Справа № 640/34643/21
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Стефанова С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 06.07.2021 року №8,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЮНІВЕС» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 06.07.2021 №8.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.01.2022 року, відмовлено Головному управлінню ДПС у м. Києві у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку та продовжено Головному управлінню ДПС у м. Києві процесуальний строк для подання відзиву до 24.01.2022 включно.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.02.2022 року розглянуто питання щодо закінчення підготовчого провадження по адміністративній справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ЮНІВЕС" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 06.07.2021 №8.

Законом України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На виконання вимог Закону України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ (далі - Закон) та визначає порядок передачі нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративних судових справ іншим окружним адміністративним судам України наказом ДСА України від 16.09.2024 №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі Порядок №399).

Пунктами 4-7 Порядку №399 визначено, що на розгляд та вирішення судам підлягають передачі судові справи, які нерозглянуті ОАСК та передані до КОАС, але до набрання чинності Законом, не розподілені між суддями. Матеріали щодо розгляду та вирішення окремих процесуальних питань у межах нерозглянутих судових справ підлягають передачі до судів, визначених у результаті автоматизованого розподілу судових справ між судами, проведеного відповідно до правил, установлених цим Порядком. Судові справи, вказані у переліку, які підлягають передачі судам, мають бути зареєстровані в базі даних. Перелік складається відповідальною особою протягом семи робочих днів після опублікування цього Порядку за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку, та формується в електронній формі із застосуванням КЕП.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду ліквідаційною комісією 20.09.2024 скеровано дану справу до Одеського окружного адміністративного суду.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2025 року, адміністративну справу за №640/34643/21 передано на розгляд судді Одеського окружного адміністративного суду Стефанову С.О.

Позиція позивача обґрунтовується наступним

В обґрунтування позовних вимог позивач в цілому посилається на те, що у період з 14.04.2021 року по 06.05.2021 року Головним управлінням ДПС у м. Києва було проведено планову виїзну документальну перевірку Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період 01.07.2017 року по 31.12.2020 року, за результатами якої 14.05.2021 року складено Акт № 38858/5/26-15-07-08-02/32638319 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2017 року по 31.12.2020 року, валютного законодавства за період 01.07.2017 року по 31.12.2020 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2011 року по 31.12.2020 року та іншого законодавства за відповідний період (далі - «Акт перевірки») та прийнято податкове повідомлення-рішення № 8 від 06.07.2021 року.

Висновки Податкового повідомлення-рішення та Акта перевірки, проти яких ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» заперечує у зв`язку з їх помилковістю та не відповідністю фактичним обставинам: порушення п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України за період з 01.07.2017 року по 31.12.2020 року, неправомірно віднесено до складу витрат на збут комісійні винагороди агенту на загальну суму 2174 396 грн., в тому числі за 2018 рік на суму 2 174 396 грн., що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності на загальну суму 2174 396 грн., в тому числі за 2018 рік на суму 2 174 396 гривень.

Відповідно до Податкового повідомлення-рішення та Акту перевірки, зазначені порушення полягають в тому, що ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» безпідставно віднесло до складу витрат на збут комісійні винагороди агенту ФОП ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) та ФОП ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_2 ).

Позивач вважає висновок Головного управління ДПС у м. Києві про відсутність фактичного здійснення господарських операцій між ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» та ФОП ОСОБА_1 і ФОП ОСОБА_2 необґрунтованим та безпідставним, з огляду на те, що реальність господарської операції, підтверджується належним чином оформленими документами первинного бухгалтерського та податкового обліку: Договорами, наказами, податковими накладними, даними реєстру податкових накладних, виписками з банківських рахунків тощо; Відповідністю угоди видам діяльності замовника та виконавця (КВЕД) визначеним статутом та даними ЄДРПОУ, тривалою комерційною діяльністю саме в даній галузі; Відсутністю ознак фіктивності замовника та виконавця; Наявністю людських та технічних ресурсів, фінансових можливостей для виконання даного виду угоди; Відсутністю рішень судів щодо недійсності правочину, вчинення кримінального правопорушення, встановлення факту фіктивності; Реальністю надання відповідної послуги; Легальною наявністю, відкритістю, присутністю в інформаційному просторі, в Інтернеті; Чіткому прослідковуванню реальності господарської операції за ланцюгом: укладання договорів страхування оплата страхових платежів ведення звітів щодо виконання посередницької діяльності пов`язаної зі страхуванням отримання винагороди на підставі договору доручення.

