Справа № 640/5667/21
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/5667/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року 26 червня 2025 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Музики І.О.,

за участі сторін:

представника позивача Радченка О.П. (згідно з ордером)

представника відповідача Школьного С.В. (згідно з витягом)

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одеса за правилами загального позовного провадження в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління ДПС м. Києві, в якому просила суд:

Визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення від 26.01.2021 року № 0-2656, від 26.01.2021 року № 0-2656, від 26.01.2021 року № 0-2656.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2021 року (суддя Смолій І.В.) відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13 грудня 2022 року № 2825-IX визначено, ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва; утворити Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві; територіальна юрисдикція Київського міського окружного адміністративного суду поширюється на місто Київ.

Розділом ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX установлено, що з дня набрання чинності цим Законом: Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом

Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» від 16 липня 2024 року № 3863-IX, пункт 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" викладено в наступній редакції:

«Установити, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя.

До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цього пункту

Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.»

На виконання вимог Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» (далі - Закон) наказом ДСА України від 16.09.2024 №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі Порядок №399).

На підставі Порядку № 399, акту приймання-передачі від 29.01.2025, розпорядження керівника апарату Одеського окружного адміністративного суду №1 від 03.02.2025 «Про здійснення реєстрації та автоматизованого розподілу судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва» та протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 14.04.2025 справа № 640/5667/21 розподілена на суддю Бжассо Н.В.

Ухвалою суду від 21.04.2025 року справу прийнято до провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 21.05.2025 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними, оскільки ОСОБА_1 не має у власності приміщення за адресою АДРЕСА_1 , площею 5184,90 кв.м. Позивачкою було здійснено реконструкцію придбаного майна без зміни геометричних розмірів, внаслідок чого площа майна збільшилась з 5184,90 кв.м. до 8410,00 кв.м. Також, в частині нарахування податкових зобов`язань за об`єкт нерухомості площею 8410,00 кв.м. відповідачем невірно визначено ставку податку у розмірі 1,5 відсотка, замість вірного 1%. Також, відповідачем допущено арифметичні помилки при нарахування податкового зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням № 0-2656. З електронного кабінету платника податків ОСОБА_1 вбачається обрахування контролюючим органом заборгованості у сумі 340,52 грн. за нарахованим податком на нерухомість (ф.о.) згідно податкового повідомлення-рішення (форма «Ф») № 0-2656 від 02.03.2020 р., яке є предметом оскарження у справі 640/17845/20.

06.05.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, згідно з яким, ГУ ДПС у м. Києві вважає, що позовна заява є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не відповідають дійсним обставинам справи, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню. Громадянка ОСОБА_1 не зверталася з заявою для проведення звірки до Головного управління ДПС у м. Києві, тоді як відповідач, з дотримання вимог ПКУ, визначив належні позивачці об`єкти нерухомості згідно інформації з бази даних контролюючого органу та даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач після реєстрації нового об`єкта нерухомого майна жодним чином не скористався своїм правом для внесення змін, щодо об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, номер відомостей про речове право: 3232293, після того, як відбулися зміни відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик. В актуальному Державному реєстрі речових прав нерухоме майно, право власності на часту 5184,9 кв.м. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, номер відомостей про речове право: 3232293 Позивачем не скасовано чи не внесено змін до даного розділу.

09.05.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позов, згідно з якою, звернення про проведення звірки є правом позивачки, а не обов`язком. Також, питання відсутності у власності Позивача нерухомого майна нежитлового приміщення - виробничого корпусу № 1 (літ. Б) та частини виробничого корпусу № 1 (літ. Б) по вулиці Кирилівська (перейменована Фрунзе), 160 у місті Києві загальною площею 5184,9 кв.м. розглядалося між цими ж сторонами в адміністративній справі № 826/12829/18.

Ухвалою суду від 21.05.2025 року, яка занесена до протоколу підготовчого засідання, суд закрив підготовче засідання у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 18.06.2025 року.

Під час судового розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, з підстава вказаних у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з підстав, викладених у відзиві.

Суд вислухав представників сторін, розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Суд встановив, що використавши інформацію з бази даних податкової служби та даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ГУ ДПС у м. Києві встановило, ОСОБА_1 належать на праві власності наступні об`єкти майна:

- нежиле приміщення - виробничий корпус №1 (літера Б) та (літера Б) загальною площею 8410 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, номер відомостей про речове право: 7781793;

- нежиле приміщення - виробничий корпус № 1 (літ. Б) та частина виробничого корпусу № 1 (літ. Б) загальною площею 5184,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, номер відомостей про речове право: 3232293.

- садовий будинок за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 12, номер відомостей про речове право: 3715848.

26.01.2021 року ГУ ДПС у м. Києві року прийнято податкові повідомлення-рішення, якими було проведено нарахування ОСОБА_1 податкових зобов`язань по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік:

№ 0-2656 за садовий будинок за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 12, номер відомостей про речове право: 3715848 на суму 385,40 гривень;

№ 0-2656 за нежиле приміщення виробничий корпус № 1 (літ. Б) та частина виробничого корпусу № 1 (літ. Б) загальною площею 5184,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, номер відомостей про речове право: 3232293 на суму 367324,24 гривень;

№ 0-2656 за нежиле приміщення виробничий корпус №1 (літера Б) та (літера Б) загальною площею 8410 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, номер відомостей про речове право: 7781793 на суму 546155,91грн.

Дані податкові повідомлення-рішення було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу: АДРЕСА_3 , які отримано 23.02.2021 року Позивачем згідно поштового повідомлення АТ «Укрпошта» про вручення.

Позивачка з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями не згодна, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 статті 266 Податкового кодексу України (далі ПК), платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Приписи пп. 266.2.1 п. 266.1 статті 266 ПК України визначають, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування у відповідності до пп. 266.3.1 п. 266.1 статті 266 Податкового кодексу є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

За правилами пп. 266.3.2 п. 266.1 статті 266 ПК України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

При цьому пп. 266.5.1 п. 266.5 статті 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України закріплено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Тобто, із набранням чинності вказаними положеннями ПК України, 01 січня 2015 року, власники об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості є платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за виключенням випадків, визначених пп. 266.2.2 п. 266.2 статті 266 ПК України.

Згідно пп. 266.7.2 п. 266.6 статті 266 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

За п.266.10.2 п.266.10 статті 266 Кодексу, у разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу (266.10.3 п.266.10 статті 266 Кодексу).

З огляду на наведені положення Податкового кодексу України, ОСОБА_1 є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Суд встановив, що 07 червня 2005 року ОСОБА_1 за Договором купівлі-продажу придбала нежилі приміщення виробничого корпусу № 1 (літера «Б"») та частину нежилих приміщень виробничого корпусу № 1 (літера «Б'»), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 5 184,9 кв.м., що складає 110/1000 частин від майнового комплексу пл. 47012,9 кв.м.

Зазначений договір купівлі-продажу від 07 червня 2005 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко Н.Ф. та зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 2701.

Право приватної власності на нежилі приміщення виробничого корпусу № 1 (літера «Б''») та частину нежилих приміщень виробничого корпусу № 1 (літера «Б'»), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 5 184,9 кв.м. зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 04 липня 2005 року, що підтверджується Реєстраційним посвідченням № НОМЕР_1 .

16 січня 2006 року позивач за Договором купівлі-продажу придбала нежилі приміщення виробничого корпусу № 1 (літера «Б''») що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 641,10 кв.м., що складає 1/100 частин від майнового комплексу пл. 47012,9 кв.м.

Зазначений договір купівлі-продажу від 16 січня 2006 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ганчук З.М. та зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 511.

В подальшому, 05 листопада 2013 року, за Договором купівлі-продажу частини нежилого приміщення, придбаного позивачем за договором купівлі-продажу від 07 червня 2005 року, позивачем продано частину нежитлових приміщень на першому поверсі виробничого комплексу № 1 (літера «Б'») загальною площею 41,445 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що складає 9/10000 частин від майнового комплексу площею 47012,9 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначений договір купівлі-продажу від 05 листопада 2013 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Якушевою Є. А. та зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 2164.

