Справа № 160/13502/25
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.
09 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що відповідач безпідставно та неправомірно відмовив мені в призначенні пенси за віком на пільгових умовах за Списком № 1 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу в шкідливих та важких умовах праці.
Ухвалою від 14 травня 2025 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
27.05.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надійшов письмовий відзив на позов, в якому він не визнає позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Відповідач зазначає, що страховий стаж позивача на підставі доданих до заяви про призначення пенсії документів склав 23 роки 09 місяців 16 днів. Пільговий стаж роботи за Списком № 1 становить не визнано.
До страхового стажу не зараховано періоди роботи з 09.10.2003 по 14.01.2004, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 від 01.07.1991, оскільки відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб.
До пільгового стажу позивача не зараховані такі періоди роботи: з 03.08.2021 по 30.01.2025, згідно з довідкою про підтвердження наявного другового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 06.02.2025 № 143-106, оскільки відсутній підпис директора. Звертаємо увагу суду, що вищезазначена довідка не відповідає вимогам відповідно до п. 20 Порядку № 637.
Водночас повідомляємо, що позивачем надала архівна довідка від 02.05.2024 № П-21/2-2-09/709, видана Архівний управлінням Кам`янської міської ради Дніпропетровської області за період з 21.02.2018 по 02.08.2021, на посаді вивантажувача пилу агломераційного цеху № 2, яка не є підставою для зарахування пільгового стажу. Одночасно, відсутня інформація щодо ліквідації підприємства на сьогоднішній день ліквідовано/не ліквідовано.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області правом на надання відзиву не скористалось.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта НОМЕР_3 .
27.02.2025 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).
В обґрунтування оскарженого рішення зазначено, що страховий стаж Позивача на підставі доданих до заяви про призначення пенсії документів склав 23 роки 09 місяців 16 днів. Пільговий стаж роботи за Списком № 1 становить не визнано.
До страхового стажу не зараховано періоди роботи з 09.10.2003 по 14.01.2004, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 від 01.07.1991, оскільки відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб.
До пільгового стажу позивача не зараховані наступні періоди роботи: з 03.08.2021 по 30.01.2025, згідно з довідкою про підтвердження наявного другового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 06.02.2025 № 143-106, оскільки відсутній підпис директора. Звертаємо увагу суду, що вищезазначена довідка не відповідає вимогам відповідно до п. 20 Порядку № 637.
Водночас повідомляємо, що позивачем надана архівна довідка від 02.05.2024 № П-21/2-2-09/709, видана Архівний управлінням Кам`янської міської ради Дніпропетровської області за період з 21.02.2018 по 02.08.2021, на посаді вивантажувача пилу агломераційного цеху № 2, яка не є підставою для зарахування пільгового стажу. Одночасно, відсутня інформація щодо ліквідації підприємства на сьогоднішній день ліквідовано/не ліквідовано.
Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідачів, викладених в відзивах на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону №1058-IV).
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюється у натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Частиною першої статті 41 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 11 Закону №1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають в т.ч.: громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру; фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно із статтею 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно із п. 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
Відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 01.07.1991 року позивачки містить такі записи (вибірково, шо стосується спірних періодів роботи):
09.10.2003 ПП ОСОБА_2 прийнята на роботу продавцем непродовольчих товарів по трудовому договору № 2 від 09.10.03 року, зареєстрованому в державній службі зайнятості м. Дніпродзержинська;
14.01.2004 - звільнена з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням;
09.08.2005 - прийнята до ВАТ «ДШПРОВАГОНМАШ» до цеху зварювально- складального електрозварювальником по 3 розряду;
22.09.2005 - звільнена з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням;
15.01.2008 - TOB «МСС» прийнята електромонтажником-схемником в цех виробництва автожгутів 3 розряду;
09.12.2008 звільнена за ст. 36 п. 1 КЗпП України (за угодою сторін);
19.12.2008 - розпочата виплата допомоги по безробіттю Дніпродзержинський міський центр зайнятості населення;
01.07.2009 - припинено виплату допомоги по безробіттю Дніпродзержинський міський центр зайнятості населення;
09.02.2010 - прийнята на посаду двірника КВКП «ПІДКОВА»;
16.02.2010 - звільнена за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України;
02.08.2010 - TOB «МСС» прийнята електромонтажником-схемником виробництво автожгутів;
24.09.2014 - звільнена за ст. 36 п. 1 КЗпП України (за угодою сторін);
03.10.2014 - розпочата виплата допомоги по безробіттю Дніпродзержинський міський центр зайнятості;
29.06.2015 - припинено виплату допомоги по безробіттю Дніпродзержинський міський центр зайнятості;
06.03.2017 - ТОВ «ДІСК-С» прийнята апаратником виробництва пінопласту;
10.05.2017 - звільнена за ст. 36 п. 1 КЗпП України (за угодою сторін);
21.02.2018 - ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» прийнята в агломераційний цех № 2 дільниця спікання агломерату вивантажувачем пилу 2 розряду;
02.08.2021 - звільнена у зв`язку з переведенням за п. 5 ст. 36 КЗпП України до ПРАТ «ДКХЗ»;
03.08.2021 - прийнята в агломераційний цех № 2 до ПРАТ «ДКХЗ» відділення агломерації дільниця спікання агломерату вивантажувачем пилу 2 розряду за переведенням з ПАТ «ДМК»; Робоче місце атестовано за Списком № 1; ПАТ «ДКХЗ» з 11.02.2022 року перейменовано у ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ»; Робоче місце атестовано за Списком № 1.