Позиція відповідача обґрунтовується наступним

Відповідач не погоджуються з позовними вимогами та в цілому зазначає, що на підставі статей 20, 77, 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, (далі Податковий кодекс або ПКУ) п. 2 частини 1 ст. 13 розділу IV, ст. 25 розділу IV Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зі змінами та доповненнями, та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2021 року № 89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» та інших законодавчих актів, наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 02.04.2021 № 2741-п, проведена документальна планова виїзна перевірка ПРИВАТНЕ АКЦIОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЮНІВЕС» (далі - ПРАТ «СК «ЮНІВЕС») з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2017 по 31.12.2020, валютного законодавства за період з 01.07.2017 по 31.12.2020, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2020 та іншого законодавства за відповідний період. За результатами проведеної перевірки складено акт від 14.05.2021 № 38858/Ж5/26-15- 07-08-02/32638319 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ПРИВАТНЕ АКЦIОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЮНІВЕС» (код 32638319) та встановлено порушення: 1. п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.10.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 2 174 396 грн., в тому числі за 2018 рік на суму 2 174 396 грн.

Відповідач зазначає, що за сукупністю вищевикладених фактів, перевіркою не підтверджується проведення господарських операцій ПРАТ «СК «ЮНІВЕС» з ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 за відповідний період та перевіркою встановлено документування зазначених операцій та відображення в бухгалтерському обліку без отримання результатів таких операцій в дійсності.

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року прийнято справу №640/34643/21 до розгляду. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Призначено попереднє судове засідання на 06 травня 2025 року об 12 год. 00 хв. у приміщенні Одеського окружного адміністративного суду за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 14, у залі судових засідань №30.

02 травня 2025 року від відповідача до суду від представника Головного управління ДПС у місті Києві надійшло клопотання про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

05 травня 2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕС/42592/25).

Ухвалою суду від 05 травня 2025 року заяву Головного управління ДПС у місті Києві про проведення судового засідання в режимі відеоконференції в адміністративній справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ЮНІВЕС" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 06.07.2021 №8 задоволено.

Проведення судового засідання по справі №640/34643/21 призначеного на 06 травня 2025 року о 12 год. 00 хв. та в наступних судових засіданнях вирішено здійснювати в режимі відеоконференції поза межами суду відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21.

12 травня 2025 року від відповідача до суду надійшли додаткові пояснення у справі (вхід. № ЕС/46202/25).

Ухвалою суду від 13 травня 2025 року закрито підготовче провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ЮНІВЕС" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 06.07.2021 №8.

Призначено справу до судового розгляду по суті на 21 травня 2025 року о 11 год. 00 хв. в Одеському окружному адміністративному суді за адресою: вул. Фонтанська дорога, 14, м. Одеса, 65062, зала судових засідань 30., проведення судового засідання по справі №640/34643/21 призначеного на 21 травня 2025 року о 11 год. 00 хв. та в наступних судових засіданнях здійснювати в режимі відеоконференції поза межами суду відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21.

15 травня 2025 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив (вхід. № 47404/25).

Ухвалою суду на місці, занесеною до протоколу судового засідання від 11 червня 2025 року вирішено продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиції позивача та відповідача, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Судом встановлено, що на підставі статей 20, 77, 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, (далі Податковий кодекс або ПКУ) п. 2 частини 1 ст. 13 розділу IV, ст. 25 розділу IV Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зі змінами та доповненнями, та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2021 року № 89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» та інших законодавчих актів, наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 02.04.2021 № 2741-п, проведена документальна планова виїзна перевірка Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЮНІВЕС» (далі - ПРАТ «СК «ЮНІВЕС») з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2017 року по 31.12.2020 року, валютного законодавства за період з 01.07.2017 року по 31.12.2020 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2020 року та іншого законодавства за відповідний період.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 14.05.2021 року № 38858/Ж5/26-15-07-08-02/32638319 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЮНІВЕС» (код 32638319), відповідно до висновків якого, зокрема, встановлено порушення позивачем вимог п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.10.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 2 174 396 грн., в тому числі за 2018 рік на суму 2 174 396 грн., а саме встановлено неправомірне віднесення до складу витрат на збут комісійні винагороди агенту на загальну суму 2174 396 грн., в тому числі за 2018 рік на суму 2 174 396 грн., що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності на загальну суму 2174 396 грн., в тому числі за 2018 рік на суму 2 174 396 гривень.