Частиною 2 пункту 5 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (тут і далі - в редакції, чинній на момент проведення нотаріальної дії з посвідчення Договору купівлі-продажу частини нежилого приміщення від 05 листопада 2013 року) встановлено, що державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Згідно ч.1 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є нотаріус як спеціальних суб`єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному окремо визначному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта.

Пунктом 4 Порядку ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 (в редакції, чинній на момент проведення нотаріальної дії з посвідчення Договору купівлі-продажу частини нежилого приміщення від 05 листопада 2013 року) (надалі - Порядок № 1141) встановлено, що ведення Державного реєстру прав передбачає: 1) реєстрацію заяв (запитів) у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру прав (далі - база даних про реєстрацію заяв і запитів); 2) пошук відомостей у Державному реєстрі прав; 3) оформлення рішень, свідоцтв про право власності на нерухоме майно; 4) відкриття розділів Державного реєстру прав та/або внесення записів до нього; 5) внесення змін до записів Державного реєстру прав, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), скасування записів Державного реєстру прав; 6) надання інформації з Державного реєстру прав; 7) закриття розділів Державного реєстру прав.

Ведення Державного реєстру прав здійснюється за допомогою технічних і програмних засобів, які забезпечують формування та присвоєння номерів (реєстраційного номера об`єкта нерухомого майна, реєстраційного номера заяви (запиту), номера запису, індексного номера рішення, витягу, інформаційної довідки, виписки, свідоцтва тощо), формування картки прийому заяви (запиту), витягів, інформаційних довідок, виписок, оформлення рішень, свідоцтв про право власності на нерухоме майно, захист відомостей, що містяться у Державному реєстрі прав, від несанкціонованих дій, оновлення, архівування та відновлення записів, внесених до Державного реєстру прав, їх пошук, документальне відтворення процедури державної реєстрації прав, надання інформації з Державного реєстру прав.

Пунктом 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 (в редакції, чинній на момент проведення нотаріальної дії з посвідчення Договору купівлі-продажу частини нежилого приміщення від 05 листопада 2013 року) (надалі - Порядок № 868) встановлено, що державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб`єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно (далі - нотаріус).

Орган державної реєстрації прав проводить: державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно за місцем розташування такого майна; державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно незалежно від місця розташування такого майна; облік безхазяйного нерухомого майна за місцем розташування такого майна.

Нотаріус, яким вчинено нотаріальну дію з нерухомим майном, проводить державну реєстрацію прав, набутих виключно у результаті вчинення такої дії.

Відповідно до пункту 21 Порядку № 868 на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на який заявлене вперше, державний реєстратор відкриває відповідний розділ у Держаному реєстрі прав, присвоює реєстраційний номер такому об`єкту та формує реєстраційну справу відповідно до законодавства.

Враховуючи те, що реєстраційні дані по придбаним 07 червня 2005 року ОСОБА_1 нежитловим приміщенням містилися в реєстрі БТІ м. Києва та були відсутні в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 05 листопада 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Якушевою Є.А. під час реєстрації та нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу частини нежилого приміщення від 05 листопада 2013 року було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 7591483 від 05 листопада 2013 року щодо об`єкта нерухомого майна - виробничого корпусу № 1 (літ. Б") площею 5032,8 кв.м та частини нежилих приміщень виробничого корпусу № 1 (літ. Б'), площею 152,1 кв.м. - загальною площею 5184,9 кв.м, що складає 110/1000 частин від майнового комплексу пл. 47012,9 кв.м, по АДРЕСА_1 .

Такий запис про право власності, здійснений нотаріусом 05 листопада 2013 року об 10:02.13 год. за номером 3232293, об`єкту нерухомого майна присвоєний реєстраційний номер 00, що підтверджує дані Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки 165244212), сформованої інспектором ГУ ДФС у м. Києві 02.05.2019 року.

В подальшому позивачем було проведено реконструкцію приміщень адміністративно-виробничих будівель (літ. «Б'» та «Б"») без змін зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані по АДРЕСА_1 .

За рахунок влаштування міжповерхових перекриттів нежилих приміщень позивачем було збільшено поверховість будівлі, та, відповідно, загальна площа належних позивачу приміщень збільшилась до 8410,00 кв.м.

Так, позивачем подано, а Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві зареєстровано 28 січня 2014 року за № КВ50 Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, згідно якої реконструйовані приміщення адміністративно-виробничих будівель (літ. «Б'» та літ. «Б"») по вул. Кирилівська (колишня Фрунзе), буд. 160, м. Київ, загальною площею 8410,00 кв.м введено в експлуатацію (копія Декларації про готовність об`єкта до експлуатації № КВ50 міститься в матеріалах справи).

Отже, наведене свідчить про те, що позивачем за рахунок будівельних робіт здійснено збільшення площі належних їй на праві власності будівель по АДРЕСА_1 з 5784,5 кв.м до 8410,00 кв.м.

Крім цього, 13 травня 2014 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва по справі №756/4044/14-Ц ОСОБА_1 виділено в натурі, частку у розмірі 19/100 із нерухомого майна майнового комплексу по АДРЕСА_1 , а саме: нежилі приміщення загальною площею 5784,5 кв.м, які складаються з приміщень виробничого корпусу № 1 (літера «Б"») та літера «Б'»; визнано за позивачем право власності на новозбудовані нежилі приміщення виробничого корпусу № 1 (літера «Б"») та (літера «Б'») площею 2584 кв.м, розташовані по АДРЕСА_1 які утворились в результаті реконструкції нежитлових приміщень; зобов`язано Реєстраційну службу Головного управління юстиції у місті Києві провести відповідні дії з реєстрації за позивачем права власності на нежилі приміщення виробничого корпусу № 1 (літера «Б"» та літера «Б'») загальною площею 8410 кв.м.

Зазначене рішення набрало законної сили 24 травня 2014 року.

Відповідно до положень ч.2 статті 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (тут і далі - в редакції від 13 травня 2014 року) розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються на підставі державного реєстратора у разі поділу, об`єднання об`єкта нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна.

Частиною 1 статті 21 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що у разі поділу об`єкта нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна відповідний розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються, реєстраційний номер цього об`єкту скасовується. Водночас для кожного з новостворених об`єктів нерухомого майна відкривається новий розділ Державного реєстру прав і нова реєстраційна справа, кожному з таких об`єктів присвоюється новий реєстраційний номер.

Пунктом 57 Порядку № 868 встановлено, що державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна, що утворився у результаті поділу, виділу частки з об`єкта нерухомого майна або об`єднання об`єктів нерухомого майна, проводиться державним реєстратором органу державної реєстрації прав.

Державний реєстратор на кожний новостворений об`єкт відкриває відповідний розділ у Державному реєстрі прав, присвоює реєстраційний номер такому об`єкту та формує реєстраційну справу відповідно до законодавства.

Враховуючи зазначені положення, на виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва по справі №756/4044/14-Ц, державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Кендзьорою В.Я., 17 листопада 2014 року о 12:12:12 год. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на нежилі приміщення виробничого корпусу № 1 (літера «Б"» та літера «Б'») по вул. Кирилівська (колишня Фрунзе), буд. 160, м. Київ загальною площею 8410 кв.м.

На підтвердження факту такої реєстрації Державним реєстратором сформовано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21 листопада 2014 року № 29846928.

Таким чином, наведене свідчить, що позивач є власником нерухомого майна, що складається з нежилих приміщень виробничого корпусу № 1 (Літера «Б'») та (літера «Б"») по вул. Кирилівська (колишня Фрунзе), буд. 160, м. Київ загальною площею 8410 кв.м., а не 5184,9 кв.м.

Вказані висновки суду відповідають висновкам Шостого апеляційного адміністративного суду, що наведені у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 826/12829/18.

Таким чином, суд робить висновок про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 26.01.2021 року № 0-2656.

Щодо правомірності прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 26.01.2021 року № 0-2656, суд зазначає наступне.

