Справа № 750/4905/25
Суддя: Маринченко О. А.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/4905/25
Провадження № 2-а/750/133/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Маринченко О.А., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

07 квітня 2025 року ОСОБА_1 з використанням засобів поштового зв`язку звернулася до суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Чернігівській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЧН № 001485 від 26 березня 2025 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене статтею 175 КУпАП, а справу закрити.

Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 175 КУпАП за те, що вона, будучи відповідальною посадовою особою за стан утримання та експлуатацію найпростішого укриття (підвальне приміщення), порушила вимоги «Правил пожежної безпеки в Україні», а саме: підвальне приміщення (найпростіше укриття) не обладнано системою протипожежного захисту, системою пожежної сигналізації та системою керування евакуації людей у частині оповіщення про пожежу. Позивач вважає вказану постанову незаконною. Так, державний інспектор з нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки Чернігівського районного управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області Мелещенко Р.Л. не мав права на проведення жодних планових або позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері пожежної і техногенної безпеки стосовно Чернігівського дошкільного навчального закладу № 14 «Малятко» Чернігівської міської ради, оскільки постановою Кабінету Міністрів України «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) в умовах воєнного стану» від 13.03.2022 № 303 припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», а тому він перевищив свої службові повноваження, провівши вказану перевірку. Крім цього, відповідно до пункту 7 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту, включення об?єктів до складу та виключення таких об?єктів з фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 року № 138, для встановлення можливості використання для укриття населення як споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів підлягають огляду, а у разі потреби - технічному обстеженню в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Тобто, контроль у формі обстеження має конкретну мету - визначити придатність споруди під укриття. Зазначена форма контролю не передбачає встановлення осіб, які вчинили правопорушення, їх вини, притягнення до відповідальності. Балансоутримувачем та фінансовим розпорядником Чернігівського дошкільного навчального закладу № 14 «Малятко» Чернігівської міської ради є Чернігівська міська рада. Позивач не є відповідальною посадовою особою за стан утримання та експлуатацію найпростішого укриття Чернігівського дошкільного навчального закладу № 14 «Малятко» Чернігівської міської ради, а тому не може бути суб?єктом вчинення адміністративного правопорушення в даній справі. Відповідно до актів огляду об?єкта (будівлі, споруди, приміщення) щодо можливості використання для укриття населення, як найпростішого укриття від 13.08.2024 та від 05.11.2024 було проведено огляди найпростішого укриття, підвального приміщення, що знаходиться за адресою: вул. Івана Мазепи, 58 в м. Чернігові. Вказаними актами підтверджується, що на час огляду вказаного найпростішого укриття було встановлено, що протипожежна сигналізація відсутня, оскільки не передбачена проектом. Також, в актах зазначено про можливість використання вказаної споруди для укриття населення, як найпростіше укриття без будь-яких умов. З моменту складення та підписання вказаних актів по день винесення оскаржуваної постанови - 26.03.2025 не було змін у законодавстві, що регулюють правила пожежної безпеки. Крім того, вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України 09 липня 2018 року № 579, не містять вимог щодо обов?язкової наявності в найпростіших укриттях системи протипожежного захисту, системи пожежної сигналізації та системи керування евакуації людей у частині оповіщення про пожежу. Також, відповідачем пропущено строк притягнення до адміністративної відповідальності та накладення стягнення, оскільки факт того, що в найпростішому укритті, яке знаходиться за адресою: вул. Івана Мазепи, 58, м. Чернігів, відсутні протипожежна сигналізація та система керування евакуюванням людей у частині оповіщення про пожежу та покажчиків напрямку руху був виявлений представником відповідача ще 13.08.2024 та 05.11.2024.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов.