На підставі акту перевірки від 14.05.2021 року № 38858/Ж5/26-15-07-08-02/32638319 Головним управлінням ДПС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 06.07.2021 року № 8, яким позивачу визначено суму завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 2 147 396,00 грн. за 2018 рік.

Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Джерела права та висновки суду

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема щодо порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до положень п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до положень п. 75.1.2 п. 75.1 статті 75 ПК України, 75.1.2. документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно п. п. 44.1, 44.2 ст. 44 ПКУ, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.

Так, пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.

В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні даних податкового обліку, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Як вбачається з Акту перевірки, перевіркою встановлено, що ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» в порушення п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України за період з 01.07.2017 року по 31.12.2020 року, неправомірно віднесено до складу витрат на збут комісійні винагороди агенту на загальну суму 2174 396 грн., в тому числі за 2018 рік на суму 2174 396 грн., що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності на загальну суму 2174396 грн., в тому числі за 2018 рік на суму 2 174 396 гривень;

Відповідно до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та Акту перевірки, зазначені порушення полягають в тому, що ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» безпідставно віднесло до складу витрат на збут комісійні винагороди агенту ФОП ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) та ФОП ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_2 ), відносно чого суд зазначає наступне.

Статтею 15 Закону України «Про страхування» встановлено, що страхова діяльність в Україні може провадитися за участю страхових посередників. Страховими посередниками можуть бути страхові або перестрахові брокери, страхові агенти.

Страхові агенти фізичні особи або юридичні особи, які діють від імені та за дорученням страховика і виконують частину його страхової діяльності, а саме: укладають договори страхування, одержують страхові платежі, виконують роботи, пов`язані із здійсненням страхових виплат та страхових відшкодувань. Страхові агенти є представниками страховика і діють в його інтересах за винагороду на підставі договору доручення із страховиком.

Взаємовідносини між ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» та ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) базувались на Договорі доручення № 307-16/УРР-А від 30.11.2016 року, а з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_2 ) на Договорі доручення № 719-18/КВ-А від 27.04.2018 року (надалі - Договори доручення), за умовами яких ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» доручає, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зобов`язуються надавати посередницькі послуги у сфері страхування від імені, в інтересах і за рахунок ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», а саме: залучати страхувальників за видами страхування, зазначеними у Додатку № 1 до цього Договору; здійснювати контроль за внесенням Страхувальниками страхових платежів; консультувати потенційних клієнтів Довірителя з питань страхування; укладати договори страхування за видами страхування, зазначеними у виданій ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» довіреності; надавати інші посередницькі послуги у сфері страхування, які додатково узгоджуються Сторонами Договору.

Як вказує позивач, з метою дотримання умов Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», в редакції яка діяла на момент укладання Договорів доручення, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» було проведену ідентифікацію ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_2 ). На підтвердження чого до цієї позовної заяви додаються копії наступних документів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 : паспорта; картки платника податків; витягу з реєстру платників єдиного податку; витягу з ЄДРПОУ; довідки про відкриття банківського рахунку.

Крім того, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» було проведено перевірку ОСОБА_1 на відповідність Кваліфікаційним вимогам до страхових агентів, необхідні для здійснення посередницької діяльності з обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затверджених Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 23.07.2013 року № 2401 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.08.2013 року за № 1398/23930.

Таким чином, було встановлено особу ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ЙРЗ: ), факт їх реєстрації суб`єктом господарської діяльності, який має право здійснювати посередницьку діяльність зі страхування (КВЕД 66.22), та який зареєстрований платником єдиного податку 3-ої групи, а також була встановлена повна відповідність ОСОБА_1 (ЙРЗ: ) необхідних спеціальних професійних вимог та здійснено реєстрацію страхового посередника в Централізованій Базі даних Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Відповідно до п. 3.1 Договорів доручення за надання послуг ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» зобов`язувався сплачувати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 винагороду з урахуванням вимог податкового законодавства України.