Так, згідно з вказаним податковим повідомленням-рішенням позивачці нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за нежиле приміщення виробничий корпус №1 (літера Б) та (літера Б) загальною площею 8410 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, номер відомостей про речове право: 7781793 на суму 546155,91грн.

При цьому, згідно з наданим розрахунком податкових зобов`язань згідно з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, відповідачем при обрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки застосовано ставку податку 1,5 %.

Згідно з рішенням Київської міської ради від 30.07.2020 року № 254/9333, внесено зміни до таблиці №1 до додатка 1 до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 року № 242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів» та встановлено ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Суд встановив, що згідно з декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, згідно якої реконструйовані приміщення адміністративно-виробничих будівель (літ. «Б'» та літ. «Б"») по вул. Кирилівська (колишня Фрунзе), буд. 160, м. Київ, загальною площею 8410,00 кв.м введено в експлуатацію, що зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві о 28 січня 2014 року за № КВ50, код об`єкта згідно з державним класифікатором будівель та споруд ДК018-2000 1220.5.

При цьому, з огляду на додаток 1 до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 року № 242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів», з урахуванням змін, внесених рішенням Київської міської ради від 30.07.2020 року № 254/9333, для об`єктів нерухомого майна з кодом 1220.5 (Адміністративно-побутові будівлі промислових підприємств) встановлюється ставка податку 1,500.

Таким чином, суд робить висновок, що відповідачем правомірно та обґрунтовано прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.01.2021 року № 0-2656, а тому в цій частині позов до задоволення не належить. При цьому, посилання позивача на неправильність розрахунку податкового зобов`язання в бік його зменшення, суд не приймає до уваги, оскільки нарахування податкового зобов`язання у меншому розмірі не свідчить про порушення прав позивачки та не спростовуєш її обов`язку, як платника податку.

Суд встановив, що позивачці на праві приватної власності належить садовий будинок за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 12, номер відомостей про речове право: 3715848, за який їй нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік у сумі 385,40 гривень згідно з податковим повідомленням-рішенням № 0-2656, застосувавши ставку податку 0,10 %.

Позивач зазначає, що розрахунок податку визначається множенням площі (201,6 - 120 = 81,60 кв.м) на 0,1 % (ставка податку) та на 4723,00 грн. (мінімальна заробітна плата на 01.01.2020 р.) = 81,60 кв.м. Х 0,1 % Х 4723,00 грн. = 385,39 грн., хоча податкове повідомлення-рішення від 26.01.2021 р. № 0-2656 на суму 385,40 грн., що є невірним.

Суд встановив, що нормами податкового кодексу дійсно не передбачено врахування будь-яких заокруглень при нарахуванні, утриманні та сплаті (перерахуванні) податку, однак, у зв`язку із чим податкове повідомлення-рішення № 0-2656 в частині нарахування позивачці однієї копійки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є таким, що належить до скасування. В іншій частині вказане податкове повідомлення-рішення є правомірним.

Щодо посилань позивачки на те, що у розрахунок податкового зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням № 0-2656 увійшла сума 340,52 грн. за нарахованим податком на нерухомість згідно податкового повідомлення-рішення (форма «Ф») № 0-2656 від 02.03.2020 року, суд зазначає, що вказане твердження спростовується наявним в матеріалах справи розрахунком (арк. с. 16), а тому не приймається судом до уваги.

З урахуванням викладеного, суд робить висновок про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч. 3 ст. 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Суд встановив, що за звернення до суду із вказаним позовом ціна якого становить 913865,55 грн. позивачка сплатила судовий збір у сумі 9138,70 грн.

При цьому, суд зробив висновок про скасування податкових повідомлень-рішень в частині нарахування позивачці податкових зобов`язань на суму 367324,25 грн., за які сплачено судовий збір у сумі 3673,24 грн., що мають бути стягнуті з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 139, 173-183, 192-228, 243, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 26.01.2021 року № 0-2656 на суму 367324,24 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 26.01.2021 року № 0-2656 в частині на суму 0,01 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 3673,24 грн.

Відповідно до ст.255 КАС України, рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Відповідач Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка 33/19, ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 26 червня 2025 року.

Суддя Н.В. Бжассо