В установлений судом строк відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні. Зокрема, зазначає, що форма акта обстеження передбачає, крім іншого, заповнення інформації про балансоутримувача. В акті обстеження № 274 від 26 березня 2025 року балансоутримувачем об?єкта зазначено Чернігівський дошкільний навчальний заклад № 14 «Малятко» Чернігівської міської ради. При цьому, вказаний акт містять підпис позивача як балансоутримувача об?єкта фонду або уповноваженої ним особи. Позивач стверджує, що балансоутримувачем та фінансовим розпорядником дошкільного закладу є Чернігівська міська рада, що підтверджується Статутом навчального закладу. Натомість Статут, доданий до позовної заяви, містить протилежні посилання. Так, згідно із пунктом 1.5. Статуту дошкільний заклад є юридичною особою, може мати самостійний баланс, розрахункові рахунки в органах Державної казначейської служби. Частиною третьою статті 26 Закону України «Про освіту» передбачено, що керівник зобов`язаний створювати у закладі освіти безпечне освітнє середовища, яке відповідно до пункту 21 частини першої статті 1 вказаного Закону є сукупністю умов у закладі освіти, що унеможливлюють заподіяння учасникам освітнього процесу фізичної, майнової та/або моральної шкоди, зокрема, внаслідок недотримання протипожежних та/або будівельних норм і правил. 26.03.2025 відповідно до вимог пункту 12 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту, включення об?єктів до складу та виключення таких об?єктів з фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 березня 2017 року № 138, було проведено комплексне обстеження об?єкта фонду захисних споруд цивільного захисту (найпростішого укриття), яке знаходиться за адресою: вул. Івана Мазепи, 58, м. Чернігів, результати якого відображені в акті. Вказаний акт складено вперше, оскільки форма акта була затверджена наказом МВС від 30 грудня 2024 року № 879, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 08 січня 2025 року за № 41/41447. Комплексне обстеження також було проведено вперше відповідно до зміненої редакції пункту 12 Порядку. Огляди, проведені в 2022-2024 роках, не передбачали детального встановлення наявних порушень, акти, що складались за результатами таких оглядів, містили лише рекомендаційні висновки. Натомість, відповідно до абзацу десятого частини п?ятнадцятої статті 32 Кодексу цивільного захисту України акт обстеження об?єкта фонду захисних споруд цивільного захисту - це обов?язкове до виконання балансоутримувачем письмове рішення, яке містить перелік порушень (якщо вони виявлені) та строк для їх усунення (який не повинен перевищувати двох місяців з дати їх виявлення). Враховуючи, що комплексне обстеження об?єкта фонду захисних споруд проводилось відповідно до нових редакцій нормативних актів, що регулюють порядок утримання захисних споруд, зі складанням акту, форма якого передбачає відображення виявлених порушень, твердження позивача про те, що раніше складені акти не містили вказаного порушення, не є підтвердженням факту відсутності такого порушення. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення термінів не порушила, так як виявила правопорушення 26.03.2025 і в цей же день винесла постанову.

На підставі положень частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні в справі докази, суд встановив таке.

Позивач є керівником Чернігівського дошкільного навчального закладу № 14 «Малятко» Чернігівської міської ради.

13 серпня 2024 року та 05 листопада 2024 року проведено огляди приміщення, яке знаходиться за адресою: вул. Івана Мазепи, 58, м. Чернігів, та рекомендовано підвальне приміщення, вбудоване в двохповерхову будівлю закладу освіти за цією адресою, до використання для укриття населення як найпростіше укриття (а.с. 13, 14).

26 березня 2025 року комісією проведено комплексне обстеження об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту найпростіше укриття за адресою: вул. Івана Мазепи, 58, м. Чернігів, про що складено акт обстеження об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту № 274 від 26 березня 2025 року (а.с. 15-19).

Постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЧН № 001485 від 26 березня 2025 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 3400 грн. за статтею 175 КУпАП, оскільки 26 березня 2025 року о 13 год. 00 хв. при проведенні комплексного обстеження об`єкту фонду захисних споруд цивільного захисту (найпростішого укриття) Чернігівського дошкільного навчального закладу № 14 «Малятко» Чернігівської міської ради, що знаходиться за адресою: вул. Івана Мазепи, 58, м. Чернігів, встановлено, що завідувач Чернігівського дошкільного навчального закладу № 14 «Малятко» Чернігівської міської ради Тишкевич О.В., будучи відповідальною посадовою особою за стан утримання та експлуатації найпростішого укриття (підвального приміщення), порушила вимоги «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року № 1417, а саме: підвальне приміщення (найпростіше укриття) не обладнано системою протипожежного захисту (системою пожежної сигналізації) (пункт 5 розділу II Вимоги щодо утримання та експлуатації об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту, затвердженого наказом МНС України від 09 липня 2018 року № 579, пункт 1.2. глави 1 розділу V ППБУ; пункт 7.3 таблиці А.1 додатку А ДБН В. 2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»); підвальне приміщення (найпростіше укриття) не обладнано системою протипожежного захисту (системою керування евакуюванням людей в частині системи сповіщення про пожежу та покажчиків напрямку руху) (пункт 5 розділу II Вимог, пункт 1.2. глави 1 розділу V ППБУ, пункт 5.1 таблиці Б.1 додатку Б ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту») (а.с. 11).

У графі «примірник постанови отримав» наявний підпис позивача та дата отримання 26.03.2025.

Відповідно до Статуту Чернігівського дошкільного навчального закладу № 14 «Малятко» Чернігівської міської ради, затвердженого наказом управління Чернігівської міської ради від 05 листопада 2009 року № 466, Чернігівський дошкільний навчальний заклад № 14 «Малятко» Чернігівської це навчальний заклад, який забезпечує дошкільну освіту та виховання дітей віком від 1 до 6 (7) років, створений відповідно до рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 31.12.1980 № 657.

Відповідно до пункту 1.3. Статуту засновником дошкільного закладу є Чернігівська міська рада. Дошкільний заклад безпосередньо підпорядковується Управлінню освіти Чернігівської міської ради та перебуває у власності територіальної громади міста Чернігова.

Управління дошкільним закладом здійснюється засновником, виконавчим комітетом Чернігівської міської ради, Управління освіти Чернігівської міської ради (пункт 8.1. Статуту).

Пунктами 8.2., 8.3. Статуту, зокрема, визначено, що Чернігівська міська рада приймає рішення про затвердження обсягів фінансування дошкільного закладу та забезпечення фінансування витрат на його утримання; Виконавчий комітет Чернігівської міської ради здійснює управління, в межах, визначених законодавством, майном, закріпленим за дошкільним закладом, організовує матеріально-технічне забезпечення дошкільного закладу.

У пунктах 10.1., 10.3. Статуту, зокрема, зазначено, що фінансово-господарська діяльність закладу здійснюється відповідно до законів України «Про освіту», «Про дошкільну освіту», законів про бюджет, власність, місцеве самоврядування та інших актів на основі його індивідуального кошторису. Джерелами фінансування дошкільного закладу є кошти: міського бюджету в розмірі, передбаченому нормативами фінансування; батьків або осіб, які їх замінюють; благодійні внески фізичних і юридичних осіб; інші надходження, не заборонені законодавством України. За рішенням Чернігівської міської ради бухгалтерський облік здійснюється через централізовану бухгалтерію управління освіти.

