Справа № 420/4313/25
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4313/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не звільнення ОСОБА_1 з лав Збройних Сил України на підставі пп. "б" п.2 ч.4 ст.26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби у зв`язку з наявністю інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт щодо звільнення ОСОБА_1 та прийняти рішення щодо звільнення відповідно до вимог чинного законодавства щодо ОСОБА_1 з лав Збройних Сил України на підставі пп. "б" п.2 ч.4 ст.26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наразі він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 25.09.2024 позивач відправив рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 з нотаріально засвідченими копіями документів про звільнення з військової служби згідно пп. б п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», згідно якої військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби у зв`язку з наявністю інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Проте станом на дату подачі позову відповідь не була отримана.

Також до командира військової частини НОМЕР_1 в інтересах військовослужбовця, адвокатом були направлені адвокатські запити від 18.07.2024 р. вих. №18072402 та від 18.07.2024 р. вих. №18072403 щодо питання звільнення з військової служби згідно пп. б п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яким передбачено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби у зв`язку з наявністю інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

На адвокатський запит надійшла відповідь, в якій відповідач зазначив, що позивач має право на звільнення з військової служби, але через те, що він відмовився повертатися до військової частини, призначили службове розслідування, у результаті якого в його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, тому матеріали справи були направлені до територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Полтава для надання правової оцінки.

До територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Полтава, в інтересах військовослужбовця адвокатом був направлений адвокатський запит від 12.11.2024 р. вих. №12112401 щодо надання інформації, чи проводиться досудове розслідування у кримінальних провадженнях, за якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальних правопорушень. На адвокатський запит від ТУ Державного бюро розслідувань у м. Полтава надійшла відповідь, що в провадженні слідчих ТУ ДБР у м. Полтава відсутні кримінальні провадження щодо військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №827742 від 22.08.2024 р. ОСОБА_1 встановлена III група інвалідності, безстроково.

Позивач вказує, що відповідно пп. б п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби у зв`язку з наявністю інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Враховуючи вище зазначені обставини, позивач вважає, що він має право на звільнення з військової служби.

Ухвалою від 03.03.2025 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Копія ухвали поро відкриття провадження у справі доставлена до електронного кабінету відповідача 04.03.2025 року о 00:30 год.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 за призовом під час мобілізації, є особою рядового складу, що підтверджується військовим квитком позивача серії НОМЕР_2 (а.с.21-24).

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №827742 від 22.08.2024 р. ОСОБА_1 встановлена III група інвалідності. Огляд повторний, дата чергового переогляду безстроково (а.с. 25-26).

25.09.2024 позивач надіслав на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 рапорт з нотаріально засвідченими копіями документів про звільнення з військової служби згідно пп. б п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», згідно якого військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби у зв`язку з наявністю інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), що підтверджується поштовою накладною від 25.09.2024 рекомендованого поштового відправлення № 529 та описом вкладення до вказаного листа (а.с. 30-32).

Про результати розгляду рапорта відповідач позивача не повідомив.

Також судом встановлено, що до звернення позивача з зазначеним рапортом, до командира військової частини НОМЕР_1 в інтересах військовослужбовця адвокатом позивача були направлені адвокатські запити від 18.07.2024 р. вих. №18072402 та від 18.07.2024 р. вих. №18072403 щодо питання звільнення позивача з військової служби згідно пп. б п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яким передбачено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби у зв`язку з наявністю інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) (а.с. 7-14).

На адвокатський запит від 18.07.2024 р. вих. №18072403 надійшла відповідь військової частини НОМЕР_1 від 30.07.2024 року за № 1906/165, в якій відповідач зазначив, що позивач має право на звільнення з військової служби, зважаючи на Довідку до акту огляду МСЕК № 461927 серія 12 ААГ, якою позивачу встановлено 3 групу інвалідності, але через те, що він відмовився повертатися до розташування військової частини НОМЕР_1 , було призначено службове розслідування, у результаті якого в діях солдата ОСОБА_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, тому матеріали справи були направлені до територіального управління Державного бюро розслідувань м. Полтава для надання правової оцінки (а.с. 18).

У подальшому, до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, в інтересах військовослужбовця, адвокатом був направлений адвокатський запит від 12.11.2024 р. вих. №12112401 щодо надання інформації, чи приводиться досудове розслідування у кримінальних провадженнях, за якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальних правопорушень (а.с. 15-17).

На адвокатський запит від Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Полтаві надійшла відповідь від 09.09.2024 року № 38285-24/15-04/25672-24/п, в якій зазначено, що в проваджені слідчих ТУ ДБР у м. Полтаві відсутні кримінальні провадження щодо військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 20).

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 року у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частиною 6 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено такі види військової служби: базова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Відповідно до пп. «б» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії воєнного стану: за станом здоров`я: за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Згідно абзацу 2 пункту 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (надалі - Положення) право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідно до пункту 233 Положення військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Як встановлено судом, відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №827742 від 22.08.2024 р. ОСОБА_1 встановлена III група інвалідності, безстроково (а.с. 25-26).

З листа відповідача від 30.07.2024 року за № 1906/165 вбачається, що первинно ІІІ група інвалідності була встановлена позивачу згідно Довідки до акту огляду МСЕК № 461927 серія 12 ААГ.

Отже, позивач, як особа з інвалідністю ІІІ групи, 25.09.2024 подав на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 рапорт про звільнення з військової служби, і доказів розгляду цього рапорту відповідач суду не надав.

Як зазначено судом вище, з відповіді командира військової частини НОМЕР_1 від 30.07.2024 року на адвокатський запит вбачається, що відповідач не заперечує наявність у позивача законних підстав для звільнення зі служби, проте не приймає відповідного рішення через направлення до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві матеріалів службового розслідування, з яких відповідач вбачає в діях позивача ознаки кримінального правопорушення.

Разом з тим, ТУ ДБУ в м.Полтаві підтверджено відсутність у провадженні слідчих ТУ ДБР у м. Полтаві кримінальних проваджень щодо позивача.

З огляду на вищевикладене, ОСОБА_1 має передбачене законом право на звільнення з військової служби.

Однак, відповідач протиправно не розглянув рапорт позивача щодо звільнення з військової служби.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

При цьому, частиною 4 ст.245 КАС України, зокрема, передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

За встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що для прийняття рішення на користь позивача щодо звільнення з військової служби виконано всі умови, передбачені пп. «б» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Тому, визнаючи протиправною бездіяльність відповідача, слід зобов`язати останнього розглянути рапорт позивача від 25.09.2024 року щодо звільнення з військової служби ОСОБА_1 та прийняти рішення щодо звільнення позивача з військової служби відповідно до вимог чинного законодавства на підставі пп. "б" п.2 ч.4 ст.26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають повному задоволенню.

Судові витрати позивачем не понесені, а тому розподілу між сторонами не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі пп. "б" п.2 ч.4 ст.26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 25.09.2024 року щодо звільнення з військової служби та прийняти рішення щодо його звільнення з військової служби відповідно до вимог чинного законодавства на підставі пп. "б" п.2 ч.4 ст.26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів