Справа № 620/15395/24
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Грибан І.О., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії територіального управління Служби судової охорони щодо зменшення розміру грошового забезпечення начальника територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області полковнику Служби судової охорони ОСОБА_1 окремих складових грошового забезпечення з 16 жовтень 2024 року, а саме надбавки за особливості проходження служби, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень та премії;

- зобов`язати територіальне управління Служби судової охорони нарахувати та виплатити начальнику територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області полковнику Служби судової охорони ОСОБА_1 з 16 жовтня 2024 року і до закінчення тимчасової непрацездатності такі складові грошового забезпечення, як: надбавка за особливості проходження служби в розмірі 100%, надбавка за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15%, премія в розмірі 74 %.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що дії відповідача зі зменшення розміру грошового забезпечення з 16.10.2024 є протиправними, оскільки позивач отримав звільнення від виконання службових обов`язків на підставі документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність під час перебування в щорічній черговій оплачуваній відпустці за 2024 рік та додатковій відпустці за 2024 рік, із збереженням грошового забезпечення.

Невиплата Територіальним управлінням Служби судової охорони у Чернігівській області позивачу з 14.10.2024 належного грошового забезпечення (додаткового виду грошового забезпечення, в тому числі премії) є протиправним порушенням прав позивача та гарантій його професійної діяльності визначених чинним законодавством.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Територіальне управління Служби судової охорони у Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій останній просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги те, що відповідачем дотримано вимоги усіх законодавчих актів та враховано вимоги організаційно-розпорядчих актів Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України.

Апелянт стверджує, що відповідно до пункту 4 наказу Служби судової охорони від 08.10.2024 №692 о/с «Про відсторонення від виконання обов`язків» полковника Служби судової охорони ОСОБА_1 відсторонено від виконання обов`язків за посадою начальника територіального управління на час проведення розслідування з 15.10.2024. Наказом Служби судової охорони від 28.11.2024 №830 о/с «Про допуск до виконання обов`язків за обійманою посадою» позивача допущено до виконання службових обов`язків за обійманою посадою начальника територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області з 29.11.2024. Наведені вище обставини, на думку апелянта, свідчать про неможливість Територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області проводити нарахування грошового забезпечення позивачу з урахуванням всіх видів грошового забезпечення в період відсторонення його від виконання обов`язків за займаною посадою.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що проведення нарахування грошового забезпечення позивачу в період його відсторонення, з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, в межах наданих територіальному управлінню повноважень та без порушення чинного законодавства є неможливим.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2025 та від 12.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області, призначено розгляд справи у порядку письмового провадження.

Від ОСОБА_1 08.04.2025 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що у апеляційній скарзі Територіальне управління Служби судової охорони у Чернігівській області не виклало у чому полягає неправильність застосування судом першої інстанції норм права, а саме пункту 2 розділу ІІІ Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затверджений наказом ДСА України від 26.08.2020 року № 384, яким обґрунтовано його позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, з 11 березня 2020 року ОСОБА_1 проходить службу в Службі судової охорони на посаді начальника територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області та йому присвоєно спеціальне звання полковник Служби судової охорони.

Наказом Служби судової охорони від 12.09.2024 року № 622 о/с позивачу надано частину щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2024 рік тривалістю 15 діб та додаткову відпустку за 2024 рік, із збереженням грошового забезпечення, тривалістю 14 календарних днів, з 16 вересня 2024 року по 14 жовтня 2024 року.

Під час перебування у відпустці з 14 жовтня 2024 року, за станом здоров`я, ОСОБА_1 відкриті листки непрацездатності, що підтверджується інформацією Порталу електронних послуг Пенсійного фонду України.

Представником позивача адвокатом Мороз К.В. 07.11.2024 з метою встановлення обставин, за яких позивачеві в жовтні 2024 року виплачено грошове забезпечення в значно меншому розмірі на адресу Територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області та центрального органу управління Служби судової охорони направлені адвокатські запити.

Листом від 12.11.2024 №вих.55.07-376 Територіальним управлінням Служби судової охорони у Чернігівській області повідомлено, що начальнику територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області полковнику Служби судової охорони ОСОБА_1 , по 15.10.2024 року включно, нарахування грошового забезпечення проводилось з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, яке він на той час мав (посадовий оклад за останньою займаною посадою, оклад за спеціальним званням, надбавки за стаж служби, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень та премії), починаючи з 16.10.2024 року нарахування грошового забезпечення проводиться з таких видів виплат, як: посадовий оклад за останньою займаною посадою, окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби.

До вказаної відповіді ТУ ССО у Чернігівській області долучено довідку про склад та розмір грошового забезпечення начальника територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області полковника Служби судової охорони ОСОБА_1 за серпень-жовтень 2024 року та витяг з наказу Служби судової охорони від 08.10.2024 року № 692 о/с «Про відсторонення від виконання обов`язків», на який ТУ СОО у Чернігівській області посилається як на підставу зменшення розміру грошового забезпечення позивачеві з 16 жовтня 2024 року.

Вважаючи дії відповідача щодо зменшення розміру грошового забезпечення противними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини лругої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 161 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах.

Частиною другою статті 162-1 цього Закону визначено, що порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони регулюється цим Законом та положенням, яке затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Голови Служби судової охорони, погодженим з Державною судовою адміністрацією України.

Абз. 2 пункту 20 розділу ІІ Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 № 1052/0/15-19 визначено, що грошове забезпечення співробітників здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України 03.04.2019 прийнято постанову № 289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» пунктом 2 якої установлено, що порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони затверджується Державною судовою адміністрацією.

Так, порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затверджений наказом ДСА України від 26.08.2020 року № 384 (далі - Порядок № 384).

Пунктом 8 розділу ІІІ Порядок № 384 встановлено, що співробітникам під час перебування у відпустці зі збереженням грошового забезпечення виплачується грошове забезпечення за основною штатною посадою з урахуванням розміру премії, встановленого за результатами роботи за місць, у якому співробітник вибув у відпустку.

При цьому пунктом 2 розділу ІІІ Порядку № 384 визначено, що співробітникам, звільненим від виконання службових обов`язків на підставі документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, або тим, які перебувають у відпустці через хворобу, виплачується належне грошове забезпечення за основною штатною посадою з урахуванням розміру премії, встановленого за результатами роботи за місяць, у якому співробітник захворів, але не більше ніж чотири місяці, крім випадків, коли законодавством передбачені більш тривалі строки перебування на лікуванні.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 отримав звільнення від виконання службових обов`язків на підставі документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність під час перебування в щорічній черговій оплачуваної відпустки за 2024 рік та додатковій відпустці за 2024 рік, із збереженням грошового забезпечення, що підтверджується наданими до суду першої інстанції листками непрацездатності (а.с.9-12).

Водночас із поданого відзиву відповідачає вбачається, що начальнику територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області полковнику Служби судової охорони ОСОБА_1 , по 15.10.2024 року включно, нарахування грошового забезпечення проводилось з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, яке він на той час мав (посадовий оклад за останньою займаною посадою, оклад за спеціальним званням, надбавки за стаж служби, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень та премії), починаючи з 16.10.2024 року нарахування грошового забезпечення проводиться з таких видів виплат, як: посадовий оклад за останньою займаною посадою, окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби.

Згідно довідки про склад та розмір грошового забезпечення начальника територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області полковника Служби судової охорони ОСОБА_1 за серпень-жовтень 2024 року, вбачається, що у жовтні позивачу нараховувано і виплачено грошове забезпечення в сумі 29058,29 грн 00 коп., що складалося з основного виду грошового забезпечення: посадовий оклад 9020,00 грн, оклад за спеціальним званням 2290,00 грн, надбавка за стаж служби (50%) 5655,00 грн і додаткового виду грошового забезпечення: надбавка за особливості проходження служби (100%) 8208,87 грн, надбавка за роботу в умовах режимних обмежень (15%) 654,68 грн, премія (74%) 3229,74 грн, індексація 130,20 грн.

Згідно довідки про склад та розмір грошового забезпечення начальника територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області полковника Служби судової охорони ОСОБА_1 за серпень-жовтень 2024 року, позивачу нараховувалося і виплачувалося у вересні 2024 року грошове забезпечення в сумі 42088 грн 00 коп, що складалося з основного виду грошового забезпечення: посадовий оклад 9020,00 грн, оклад за спеціальним званням 2290,00 грн, надбавка за стаж служби ( 50%) 5655,00 грн і додаткового виду грошового забезпечення: надбавка за особливості проходження служби (100%) 16965,00 грн., надбавка за роботу в умовах режимних обмежень (15%) 1353,00 грн, премія (74%) 6674,80 грн. Ці ж відсоткові значення основного та додаткового видів грошового забезпечення визначені і за жовтень 2024 року.

Згідно інформації Пенсійного фонду України у позивача була непрацездатність з 14 жовтня 2024 року по 28 листопада 2024 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстнації, що позивач отримав звільнення від виконання службових обов`язків на підставі документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність під час перебування в щорічній черговій оплачуваної відпустки за 2024 рік та додатковій відпустці за 2024 рік, із збереженням грошового забезпечення, а тому зменшення щомісячної додаткового виду грошового забезпечення є протиправним.

Щодо посилання Територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області на наказ Служби судової охорони від 08.10.2024 року № 692 о/с «Про відсторонення від виконання обов`язків», яким ОСОБА_1 відсторонено від виконання обов`язків, колегія суддів зазначає таке.

Вищевказаний наказ є нереалізованим, оскільки виданий під час не працездатності позивача. Крім того, вказаний наказ не доводився до відома під підпис позивачеві, докази вручення відсутні.

Крім того, суб`єктом владних повноважень не надано до суду першої та апеляційної інстанції належних та допустимих доказів, що в період з 14 жовтня 2024 року до 28 листопада року в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Чернігівській області позивач обліковувався як особа, яка була відсторонена від виконання обов`язків за посадою.

Щодо посилання апелянта на наказ Служби судової охорони від 20.11.2024 №34 рсо «Про припинення виплати надбавки до посадового окладу», яким позивачу припинено з 19.11.2024 виплату раніше встановленої надбавки за службу в умовах режимних обмежень, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт доведення його до відома позивача.

Відповідно до вимг частини другої статті 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених частиною третьою статті 32 та статтею 103 Кодексу законів про працю України, здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов.

Абз. 3 пункту 20 розділу ІІ Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 № 1052/0/15-19 визначає, що співробітникам гарантується соціальний захист в обсягах та порядку, передбачених Законом України «Про Національну поліцію» для поліцейських, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на фінансування Служби.

Гарантії професійної діяльності поліцейського, які поширюються на співробітників Служби судової охорони, визначені статтею 62 Закону України «Про Національну поліцію». При цьому пунктом 4 частини 10 статті 62 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що своєчасне і в повному обсязі отримання грошового забезпечення та інших компенсаційних виплат відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України є гарантією професійної діяльності.

Вказане свідчить що, держава в особі Служби судової охорони та її територіальних управлінь гарантує співробітниками Служби судової охорони своєчасне і в повному обсязі отримання належного їм грошового забезпечення.

Суд першої інстанацїі дійшов правильного висновку, що невиплата Територіальним управлінням Служби судової охорони у Чернігівській області полковнику Служби судової охорони ОСОБА_1 з 14.10.2024 належного грошового забезпечення (додаткового виду грошового забезпечення, в тому числі і премії) є протиправним порушенням прав позивача та гарантій його професійної діяльності визначених чинним законодавством.

Колегія суддів наголошує, що апеляційна скарга відповідача повністю дублює відзив на позовну заяву, тобто в ній не наведено норм законодавства, які порушені чи не враховані судом першої інстанції, не спростовано викладену у рішенні суду правову позицію та не спростовано доводів позивача, які стали підставою для задоволення позову.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року у справі №620/15395/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.М.Кузьмишина

Судді І.О.Грибан

О.В.Карпушова