Відповідно до інформації № 236/209.03-1/2025/вих./705/20/2025/вх./2-0 від 19 червня 2025 року, наданої Управлінням освіти Чернігівської міської ради, відповідно до Статуту Чернігівського дошкільного навчального закладу № 14 «Малятко» Чернігівської міської ради Чернігівської області, затвердженого наказом начальника управління освіти Чернігівської міської ради від 05.11.2009 року № 466 (далі - Статут), зокрема пункту 10.3., бухгалтерський облік та фінансова звітність ліцею здійснюється через централізовану бухгалтерію управління освіти Чернігівської міської ради відповідно до чинного законодавства України. Відтак, зазначений заклад дошкільної освіти не має власних банківських рахунків. Розпорядження бюджетними коштами, які виділяються з бюджету громади на утримання закладу, здійснюється управлінням освіти Чернігівської міської ради через відкриті в територіальних органах державної казначейської служби України розрахункові рахунки. Відповідно до пункту 9.1. Статуту майно закладу освіти складають матеріальні та нематеріальні активи, основні фонди та оборотні засоби, а також інші цінності, вартість яких відображається у бухгалтерських документах централізованої бухгалтерії управління освіти Чернігівської міської ради. Майно, яке закріплено за закладом освіти, перебуває у користуванні управління освіти Чернігівської міської ради на праві оперативного управління відповідно до Договору на закріплення майна, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Чернігова на праву оперативного управління від 07.06.2012 року. Підставою для передачі Уповноваженим органом, в особі Фонду комунального майна Чернігівської міської ради, користувачеві, в особі управління освіти Чернігівської міської ради, майна, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Чернігова для здійснення некомерційної господарської діяльності, є рішення Чернігівської міської ради від 30.03.2012 року «Про затвердження переліку об?єктів комунальної власності територіальної громади м. Чернігова» (19 сесія 6 скликання). У вказаному договорі зазначаються відомості про назву підрозділу (закладу освіти) за яким визначено приналежність переданого майна. Підвальне приміщення, яке розміщене в будівлі, закріпленій за Чернігівським дошкільним навчальним закладом № 14 «Малятко» Чернігівської міської ради Чернігівської області, окремо в бухгалтерських документах не обліковується, оскільки є частиною будівлі закладу освіти. Оскільки бухгалтерський облік здійснюється централізованою бухгалтерією управління освіти Чернігівської міської ради, облік майна, ведення господарських та фінансових операцій, які відображені в меморіальних ордерах та головній книзі бухгалтерського обліку, нарахування зносу та оформлення інших бухгалтерських документів здійснюється управлінням освіти, а майно, яким користується заклад, закріплюється за ним на підставі договорів матеріальної відповідальності. Повноваження щодо розпорядження зазначеним майном належать власнику - Чернігівській міській раді.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 175 КУпАП передбачає відповідальність за порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, а також використання протипожежної, аварійно-рятувальної та іншої спеціальної техніки або засобів протипожежного захисту не за призначенням.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 32 Кодексу цивільного захисту України до захисних споруд цивільного захисту належать: сховище - герметична споруда для захисту людей, в якій протягом певного часу створюються умови, що виключають вплив на них небезпечних факторів, які виникають внаслідок надзвичайної ситуації, воєнних (бойових) дій та терористичних актів; протирадіаційне укриття - негерметична споруда для захисту людей, в якій створюються умови, що виключають вплив на них іонізуючого опромінення у разі радіоактивного забруднення місцевості та дії звичайних засобів ураження.

У частині другій статті 32 Кодексу цивільного захисту України визначено, що для укриття населення також використовуються споруди подвійного призначення - будівлі, споруди чи їх окремі частини, призначені для використання за основним функціональним призначенням з метою забезпечення суспільних або господарських потреб, а також мають відповідні захисні властивості та спроектовані, побудовані або пристосовані таким чином, щоб забезпечити умови для тимчасового перебування людей у разі виникнення небезпеки їх життю та здоров`ю під час надзвичайної ситуації, воєнних (бойових) дій та терористичних актів. Захисні споруди цивільного захисту, споруди подвійного призначення, первинні (мобільні) та найпростіші укриття складають фонд захисних споруд цивільного захисту, є об`єктами такого фонду, мають стратегічне значення для забезпечення захисту населення і належать до засобів колективного захисту. В особливий період нарощування фонду захисних споруд цивільного захисту здійснюється шляхом будівництва захисних споруд цивільного захисту, споруд подвійного призначення та виготовлення (монтування) первинних (мобільних) і облаштування найпростіших укриттів, а також (у разі потреби) відновлення пошкоджених (зруйнованих) об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту. Найпростіше укриття - це цокольне або підвальне приміщення, інша споруда підземного простору, в якій створені умови для тимчасового перебування людей (не менше 48 годин) у разі виникнення небезпеки їх життю та здоров`ю з метою зменшення непрямої дії звичайних засобів ураження під час воєнних (бойових) дій та/або терористичних актів

Отже, найпростіше укриття є складовою фонду захисних споруд цивільного захисту.

Механізм створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту (далі - захисні споруди), у тому числі споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів, та ведення його обліку визначає Порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 138 (далі - Порядок № 138).

Питання утримання та експлуатації фонду захисних споруд цивільного захисту врегульовано Вимогами щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 № 579 (далі - Вимоги № 579).

Правила пожежної безпеки в Україні, затверджені наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014, зареєстровані у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697, встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд та є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами державної влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Згідно з частинами першою, другою статті 64 Кодексу цивільного захисту України державний нагляд (контроль) у сфері пожежної та техногенної безпеки - це діяльність центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, спрямована на виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, здійснює державний нагляд (контроль) у сфері пожежної та техногенної безпеки щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання, крім суб`єктів господарювання, які займаються незалежною професійною діяльністю за місцем проживання та не використовують найману працю, аварійно-рятувальними службами.

Відповідно до статті 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, щодо суб`єктів, визначених статтею 65 цього Кодексу, здійснює заходи державного нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки шляхом проведення планових та позапланових перевірок земельних ділянок, будинків, будівель, споруд, у тому числі тих, що будуються, їх комплексів та/або частин будь-якого призначення та будь-якої форми власності (далі - об`єкти нагляду).

Статтею 17-1 Кодексу цивільного захисту України визначені повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, яким є Державна служба України з надзвичайних ситуацій.

Згідно з частиною другою статті 17-1 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, серед іншого, здійснює державний нагляд (контроль) у сфері пожежної та техногенної безпеки щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами, визначеними статтею 65 цього Кодексу та складає акти перевірок, приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки, інші обов`язкові для виконання розпорядчі документи.

Положення про Державну службу з надзвичайних ситуацій, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1052 (далі Положення № 1052).

Державна служба України з надзвичайних ситуацій здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення № 1052).

Частиною першою статті 19 Кодексу цивільного захисту України передбачені повноваження органів місцевого самоврядування у сфері цивільного захисту до яких, крім іншого, віднесено: забезпечення цивільного захисту на відповідній території; взаємодія з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, щодо виконання завдань цивільного захисту; організація виконання вимог законодавства щодо створення, використання, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту; планування та організація роботи з дообладнання або спорудження в особливий період підвальних та інших заглиблених приміщень для укриття населення; прийняття рішень про подальше використання захисних споруд цивільного захисту державної та комунальної власності у разі банкрутства (ліквідації) суб`єкта господарювання, на балансі якого вона перебуває, та безхазяйних захисних споруд; організація обліку фонду захисних споруд цивільного захисту; здійснення контролю за утриманням та станом готовності захисних споруд цивільного захисту; організація проведення технічної інвентаризації захисних споруд цивільного захисту, виключення їх за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, з фонду захисних споруд цивільного захисту.

Згідно з частиною третьою статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки покладається на власника (власників) земельної ділянки та іншого об`єкта нерухомого майна або наймачів (орендарів) земельної ділянки та іншого об`єкта нерухомого майна, якщо це обумовлено договором найму (оренди), а також на керівника (керівників) суб`єкта господарювання, а щодо фізичних осіб - підприємців особисто.

Відповідно до пункту 21 частини першої статті 20 Кодексу цивільного захисту України до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Згідно з частиною третьою статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки покладається на власника (власників) земельної ділянки та іншого об`єкта нерухомого майна або наймачів (орендарів) земельної ділянки та іншого об`єкта нерухомого майна, якщо це обумовлено договором найму (оренди), а також на керівника (керівників) суб`єкта господарювання, а щодо фізичних осіб - підприємців - особисто.