Порядок визначення розміру винагороди регламентується Додатком № 1 до цього Договору, відповідно до якого розмір винагороди був встановлений у процентному відношенні від розміру страхових платежів, які надійшли на поточні рахунки за посередництва страхового агента.

Пунктом 3.3. Договорів доручення було визначено, що підставою для нарахування винагороди є Акт виконаних робіт, який складається за формою Додатку № 6 до цього Договору на підставі Зведеного звіту.

Протягом 2017-2018 років за посередництва ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) було укладено понад 11 тисяч договорів страхування, за якими отримано страхових платежів на загальну суму понад 9,9 мільйонів грн. Про що ОСОБА_1 подано до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» відповідні Зведені звіти, які містили детальну інформацію щодо осіб страхувальників, видів, номерів та дати укладення договорів страхування, дати здійснення страхових платежів, копії відповідних Зведених звітів додані позивачем до матеріалів справи.

Протягом 2018 року за посередництва ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_2 ) було укладено 253 договори страхування, за якими отримано страхових платежів на загальну суму 218,6 тис. грн.

Про що ОСОБА_2 (ІПЗ: НОМЕР_2 ) подано до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» відповідні Зведені звіти, які містили детальну інформацію щодо осіб страхувальників, видів, номерів та дати укладення договорів страхування, дати здійснення страхових платежів, копії відповідних Зведених звітів додані позивачем до матеріалів справи.

Інформація, про отримані страхові платежі, наведена у Зведених звітах ОСОБА_1 (ІПЗ: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_2 ), була підтверджена банківськими виписками з поточних рахунків ПрАТ «СК «ЮНІВЕС».

На підставі отриманих Зведених звітів, Сторонами складено Акти виконаних робіт, копії яких додаються, та здійснено оплату винагороди страховому агенту в строки та на умовах визначених Договором доручення.

Відповідно до ст. 9 ЗУ Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Аналогічні вимоги містяться і у главі 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому Наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995 року № 88.

Таким чином, складені Акти виконаних робіт та Зведені звіти страхового агента ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають всі необхідні істотні реквізити первинних документів, а інформація щодо надходження страхових платежів за укладеними договорами страхування підтверджується банківськими виписками, та є підтвердженням фактично здійснених господарських операцій та укладеними договорами страхування.

Вищезазначені первинні документи цілком правомірно були прийняті до обліку ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», а інформація, що в них містилась була систематизована на рахунках бухгалтерського обліку. Господарські операції були відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Єдиним обґрунтуванням висновків Акту перевірки про невідповідність первинних документів щодо господарської операції між ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є посилання на те, що «...згідно відомостей АAIC «Податковий блок» ФОП ОСОБА_1 з 2018 року по дату акта перевірки до органів ДПС за місцем обліку про здійснення фінансово-господарської діяльності звітує з нульовим показниками» (стр. 5 Акту перевірки) та «... ФОП ОСОБА_2 з 2017 року по дату акта перевірки звітність до органів ДПС за місцем обліку про здійснення фінансово-господарської діяльності не подавав».

Зазначені висновки суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Нормами податкового законодавства на фізичну особу підприємця покладається обов`язок складання та подання Податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи підприємця, а також відповідальність за достовірність та правильність відображеної інформації.

При цьому, положення Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачають, що функції контролю та нагляду щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання покладено виключно на уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом.

Перевірка правильності складання та повноти звітності поданої суб`єктом господарювання з боку інших суб`єктів господарювання є прямим втручанням в здійснення господарської діяльності, що суперечить конституційним засадам підприємницької діяльності.

Стаття 19 Конституції України визначає, що ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» не є суб`єктом владних повноважень, а отже не тільки не має обов`язку, а й не має правових підстав здійснювати перевірку правильності, повноти та своєчасності складання звітності поданої іншими суб`єктами господарювання ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 .

При цьому, судом встановлено, що ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» повідомило ОСОБА_1 про висновки, до яких прийшло Головне управління ДПС у м. Києві на підставі відомостей АІС «Податковий блок» про звітування нею з 2018р. з нульовим показниками.

ОСОБА_1 спростувала інформацію, яка міститься в Акті перевірки, надавши для огляду оригінали Податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи підприємця за І квартал 2018 року, в рядку 06 якої чітко зазначається обсяг доходу за звітний (податковий) період, що оподатковуються за ставкою 5%, в розмірі 1 287 639,40 грн., та 1 півріччя 2018 року, в рядку 06 якої чітко зазначається обсяг доходу за звітний (податковий) період, що оподатковуються за ставкою 5%, в розмірі 2 184 660,64 грн.

Обидві Податкові декларації мають відмітки про отримання Васильківською районною Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області.

Суд вважає не обґрунтованими посилання інспекційної групи Головного управління ДПС у м. Києві на відомості, які містяться в АІС «Податковий блок», оскільки відповідно до налаштувань цієї інформаційної системи жоден суб`єкт господарювання не має доступу до відомостей про звітування іншого суб`єкта господарювання.

З огляду на викладене, суд вважає, що висновки Акту перевірки та Податкового повідомлення-рішення про порушення ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України щодо відображення господарської операції з ОСОБА_1 є такими, що не відповідають дійсності, не мають правового підґрунтя та не підтверджуються жодними доказами.

Відповідно до пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Суд не погоджується з висновками Акту перевірки про те, що ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» не надано посадовим особам Головного управління ДПС у м. Києві пояснень та первинних документів щодо господарської операції з суб`єктами ОСОБА_1 (ЙРЗ: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_2 ).

Як зазначив позивач, при проведенні перевірки посадовим особам ГУ ДПС у м. Києві було надано доступ до всіх первинних документів, в тому числі до документів, зазначених вище. Жодних перешкод у доступі не створювалось.

06.05.2021 року ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» отримало запит ГУ ДПС у м. Києві за підписом головного державного ревізора-інспектора О.С. Верещака, пунктом 4 якого запитувались копії договорів по взаємовідносини ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 .

При цьому, не запитувалось надання копій первинних документів, на підставі яких було проведено господарську операцію, а також документи по ідентифікації контрагентів.

11.05.2021 року ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» було надано запитувані договори, що підтверджується копією листа ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» вих. № 21/05/11-03 від 11.05.2021 року з відміткою про отримання.

Таким чином, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» було надано доступ до всього обсягу первинних документів та копії запитуваних документів надано посадовим особам ГУ ДПС у м. Києві в строки визначені запитом.

Головне управління ДПС у м. Києві повідомило Листом № 17036/1/26-15-07-08-02-15 від 01.07.2021 року, який є невід`ємною частиною Акта перевірки, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», що доказами фіктивності конкретного підприємства можуть визнаватися, зокрема: реєстрація підприємства на підставну особу, за підробленими, втраченими, позиченими або викраденими документами, документами померлих осіб, за вигаданою юридичною адресою; внесення в установчі документи неправдивих даних про засновників і керівників підприємства або інші обставини; залучення до протиправної діяльності у формі призначення на посаду керівника реально існуючого громадянина із специфічним соціальним статусом (малозабезпечені, психічно хворі тощо); відсутність ознак діяльності фірми, зазначеної в установчих документах; короткий термін існування підприємства; відсутність руху коштів підприємства на його банківських рахунках або, навпаки, занадто великий обсяг фінансових операцій на банківських рахунках підприємства, яке лише нещодавно зареєструвалось.

При цьому суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, на підставі, яких фактичних даних Головне управління ДПС у м. Києві дійшло висновку, що ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 є фіктивними та якими доказами це підтверджується, адже зазначені фізичні особи-підприємці: є реальними особами та громадянами України; зареєстровані на підставі дійсних документів, а саме паспорту громадянина України та картки платників податків та зазначені документи не підроблені, ніколи не були втраченими, позиченими або викраденими; не відносяться до осіб, які є малозабезпеченими або психічно хворими тощо.

Крім того Головним управлінням ДПС у м. Києві жодним чином не підтверджено, що зазначені вище ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 існували протягом короткого терміну, на їх банківських рахунках відсутній рух коштів, або навпаки занадто великий обсяг фінансових операцій на банківських рахунках, як для особи, що веде нещодавно підприємницьку діяльність.

Також слід зазначити, що договори доручення, які укладені між ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» та ФОП ОСОБА_1 і ФОП ОСОБА_2 не містять жодних дефектів, оскільки, вчиняючи правочини, сторони дотрималися вимог, передбачених законодавством, а зобов`язання за договорами були виконані належним чином, що і спричинило настання відповідних правових наслідків, а саме оплату винагороди за виконання послуг від імені страховика.

