП, адміністративне стягнення накладено посадовою особою, яка має на це повноваження та в межах санкції ч.2 ст.122 КУпАП, в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, підстав для скасування постанови суд не встановив, а отже в позові ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності слід відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право зокрема залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Оскільки в позові відмовлено повністю, суд покладає судові витрати, понесенні позивачем, на останнього.

Керуючись статтями 7, 245, 254, 256, 268, 280 КУпАП, статтями 2, 6, 19-20, 71, 72, 77, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , (адреса для листування: АДРЕСА_2 ), РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Рівненській області, місцезнаходження: Миколи Хвильового, 2, м. Рівне, 33028, .

Повне судове рішення складено27 червня 2025 року.

Суддя С.М. Гринчук