Справа № 260/5355/25
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 червня 2025 року м. Ужгород№ 260/5355/25
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луцовича М.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, буд. 52, код ЄДРПОУ ВП 44106694) до державного підприємства «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (88002, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Яроцька, буд. 5-а, ), керівника державного підприємства «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Бібен Катерини Петрівни (89410, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Невицьке, вул. Нова, буд. 32, РНОКПП ) про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної податкової служби у Закарпатській області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до державного підприємства «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», керівника державного підприємства «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Бібен Катерини Петрівни, у якому просить суд: встановити тимчасове обмеження у праві виїзду керівника ДП «Закарпатський інститут землеустрою» () ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) за межі України до погашення податкового боргу в розмірі 2439435,15 грн, в т.ч пені у розмірі 369659,66 грн, або настання інших обставин, зазначених у пункті 87.14 статті 87 ПК України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за державним підприємством «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на момент звернення до суду обліковується податковий борг у розмірі 2439435,15 грн, в т.ч пеня у розмірі 369659,66 грн, який виник з причин несплати податкових зобов`язань. Податковим органом на виконання абзацу першого пункту 95.3 вживались заходи на погашення податкового боргу відповідача шляхом стягнення коштів з рахунків відповідача на підставі рішення суду. Позивачем були вжиті дії по стягненню коштів з рахунків відповідача шляхом винесення платіжних інструкції за період з липня 2021 року по січень 2025 року у загальній кількості 110 примірників. Однак, вказані заходи не призвели до погашення податкового боргу відповідача, через відсутність коштів на рахунках такого. З огляду на вказане, позивач звернувся до суду в порядку ст. 289-2 КАС України щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон керівнику боржника.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву до 12:00 год 27 червня 2025 року.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 26 червня 2025 року було отримано відповідачем 1 в підсистемі «Електронний Суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 26.06.2025.

Верховний Суд у постанові від 23.11.2022 у справі №500/8027/21 дійшов висновку, що довідка про доставку в електронному вигляді рішення суду є належним доказом отримання стороною такого рішення.

Відповідач 2 керівник державного підприємства «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Бібен Катерина Петрівна повідомлялася про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ч. 11 ст. 126 КАС України копія ухвали від 26 червня 2025 року вручена відповідачам належним чином.

Відповідачі відзиви на позовну заяву не подали. Судом вжито достатніх заходів щодо належного повідомлення відповідачів про відкриття провадження у справі та надано достатній строк для подання відзиву на позовну заяву.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи належне повідомлення сторін по справі, зважаючи на стислі строки розгляду даної категорії справ, судом здійснено розгляд справи в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей визначених статтею 289-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Державне підприємство «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», , внесене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за місцезнаходженням: 88002, Закарпатська область, м. Ужгород вул. Яроцька, буд. 5-а та перебуває на обліку в контролюючому органі як платник податків та зборів.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником державного підприємства «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» є Бібен Катерина Петрівна (РНОКПП НОМЕР_1 ). Дата призначення - 11.04.2023.

За ДП «Закарпатський інститут землеустрою» обліковується в межах попередньо вжитих заходів у порядку статті 95 Податкового кодексу України на погашення податкового боргу, непогашений податковий борг у розмірі 2439435,15 грн, в т.ч. пеня у розмірі 369659,66 грн, за наступними платежами: 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 2413365,12 грн; 11020100 «Податок на прибуток підприємств і організації» у розмірі 26035,31 грн; 18010500 «Земельний податок з юридичних осіб» у розмірі 34,72 грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 по справі №260/2836/20 стягнуто з ДП «Закарпатський інститут землеустрою» податковий борг у розмірі 1758892,01 грн, в т.ч. пеня у розмірі 233658,10 грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.11.2022 по справі №260/4007/22 стягнуто з ДП «Закарпатський інститут землеустрою» податковий борг у розмірі 701884,29 грн, в т.ч. пеня у розмірі 136001,56 грн.

Відповідно до вказаних рішень позивачем вживалися дії щодо стягнення податкового боргу шляхом, зокрема, надсилання платіжних інструкцій до банків, які обслуговують державне підприємство «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», однак такі заходи не призвели до погашення податкового боргу.

Зважаючи на те, що державне підприємство «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» не погасило податкову заборгованість протягом 240 календарних днів з дати вручення платнику податків вимоги про сплату податкового боргу, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно із ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі Податковий кодекс, ПК України).

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За п. 36.1 ст. 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Положеннями статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Верховною Радою України прийнято Закон України від 30.11.2021 №1914-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень», відповідно до якого, з 01 січня 2022 року набрали чинності положення Закону у частині встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника платника податків - боржника за межі України.

Згідно із п.п. 20.1.35 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючому органу надано право звертатися до суду щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівників юридичних осіб або постійних представництв нерезидентів-боржників за межі України у разі невиконання податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу.

Відповідно до п. 87.13 ст.87 ПК України, встановлено, що у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.

Вимоги абзацу 1 цього пункту не застосовується у разі наявності зобов`язання держави стосовно повернення юридичній особі або постійному представництву нерезидента-боржника помилково та/або ж надміру сплачених грошових зобов`язань, бюджетного відшкодування податку на додану вартість, якщо загальна сума непогашеної заборгованості держави перед боржником дорівнює або перевищує суму податкового боргу такого боржника.

Тимчасове обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи чи постійного представництва нерезидента-боржника за межі України встановлюється як забезпечувальний захід виконання судового рішення або рішення керівника контролюючого органу про стягнення суми податкового боргу.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-XII.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він є керівником юридичної особи або постійного представництва нерезидента (згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру, наданими відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»), що не виконує встановленого Податковим кодексом України податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу в сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, - до погашення суми такого податкового боргу, у зв`язку з яким таке обмеження встановлюється.

Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частинами першою та шостою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно із п. 87.14 ст.87 ПК України, закінчення дії тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника здійснюється у разі погашення суми податкового боргу, зазначеної у рішенні суду, у зв`язку з якою було застосовано таке обмеження, або у разі отримання інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про зміну керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника, або у разі початку судових процедур у справах про банкрутство стосовно такого боржника.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що у разі несплати податкового боргу у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, податковим органом подається до суду за основним місцем реєстрації юридичної особи або постійного представництва нерезидента позовна заява про застосування судом тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу тимчасового обмеження права громадян України на виїзд за межі території України визначені у статті 289-2 КАС України, частиною першою якої установлено, що у разі невиконання у встановлені Податковим кодексом України строки обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань юридичною особою або постійним представництвом нерезидента, що призвело до виникнення податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, податковим органом подається до суду за основним місцем реєстрації юридичної особи або постійного представництва нерезидента позовна заява про застосування судом тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України.

Так, Верховний Суд у постанові від 09.11.2023 по справі № 160/5655/22 зазначає, що системний аналіз положень п. 87.13 ст. 87 ПК України та ч. 1 ст. 289-2 КАС України дає підстави для висновку, що у контролюючого органу виникає право на звернення до адміністративного суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи боржника за межі України після спливу 240 календарних днів з дня вручення такому платнику податків податкової вимоги на суму податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень.

Як вже встановлено судом, за ДП «Закарпатський інститут землеустрою» обліковується в межах попередньо вжитих заходів у порядку статті 95 Податкового кодексу України на погашення податкового боргу, непогашений податковий борг у розмірі 2439435,15 грн, в т.ч. пеня у розмірі 369659,66 грн, за наступними платежами:

- 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 2413365,12 грн;

- 11020100 «Податок на прибуток підприємств і організації» у розмірі 26035,31 грн;

- 18010500 «Земельний податок з юридичних осіб» у розмірі 34,72 грн.

Відповідно до п. 59.1. ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно із п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У зв`язку з несплатою узгоджених сум, відповідачу на підставі пункту 59.1 статті 59 ПК України, виставлено податкову вимогу №3-23 від 12.01.2016, яку вручено відповідачу засобами поштового зв`язку 12.01.2016.