Вказані дані у трудовій книжці, а також те, що позивачка працювала на роботах за посадами, що передбачені Списком № 1 підтверджені архівними довідками архівного управління Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 02.05.2024 № П-21/2- 09/709, від 02.05.2024 № П-21/2-09/709/1 (історична довідка).
Відповідно до Довідки ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 06.02.2025 року № 143-106 Позивачка підтвердила пільговий стаж роботи у ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» ЗА СПИСКОМ № 1 v період з 03.08.2021 по 30.01.2025.
Також Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж ОСОБА_1 за періоди роботи з 2018 року по 2025 рік за кодом підстави для обліку спецстажу «ЗП3013А1».
Згідно із п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які, містять відомості про періоди роботи.
Також суд зазначає й про те, що згідно правової позиції Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, при розгляді аналогічного спору, зазначено "на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно дост. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Крім того, відповідачу слід врахувати, що у випадку якщо поданих позивачем документів про призначення пенсії було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав усі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачеві надати інформації щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Така позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17, від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, від 26.06.2019 у справі №607/4243/17, відповідно до яких на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Також суд наголошує, що згідно із частиною першоюстатті 101 Закону №1788-XIIоргани, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії.
Порядком №22-1 установлено, що орган, який призначає пенсію, надає допомогу особам, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії шляхом: доведення до відому заявника переліку відсутніх документів які йому слід подати; або шляхом витребування від підприємств, установ та організацій в тому рахунку і від (архівних установ, контролюючих органів) подання додаткових документів, яких не вистачає.
Такий підхід узгоджується із частиною першою статті 3 Конституції України, відповідно до якої саме людина, визнається в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до цієї Конституційної норми, діяльність органів державної влади, зокрема Пенсійного фонду України, повинна бути спрямована на сприяння у реалізації прав людини, а не на обмеження таких прав із формальних підстав.
За таких обставин, суд вважає, що позивачу безпідставно не зараховано до страхового стажу період роботи з 09.10.2003 по 14.01.2004 згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 від 01.07.1991 та до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 21.02.2018 по 02.08.2021 у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та з 03.08.2021 по 30.01.2025 у ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ».
Щодо позовної вимоги про зобов`язання пенсійний орган призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за її заявою від 27.02.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, так як остання має необхідну кількість пільгового стажу роботи за Списком № 1 та досягла необхідного пенсійного віку, суд зазначає про таке.
Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Відповідно до частин 1, 2статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).
У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Обираючи такий спосіб захисту порушених прав позивача, суд керується тим, що статтею 58 Закону № 1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
При цьому суд зазначає, що позивач подавав заяву та документи про призначення пенсії саме до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області і саме це управління не прийняло до уваги надані позивачем документи, що підтверджують стаж пільговий стаж позивача та страховий стаж позивача та не виконало свого обов`язку щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів.
Отже вимоги позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не підлягають задоволенню.
З метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати належний орган призначення пенсії повторно розглянути заяву повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, з урахуванням позиції викладеної у цьому рішенні та зарахованих пільгового періоду роботи та страхового періоду роботи ОСОБА_1 цим судовим рішенням.
Суд наголошує, що при повторному розгляді заяви позивача відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, що визнане судом протиправним, і повинен вирішити заяву позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі.
Висновки суду, викладені в мотивувальній частині його рішення є в однаковій мірі обов`язковими для врахування суб`єктом владних повноважень при здійсненні своїх повноважень на виконання рішення суду, як і висновки, визначені в резолютивній частині рішення. Суд зауважує, що при визначенні меж встановлених зобов`язань необхідно враховувати як резолютивну, так і мотивувальну частини судового рішення.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд зробив висновок, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
Позивач при зверненні до суду поніс судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1211,20 грн, що документально підтверджується квитанцією від 30.04.2025.
Оскільки задоволено основну позовну вимогу позивача, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1211,20 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.
Керуючись ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до страхового стажу період роботи з 09.10.2003 по 14.01.2004 згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 від 01.07.1991.
Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 21.02.2018 по 02.08.2021 у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та з 03.08.2021 по 30.01.2025 у ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.02.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, з урахуванням позиції викладеної у цьому рішенні та зарахованих пільгового періоду роботи та страхового періоду роботи ОСОБА_1 цим судовим рішенням.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук