Справа № 320/24020/23
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року

м. Київ

справа № 320/24020/23

адміністративне провадження № К/990/39037/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Білак М.В.,

суддів: Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу

за касаційною скаргою Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України

на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 травня 2024 року (головуючий суддя - Лисенко В.І.)

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2024 року (головуючий суддя - Грибан І.О., судді: Вівдиченко Т.Р., Кузьмишина О.М.)

у справі №320/24020/23

за позовом ОСОБА_1

до Генерального штабу Збройних Сил України Міноборони України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

I. ПРОЦЕДУРА

1. У липні 2023 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Генерального штабу Збройних Сил України Міноборони України, яка виразилась у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 11 серпня 2017 року по 27 листопада 2018 року індексації грошового забезпечення в повному розмірі, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року;

- зобов`язати Генеральний штаб Збройних Сил України Міноборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 11 серпня 2017 року по 27 листопада 2018 року, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

2. В обґрунтування позовних вимог зазначив що у листопаді 2018 року був звільнений з військової служби, проте за період з 11 серпня 2017 року по 27 листопада 2018 року йому не в повному обсязі була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення.

3. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03 травня 2024 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2024 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Генерального штабу Збройних Сил України Міноборони України, яка виразилась у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 11 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року індексації грошового забезпечення в повному розмірі, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року.

Зобов`язано Генеральний штаб Збройних Сил України Міноборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 11 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

4. Відповідач подав касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

5. Ухвалою Верховного Суду від 02 грудня 2024 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

II. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Відповідно до вимог діючих нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи, а отже поширюється і на військовослужбовців.

7. Місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації. На час виникнення спірних правовідносин і до 28 лютого 2018 року визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07 листопада 2007 року № 1294, якою було затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.

8. Постанова № 1294 набрала чинності з 01 січня 2008 року відповідно до вимог пункту 13. Тобто за умови підвищення посадового окладу в січні 2008 року такий місяць виступає базовим, а з лютого здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

9. На переконання суду саме січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації його грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року.

10. Оскільки підвищення посадового окладу ОСОБА_1 з березня 2018 року відбулося у зв`язку з прийняттям 30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України постанови № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою змінено (підвищено) розміри окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій осіб рядового і начальницького складу, то саме березень 2018 року є місяцем підвищення доходів позивача (базовим місяцем), а тому значення індексу споживчих цін у цьому місяці приймається від 1 до 100 відсотків.

11. Нарахування та виплата індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01 березня по 27 листопада 2018 року відповідачем не здійснювалась. У той же час взагалі таке нарахування та виплата почала здійснюватися з 01 грудня 2018 року, оскільки до цього часу за офіційними даними Державної служби статистики України поріг індексації, передбачений пунктом 1-1 Порядку № 1078 та розрахований наростаючим підсумком, з березня по грудень 2018 року включно не перевищив 103 відсотки. При цьому, позивач з 27 листопада 2018 року звільнений з військової служби, а тому відсутня протиправна бездіяльність відповідача.

12. Суд апеляційної інстанції також прийшов до висновку, що саме січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, а проведення відповідачем виплати індексації за цей період з урахуванням іншого базового місяця відбулося поза межами правового поля. Посилався на правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 26 січня 2022 року у справі №400/1118/21, від 12 травня 2022 року у справі № 200/7006/21, від 28 червня 2022 року у справі №420/4841/21, від 28 червня 2022 року у справі № 640/8991/21.

III. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

13. Відповідач не погодився із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій вважаючи їх незаконними та вказуючи на те, що висновки суду першої інстанції зроблені всупереч вимогам частин першої, другої та п`ятої статті 242 КАС України, що призвело до порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.

14. Так, копія ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі, а також копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів не надходили на адресу відповідача, а тому він не зміг подати відзив на позовну заяву. У той же час суд першої інстанції зазначив, що відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

15. Звернув увагу на положення частини першої статті 174 КАС України (у редакції, яка діяла до введення в дію Закону України № 3200-ІХ від 29 червня 2023 року), відповідно до якої ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 251 цього Кодексу.

16. Згідно з частиною п`ятою статті 251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

17. Після ознайомлення з матеріалами справи представник відповідача виявив довідку Київського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2023 року, яка підтверджує надсилання позовної заяви, процесуальних документів, відповідних ухвал та рішень по цій справі на електронну пошту Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України - . Проте вказана у довідці електронна адреса не функціонує, про що і було повідомлено суд першої інстанції. Також листом від 04 липня 2023 року (що міститься в матеріалах справи) Київський окружний адміністративний суд був повідомлений про здійснення надсилання процесуальних документів виключно на поштову адресу відповідача.

18. Електронний кабінет в ЄСІТС, а також офіційну електронну адресу для функціонування зазначеного електронного кабінету відповідачем було зареєстровано та розпочато їх використання 18 жовтня 2023 року.

19. Касатор переконаний у тому, що оскільки позовна заява надіслана у паперовій формі, то відповідно до вимог частини одинадцятої статті 251 КАС України суд першої інстанції був зобов`язаний надіслати копію ухвали про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви з копіями доданих до неї документів у паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення. Натомість такі документи по справі на поштову адресу відповідача не надходили, а про адміністративну справу стало відомо лише після надходження оскаржуваного рішення.

20. Не надіславши на адресу відповідача ухвалу про відкриття провадження в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення всупереч вимогам статті 174, частин п`ятої та одинадцятої статті 251 КАС України, суд першої інстанції позбавив його процесуального права на участь у судовому розгляді, шляхом викладу своїх заперечень у відзиві на позовну заяву.

21. Суд апеляційної інстанції залишив поза увагою такі доводи апеляційної скарги відповідача.

22. Таким чином, касатор вважає що судами попередніх інстанцій не було повно та всебічно з`ясовано обставини в адміністративній справі, а відтак оскаржувані рішення є необґрунтованими та такими, що ухваленні з порушенням норм процесуального права.

23. Позивач не скористався правом подати відзив на касаційну скаргу.

IV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

24. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає за необхідне зазначити таке.

25. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

26. Касаційне провадження у справі відкрито з підстави оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України, та посилання скаржника на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права.

27. На переконання відповідача порушення судом першої інстанцій норм процесуального права полягає у невиконанні обов`язку надіслати копію позовної заяви та ухвали про відкриття провадження у справі засобами поштового зв`язку для надання можливості висловити свої заперечення, на що не звернув увагу суд апеляційної інстанції, що і є підставою для скасування судових рішень.

28. Як зазначав Верховний Суд у постанові від 22 квітня 2021 року у справі №826/15741/18, з метою безумовного дотримання конституційного принципу, визначеного у статті 129 Конституції України, в частині третій статті 2 та статті 9 КАС України закріплено, що до основних засад (принципів) адміністративного судочинства належить, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

29. Загалом принцип змагальності прийнято розглядати як основоположний компонент концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та ефективної участі.

30. Право бути почутим є одним з ключових принципів справедливого судового розгляду, учасник справи повинен мати можливість захистити свою позицію в суді. Така можливість сприяє дотриманню принципу змагальності через право особи бути почутою та прийняттю обґрунтованого і справедливого рішення. Загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи та хід її розгляду.

31. Відповідно до частини третьої статті 296 КАС України апеляційна скарга може містити клопотання особи про розгляд справи за її участі. За відсутності такого клопотання вважається, що особа не бажає брати участі у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

32. У поданій апеляційній скарзі відповідач просив відкрити апеляційне провадження за його апеляційною скаргою на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 травня 2024 року, скасувати таке рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

33. Клопотання про розгляд справи за участі представника відповідача апеляційна скарга не містить.

34. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2024 року призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 311 КАС України.

35. Відповідно до частини першої-четвертої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

36. Справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 Конвенції, також враховує відносини між рівнем позовного провадження і апеляційного розгляду, тобто якщо якісь процесуальні стандарти не знайшли свого відображення на одній стадії розгляду, то вони точно повинні мати право на компенсацію втраченої можливості бути переглянутими під час, зокрема, апеляційного розгляду, тим самим гарантувати особі доступ до суду.

37. Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає скасуванню, відповідач скористався процесуальною можливістю його оскарження в апеляційному порядку.

38. Відповідно міг зазначити та акцентувати увагу на підстави скасування судового рішення з посиланням на відповідні докази, навіть ті, які з об`єктивних причин не були надані чи зазначені ним раніше, але які, на його переконання, є суттєвими та впливають на правильність вирішення справи, під час апеляційного розгляду справи.

39. Статтею 315 КАС України визначено повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення.

40. У спірній ситуації суд апеляційної інстанції перевірив доводи апеляційної скарги відповідача щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, надав їм оцінку, за результатами якої не встановив допущення судом порушень вимог законодавства.

41. Зокрема, перевірив рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги на предмет його законності та обґрунтованості в частині задоволених позовних вимог з урахуванням вирішення питання про дотримання строку звернення до суду.

42. Також зазначено, що інші доводи апелянта, викладені у апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують.

43. При цьому суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до правил пункту 41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських судів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

44. В матеріалах справи міститься супровідний лист від 27 липня 2023 року про направлення Київським окружним адміністративним судом позивачу та відповідачу на їх поштові адреси копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позову з додатками.

45. Відповідно до довідки про доставку судового рішення електронною поштою від 04 серпня 2023 року надіслано електронною поштою файл з копією ухвали від 27 травня 2023 року, зокрема, суб`єкту владних повноважень - на його офіційну адресу електронної пошти ().

46. Касатор звертав увагу на те, що в матеріалах справи міститься їх лист від 04 липня 2023 року № 305/1336 з повідомленням Київського окружного адміністративного суду про надсилання процесуальних документів виключно на їх поштову адресу. У той же час в матеріалах справи такий лист відсутній та згідно хронології процесуальних подій/дій його і не може бути у справі. Так, позовну заяву ОСОБА_1 одержано Київським окружним адміністративним судом 13 липня 2023 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції, та ухвалою від 27 липня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі. Отже, надіслання та отримання судом листа з процесуальних питань від Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України раніше подання ОСОБА_1 позовної заяви є неможливим. Крім того, пізніше по тексту касаційної скарги відповідач вказує на те, що про наявність адміністративної справи їм стало відомо лише після надходження оскаржуваного рішення від 03 травня 2024 року.

47. Посилання відповідача на те, що суд першої інстанції не надіслав йому ухвалу про відкриття провадження у справі в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чим позбавив процесуального права на участь у судовому засіданні шляхом викладення своїх заперечень проти позову у відзиві на позовну заяву, не знайшло свого підтвердження з огляду на процесуальну можливість відповідача викласти свою правову позицію щодо позовних вимог у апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції, що і було ним зроблено.

48. Також відповідач помилково посилається у підтвердження доводів касаційної скарги на норми процесуального права в редакції, чинній до звернення ОСОБА_1 в суд, тобто які не врегульовували питання відкриття провадження у справі та процес направлення процесуальних документів учасникам справи.

49. Відповідно до частини другої статті 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

50. Посилання позивача у касаційній скарзі на допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права не впливають на правильність висновків, зроблених судами першої та апеляційної інстанцій за результатами розгляду спірних правовідносин - зобов`язання Генерального штабу Збройних Сил України Міноборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 11 серпня 2017 року по 27 листопада 2018 року, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

51. Решта доводів та аргументів касаційної скарги були відхилені Верховним Судом на стадії вирішення питання про відкриття касаційного провадження через їх необґрунтованість, а тому колегія суддів не надає їм оцінку у цій постанові.

52. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

53. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 356 КАС України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 травня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2024 року у справі №320/24020/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко,

Судді Верховного Суду