У такому випадку, відсутні будь-які правові підстави вважати, що договори доручення є фіктивними і як висновок відсутні підстави для визнання господарських (фінансових) операцій, на підставі яких вони були проведені фіктивними.

За своєю правовою природою грошові суми, сплачені ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на корить ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , є виплатою винагороди страховим посередникам за надані послуги щодо укладання (пролонгації) договорів страхування.

Підпункт 134.1.1. пункту 134.1. статті 134 Податкового кодексу України визначає, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Особливості оподаткування страховика визначені п. 141.1 ст. 141 Податкового кодексу України, відповідно до пп. 141.1.3 зазначеного пункту фінансовий результат до оподаткування страховика збільшується на позитивну різницю між сумою будь-яких виплат (винагород) страховим посередникам та іншим особам за надані послуги щодо укладання (пролонгації) договорів страхування та сумою нормативу витрат на виплати страховим посередникам, розрахованих за методикою, визначеною уповноваженим органом, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Підпункт 14.1.125-1.пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає, що норматив витрат на виплати страховим посередникам гранично допустима величина будь-яких виплат (винагород) страховим посередникам та іншим особам за надані послуги щодо укладання (пролонгації) договорів страхування, встановлена для цілей цього Кодексу за методикою, визначеною уповноваженим органом, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Таким чином, Податковий кодекс України передбачає тільки один випадок, в якому витрати на виплату винагороди страховим посередникам можуть збільшити фінансовий результат страхової компанії до оподаткування, а отже вважатися об`єктом оподаткування перевищення виплат (винагород) страховим посередникам над норматив витрат на виплати страховим посередникам.

Натомість, відповідно до п. 19 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31.12.99 року № 318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 р за № 27/4248, комісійні винагороди продавцям, торговим агентам, що забезпечують збут відображуються у складі Витрати на збут включають такі витрати, пов`язані з реалізацією (збутом) продукції (товарів, робіт, послуг).

Виплати винагород страховим посередникам ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 не перевищили норматив витрат на виплати страховим посередникам, а отже не є об`єктом оподаткування в розумінні п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, натомість кваліфікуються як витрати на збут.

З огляду на встановлені обставини та досліджені докази, суд вважає, що висновок Головного управління ДПС у м. Києві про відсутність фактичного здійснення господарських операцій між ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» та ФОП ОСОБА_1 і ФОП ОСОБА_2 є необґрунтованим та безпідставним.

В свою чергу реальність господарської операції, підтверджується належним чином оформленими документами первинного бухгалтерського та податкового обліку: договорами, наказами, податковими накладними, даними реєстру податкових накладних, виписками з банківських рахунків тощо; відповідністю угоди видам діяльності замовника та виконавця (КВЕД) визначеним статутом та даними ЄДРПОУ, тривалою комерційною діяльністю саме в даній галузі; відсутністю ознак фіктивності замовника та виконавця; наявністю людських та технічних ресурсів, фінансових можливостей для виконання даного виду угоди; відсутністю рішень судів щодо недійсності правочину, встановлення факту фіктивності; вчинення кримінального правопорушення; реальністю надання відповідної послуги; легальною наявністю, відкритістю, присутністю в інформаційному просторі, в Інтернеті; чіткому прослідковуванню реальності господарської операції за ланцюгом: укладання договорів страхування оплата страхових платежів ведення звітів щодо виконання посередницької діяльності пов`язаної зі страхуванням отримання винагороди на підставі договору доручення.

З урахуванням вказаних положень чинного законодавства та встановлених у цій справі фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, про наявність підстав для визнання протиправним та скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищезазначене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позовних вимог та згідно із ст.139 КАС України судові витрати позивача в сумі 2 270,00 грн., підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Керуючись ст.ст.2, 6-10, 77, 90, 139, 227, 241-243, 246, 250, 251, 255, 257, 258, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 06.07.2021 року №8 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 06.07.2021 року №8.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» суму сплаченого судового збору в розмірі 2 270 грн. 00 коп. (дві тисячі двісті сімдесят гривень нуль копійок).

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЮНІВЕС» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 72, ).

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, ).

Суддя С.О. Cтефанов