Справа № 320/31419/24
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
24 червня 2025 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Грибан І.О.
судді: Ключкович В.Ю.
Кузьмишина О.М.
секретар с/з Кващук Т.А.
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача - адвоката Чуніхіна Олега Миколайовича про ухвалення додаткового рішення в частині витрат на професійну правничу допомогу у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та пені,-
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної податкової служби у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалене судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2025 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області, як відокремлений підрозділ ДПС залишено без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року залишено без змін.

На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява представника позивача - адвоката Чуніхіна Олега Миколайовича про ухвалення додаткового рішення в частині витрат на професійну правничу допомогу, в якій просить стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6813,00 грн., понесених у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що судове рішення суду апеляційної інстанції було ухвалено у відкритому судовому засіданні, згідно з ч.3 ст.252 КАС України питання про ухвалення додаткового рішення також підлягає вирішенню у відкритому судовому засіданні.

18 червня 2025 року повісткою-повідомленням Шостого апеляційного адміністративного суду призначено до розгляду заяву заява представника позивача - адвоката Чуніхіна Олега Миколайовича про ухвалення додаткового рішення в частині витрат на професійну правничу допомогу у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та пені у відкритому судовому засіданні 24 червня 2025 року.

19 червня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання відповідача, в якому викладені заперечення відповідача на стягнення витрат на правову (правничу) допомогу.

Також, 19 червня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника позивача - адвоката Чуніхіна Олега Миколайовича надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника.

У судове засідання учасники судового процесу не з`явились та явки уповноважених представників до суду не забезпечили. Про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були повідомлені належним чином.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Отже, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у даній справі, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що судом апеляційної інстанції при прийнятті постанови від 11 червня 2025 року не було вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами ч. ч. 1,2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

За приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» 05 липня 2012 року №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту (ч. 1).

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (ч. 2).

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч. 3).

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що представником позивача - адвокатом Чуніхіним О.М. протягом встановленого процесуальним законом строку було надано документи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, зокрема:

- копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги;

- договір про надання правничих (адвокатських) послуг;

- акт про надання послуг за Договором №01/04/24 від 01.04.2024 від 12.06.2025 року №6;

Також, надано 2 квитанції про перерахування коштів ОСОБА_1 на рахунок ФОП ОСОБА_2 відповідно до договору про надання юридичних послуг №01/04/2024 від 01.04.2024.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року по справі №755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 28 лютого 2024 року по справі №300/3568/22

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що приписи КАС України покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, на адресу суду від Головного управління Державної податкової служби у Київській області надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, яке обґрунтовано тим, що надані позивачем докази не підтверджують понесення витрат у розмірі 6813,00 грн., визначена сума є необґрунтованою та штучно завищеною.

Перевіряючи обґрунтованість заявлених до відшкодування витрат у розрізі видів наданих послуг, деталізація яких наведена в акті прийому передачі надання правової (правничої) допомоги №6 від 12 червня 2025 року колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Між позивачем та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір № 01/04/24 від 01.04.2024 про надання правової допомоги.

Так, розділом 4 вказаного Договору визначені винагорода та порядок оплати послуг адвоката, зокрема його пунктом 4.1 обумовлено, що змовник сплачує гонорар, який визначається в акті виконаних робіт.

Згідно з пунктом 4.5. договору сторони встановили, що розрахунки здійснюються в безготівковій формі.

Відповідно до пункту 4.3 замовник сплачує додаткові витрати, в тому числі витрати на проїзд.

12.06.2025 ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 було складено акт № 6 від 12.06.2025 про надання послуг за договором № 01/04/24 від 01.04.2024, відповідно до якого сторони виходили з розрахунку вартості послуг 50% прожиткового мінімуму на одну особу, встановленого Законом України «Про державний бюджет на 2025 рік» - 1514,00 грн за 1 годину роботи адвоката, та зокрема надані наступні послуги:

- підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу 3 години (3*1514,00 грн.) 4542,00 грн.;

- підготовка та участь в судовому засіданні (04.06.2025; 11.06.2025) (1,5 годин *1514,00грн.) 2271,00 грн.

Загальна вартість надання послуг за актом склала: 6813,00 грн.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави (п. 1); складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру (п. 2); представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами (п. 6).

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

При цьому, участь одного адвоката при розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанції свідчить про його обізнаність з обставинами щодо спірних правовідносин, що поза сумнівом, істотно впливає на обсяг надання ним послуг в межах їх повторного вивчення.

Таким чином, враховуючи, що правова позиція представника позивача у судах першої та апеляційної інстанцій не змінювалась, такий представник не міг не бути обізнаним із позицією відповідача, законодавством, яким регулюється спір у справі, документами й доводами, якими відповідач обґрунтовував свої вимоги й інші обставини, а отже підготовка цієї справи в суді апеляційної інстанції не вимагала великого обсягу аналітичної й технічної роботи.

Щодо суми правової допомоги за підготовку відзиву на апеляційну скаргу із витраченим часом в 3 годин, колегія суддів зазначає, що правова позиція адвоката в інтересах позивача та доводи, якими обґрунтовано відзив на апеляційну скаргу аргументовано подібними доводами що й позов. Окрім того, колегія суддів зазначає, що подання відзиву на апеляційну скаргу є правом, а не обов`язком сторони.

Таким чином, підготовка відзиву на апеляційної скарги не вимагали великого обсягу аналітичної й технічної роботи, що вказує на штучне завищення таких витрат.

Надаючи оцінку заявленим представником позивача витратам на участь його у судових засіданнях в суді апеляційної інстанції, колегія суддів звертає увагу на те, що як вбачається з протоколу судових засідань 04 червня 2025 року та 11 червня 2025 року, загальна тривалість останніх складала 41 хвилин, а виступи представника позивача загалом тривали не більше 13 хвилин, що є очевидно неспівмірним з заявленими витратами.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що правова позиція представника позивача у судах всіх інстанцій не змінювалась, останній не міг не бути обізнаним із позицією відповідача, законодавством, яким регулюється спір у справі, документами й доводами, якими відповідач обґрунтовував свої вимоги й інші обставини, а отже підготовка цієї справи в суді апеляційної інстанції не вимагала великого обсягу аналітичної й технічної роботи, а тому з огляду на що розмір таких витрат також підлягає зменшенню.

Таким чином, проаналізувавши розрахунок та надані докази, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності розподілу судових витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Київській області на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, понесені при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, у загальному розмірі - 3500,00 грн., що є співмірним з обсягом наданої адвокатом правничої допомоги під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 241, 242, 243, 252, 310, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача - адвоката Чуніхіна Олега Миколайовича про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат на професійну правову (правничу) допомогу задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Київській області (код ЄДРПОУ ВП: 44096797, місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 5а ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот ) гривень.

В іншій частині заяви представника позивача - адвоката Чуніхіна Олега Миколайовича про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду.

Головуючий суддя: І.О. Грибан

Судді: В.Ю. Ключкович

О.М. Кузьмишина

(повний текст постанови складено 26.06.2025р.)