Отже, Кодексом цивільного захисту України передбачено функціонування єдиної державної системи цивільного захисту, яка згідно із Положенням про єдину державну систему цивільного захисту, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09.01.2014 № 11, є сукупністю органів управління, сил і засобів центральних та місцевих органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, виконавчих органів рад, підприємств, установ та організацій, що забезпечують реалізацію державної політики у сфері цивільного захисту.

Відповідно до частини восьмої статті 32 Кодексу цивільного захисту України фінансування заходів щодо проектування та будівництва об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту та пристосування інших об`єктів для укриття населення може здійснюватися за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів суб`єктів господарювання, інших юридичних осіб та інших не заборонених законодавством джерел. Утримання об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням та експлуатація таких об`єктів здійснюються їх власниками, користувачами, юридичними особами, на балансі яких вони перебувають (у тому числі утримання та експлуатація споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів та інших не заборонених законодавством джерел.

Пунктом 9 Порядку № 138, зокрема, передбачено, що утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами.

Згідно із пунктом 11 Порядку № 138 балансоутримувач забезпечує утримання об`єктів фонду захисних споруд у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання, облаштування та експлуатації об`єктів фонду захисних споруд, крім об`єктів, що мають перебувати в постійній готовності.

У пункті 3 Порядку № 138 визначено, що балансоутримувачі - власники, користувачі, юридичні особи, на балансі яких перебувають об`єкти фонду захисних споруд (у тому числі ті, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації).

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Вимог № 579 споруди фонду захисних споруд мають утримуватися та експлуатуватися у стані, що дозволяє привести їх у готовність до використання за призначенням у визначені законодавством терміни.

Балансоутримувач за нормами цих Вимог забезпечує утримання, контроль за станом, проведення перевірок, технічного обслуговування, поточних та капітальних ремонтів конструктивних елементів, спеціального обладнання, інженерних мереж та систем життєзабезпечення захисних споруд під час усього періоду використання сховищ у режимі ПРУ (пункт 6 Розділу VIII Вимог № 579).

Системний аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку, що основним критерієм розмежування повноважень та відповідальності у сфері додержання вимог законодавства щодо утримання фонду захисних споруд цивільного захисту між особами, які фактично використовують чи утримують такі споруди, незалежно від правової підстави такого користування, є перебування об`єкта на балансовому рахунку. Отже, особою, яка зобов`язана забезпечувати утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд, є саме балансоутримувач, тобто власник захисної споруди або юридична особа, яка утримує її на балансі.

Обов`язок утримання таких об`єктів у стані, який відповідає нормативним вимогам безпосередньо кореспондується з наявністю відповідних фінансових можливостей (за рахунок власних коштів), що випливає із формулювання частини восьмої статті 32 Кодексу цивільного захисту України.

З матеріалів справи слідує, що будівля, в якій розміщений Чернігівський дошкільний навчальнийого заклад № 14 «Малятко» Чернігівської міської ради, включаючи підвальне приміщення, яке має статус найпростішого укриття, є комунальною власністю Чернігівської міської ради і перебуває на балансі Управління освіти Чернігівської міської ради. Заклад не є розпорядником коштів, не має власного банківського рахунку та не веде бухгалтерського обліку, який здійснюється через централізовану бухгалтерію управління освіти Чернігівської міської ради. Розпорядження бюджетними коштами, які виділяються з бюджету громади на утримання закладу, здійснюється Управлінням освіти Чернігівської міської ради через відкриті в територіальних органах державної казначейської служби України розрахункові рахунки.

Згідно з пунктом 5 розділу І Правил пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України 15.08.2016 № 974 (далі Правила № 974), забезпечення пожежної безпеки в закладах та установах покладається на їх власників або уповноважені ними органи, керівників (ректори, директори, начальники, завідувачі) (далі - керівники навчальних закладів та установ), керівників структурних підрозділів (факультети, кафедри, лабораторії, навчальні кабінети, цехи, склади, бібліотеки, архіви, майстерні тощо) відповідно до законодавства.