Згідно із п. 42.2 ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до абз. 2 п. 42.5 ст. 42 ПК України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

На виконання абзацу першого пункту 95.3, абзацу другого пункту 95.5 статті 95 ПК України, позивачем вживались заходи на погашення податкового боргу відповідача шляхом стягнення коштів з рахунків відповідача як на підставі рішення суду так і на підставі рішення керівника.

Так, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 по справі №260/2836/20 стягнуто з ДП «Закарпатський інститут землеустрою» податковий борг у розмірі 1758892,01 грн, в т.ч. пеня у розмірі 233658,10 грн. Рішення суду набрало законної сили 21.06.2021 року.

Також рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.11.2022 по справі №260/4007/22 стягнуто з ДП «Закарпатський інститут землеустрою» податковий борг у розмірі 701884,29 грн, в т.ч. пеня у розмірі 136001,56 грн. Рішення суду набрало законної сили 14.12.2022 року.

Загальна сума вжитих заходів на погашення податкового боргу відповідача на підставі указаних рішень становить 2460776,30 грн, в т.ч. пеня у розмірі 369659,66 грн (1758892,01 грн, в т.ч. пеня у розмірі 233658,10 грн + 701884,29 грн, в т.ч. пеня у розмірі 136001,56 грн).

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі указаних рішень були вжиті дії по стягненню коштів з рахунків Відповідача шляхом винесення платіжних інструкції за період з липня 2021 р. по січень 2025 р. у загальній кількості 110 примірників.

Однак, указані заходи не призвели до погашення податкового боргу відповідача, через відсутність коштів на рахунках такого.

Так, за рахунок указаних заходів та за рахунок самостійної сплати, боржником частково погашено податковий борг у розмір 21341,15 грн. Залишок непогашеного податкового боргу за указаними рішеннями суду складає 2439435,15 грн. (2460776,30 грн - 21341,15 грн), що підтверджується поданими до позовної заяви інтегрованими картками платника та розрахунком податкового боргу.

Отже, на момент звернення контролюючого органу до суду, податковий борг відповідачем 1 не сплачено. Докази вчинення будь-яких дій, спрямованих на погашення податкового боргу державним підприємством «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» в матеріалах справи відсутні.

Обмеження для застосування тимчасового обмеження у праві виїзду керівника ДП «Закарпатський інститут землеустрою» у вигляді зобов`язання держави щодо повернення юридичній особі або постійному представництву нерезидента-боржника помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, бюджетного відшкодування податку на додану вартість, якщо загальна сума непогашеної заборгованості держави перед боржником дорівнює або перевищує суму податкового боргу такого боржника згідно абзацу другого частини пункту 87.13. статті 87 ПК України відсутні, що підтверджується листом управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС у Закарпатській області від 18.04.2025 за №2288/07- 16-04-01-10.

Таким чином, ураховуючи, що податковий борг у відповідача перевищує 1 мільйон гривень (2439435,15 грн в т.ч пеня у розмірі 369659,66 грн), а також такий непогашений протягом 240 календарних днів з дня вручення податкової вимоги, суд погоджується з позицією податкового органу, що тимчасове обмеження у праві виїзду керівника державного підприємства «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Бібен Катерини Петрівни за межі України слугуватиме забезпечувальним заходом сплати відповідачем 1 податкового боргу, тому вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки зазначених судових витрат судом не встановлено, то відсутні підстави для стягнення останніх з відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, буд. 52, код ЄДРПОУ ВП 44106694) до державного підприємства «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (88002, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Яроцька, буд. 5-а, ), керівника державного підприємства «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Бібен Катерини Петрівни (89410, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Невицьке, вул. Нова, буд. 32, РНОКПП НОМЕР_1 ) про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України - задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівнику державного підприємства «Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (88002, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Яроцька, буд. 5-а, ) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до погашення податкового боргу в розмірі 2439435,15 грн, в т.ч пені у розмірі 369659,66 грн, або настання інших обставин, зазначених у пункті 87.14 статті 87 ПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМ.М. Луцович