Разом з тим, дотримання правил пожежної безпеки саме на об`єктах фонду захисних споруд у частині визначення відповідальної за це особи, має окреме правове регулювання, пов`язане з особливим їх призначенням, складністю та специфічними вимогами до обладнання таких об`єктів, які потребують, щоб відповідальний орган або особа мали реальні механізми та можливості забезпечення їх дотримання.

Положення пункту 5 розділу І Правил пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України (далі Правила № 974) не суперечить статті 32 Кодексу цивільного захисту України, оскільки передбачає альтернативну відповідальність як власників, так і уповноважених ними органів, або керівників закладів, керівників структурних підрозділів.

Саме для того, щоб розмежувати обов`язки і відповідальність конкретних органів та посадових осіб з числа вказаних вище, необхідно під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення з`ясовувати обставини, які є складовою об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення, а саме: у кого на балансі перебуває споруда цивільного захисту, хто несе відповідальність за обладнання вказаної споруди системами протипожежного захисту, з яких джерел такі роботи фінансуються, ким мають виконуватися та чи була реальна можливість, фінансові та технічні спроможності у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, здійснити ефективні заходи щодо виявлення та усунення порушень.

Як слідує з аналізу норм законодавства та досліджених матеріалів справи, орган місцевого самоврядування Чернігівська міська рада, яка одночасно є власником захисної споруди, а також уповноважений нею орган - Управління освіти Чернігівської міської ради, який є її балансоутримувачем, наділені повноваженнями, мають власні кошти та зобов`язані в силу прямих вказівок закону забезпечувати утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням, у тому числі шляхом обладнання їх відповідними системами протипожежного захисту.

Суд звертає увагу на те, що для покладення на конкретну особу адміністративної відповідальності, недостатньо одного лише факту несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані.

Зважаючи на специфіку створення та функціонування захисних споруд, керівник навчального закладу має вкрай обмежені повноваження, а також не наділений фінансовими та технічними можливостями для ефективного забезпечення дотримання протипожежних вимог на цих об`єктах, а тому у даному випадку не повинен нести відповідальність за порушення правил пожежної безпеки.

Державний інспектор з нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки перед складанням постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача мав з`ясувати межі її компетенції.

Суд також враховує, що з моменту створення укриття комісією, до якої входили представники відповідача, проводився огляд цього укриття, про що складено акти огляду об`єкта (будівлі, споруди, приміщення) щодо можливості його використання для укриття населення як найпростішого укриття від 13.08.2024 та 05.11.2024 та зроблено висновок, що підвальне приміщення, вбудоване в двохповерхову будівлю закладу, рекомендоване до використання для укриття населення як найпростіше укриття. У пунктах 10 Актів зазначено: «Протипожежний стан: автоматичні системи пожежогасіння та сигналізації не передбачено проєктом» (а.с. 13, 14).

Вказане вище свідчить про відсутність у діях позивача суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За положеннями частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем не надано суду беззаперечних доказів, які підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, виконання посадовою особою дій у дотримання вимог статті 280 КУпАП, забезпечення всебічного та повного з`ясування обставин, що підлягають встановленню та дослідженню при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

За положеннями статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Принцип презумпції невинуватості передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 175 КУпАП.

При цьому, суд враховує, що недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення. Забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.

Водночас, забезпечення таких прав має бути здійснене у правовий спосіб, у межах наданих відповідним державним органам повноважень та не за рахунок порушення прав осіб, які притягуються до відповідальності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно із пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи щодо рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За вказаних обставин, суд знаходить підстави для скасування постанови серії ЧН № 001485 від 26 березня 2025 року та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Також, відповідно до статті 139 КАС на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 2, 6-10, 72, 77, 90, 139, 241-246, 271, 272, 286, 297 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Чернігівській області (місцезнаходження: пр-т Миру, 190-а, м. Чернігів, ідентифікаційний код 38590042) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЧН № 001485 від 26 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 175 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя