Справа № 400/6262/24
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/6262/24
Перша інстанція: суддя Лісовська Н. В.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Вербицької Н.В.,
суддів -Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
при секретарі судового засідання Коблова А.О.,
за участю представника заявника адвоката Кобець Р.Ю.,
представника ГУ ДПС у Миколаївській області Єремєєва С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Піві Прогресівка-Бета» про ухвалення додаткового рішення до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2025 року по справі за апеляційними скаргами товариства з обмеженою відповідальністю «Піві Прогресівка-Бета» та Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 року у справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Піві Прогресівка-Бета» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И Л А :
04.07.2024 року товариство з обмеженою відповідальністю Піві Прогресівка-Бета звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій з урахуванням зменшення позовних вимог просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, які прийняті 15.03.2024 року Головним управлінням ДПС у Миколаївській області:
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнані частково протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 15.03.2024 року:

№ 01 на суму 38 705 250 грн.

№ 01 на суму 16 722 275 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ТОВ «Піві Прогресівка-Бета» та Головне управління ДПС у Миколаївській області подали апеляційні скарги.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «Піві Прогресівка-Бета» задоволено частково, апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області залишено без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 року скасовано та ухвалено постанову про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Піві Прогресівка-Бета».

Визнані протиправними та скасовано податкові повідомлення рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 15.03.2024 року:

№ 01 в частині зменшення від ємного значення з ПДВ на суму 38705250,44 (тридцять вісім мільйонів сімсот п`ять тисяч двісті п`ятдесят) грн;

№ 01 в частині зменшення від ємного значення з податку на прибуток на суму 837714950,19 (вісімсот тридцять сім мільйонів сімсот чотирнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

03 червня 2025 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить стягнути з Головного управління ДПС у Миколаївській області витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 174 679,26 гривень.

05 червня 2025 року від Головного управління ДПС у Миколаївській області надійшла заява, в якій відповідач просить відмовити у стягненні витрат на професійну правову допомогу з огляду відсутність підстав для їх задоволення.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи заяви, матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно приписів ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною першої статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Надаючи оцінку праву позивача на компенсацію витрат на правову допомогу, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 16 КАС України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що витрати на професійну правничу допомогу є одним з видів судових витрат і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача на відшкодування таких витрат за умови їх підтвердження належними доказами.

Статтею 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу вищевикладеного, видно, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі № 922/902/19.

На підтвердження фактично понесених витрат на правову допомогу позивач надав до суду договір про надання правової допомоги від 11.08.2024 року; договір про залучення адвоката від 01.02.2024 року; акт приймання-передачі наданих послуг № 6 від 29.05.2025 року; платіжну інструкцію від 02.06.2025 року.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг № 6 від 29.05.2025 року адвокатом затрачено: 12 год. на підготовку апеляційної скарги; 0,5 год. на підготовку клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; 4 год. підготовка відзиву на ап. скаргу ГУ ДПС в Миколаївській області; 13 год. для підготовки 4 додаткових пояснень; 1,5 год. підготовка заяви про заперечення щодо витребування доказів; 4 год. участь у судових засіданнях. Загалом затрачено 35 годин часу.

Надаючи оцінку наведеному розрахунку, колегія суддів зауважує, що до витрат на правову допомогу відносяться виключно ті юридичні дії, вчинення яких є необхідними для надання правової допомоги.

В даному випадку, підготовка клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та підготовка заяви про заперечення щодо витребування доказів, є процесуальними діями, які не відносяться до юридично необхідних у даній справі, тому не можуть компенсуватись за рахунок відповідача.

Крім того, колегія суддів акцентує увагу на прецедентній практиці ЄСПЛ (§ 23 справи «Санді Таймс проти Об`єднаного Королівства (№ 2)» (Sunday Times v. UK (№2) від 6.11.1980, скарга № 6538/74), відповідно до якої відшкодування судових витрат передбачає встановлення їх реальності, необхідності і, більше того, розумності їх розміру.

Таким чином, на суд покладаються вимоги не тільки формально дослідити умови виконання договору про надання правової допомоги, а й встановити співмірність визначеної суми з урахуванням індивідуальних обставин кожної справи.

Оцінюючи наведені представником апелянта відомості, колегія суддів вважає об`єктивно завищеним заявлений представником позивача час на написання самої апеляційної скарги, оскільки фактично вона відтворює за суттю та змістом позовну заяву, яка складалась тим самим представником.

Отже, в даному випадку, адвокат був вже обізнаним з предметом спору, спеціальним нормативним регулюванням та актуальною судовою практикою. За таких обставин визначений адвокатом час, який ним затрачено на підготовку апеляційної скарги (12 годин) є об`єктивно завищеним.

Таким чином, оцінюючи співмірність заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу, що корелюється з прецедентною практикою ЄСПЛ, враховуючи критерій необхідності отримання правової допомоги, складності даної справи, її значення для сторін, колегія суддів вважає за доцільне зменшити заявлену до відшкодування позивачем суму до 50 000 грн.

Керуючись ст.ст.134, 139, 252, 310, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (54005, м. Миколаїв, вул. Героїв Рятувальників, 6, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Піві Прогресівка Бета» (57401, Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с-ще Березанка, вул. Центральна, 35, оф.1, ) судові витрати за надану правову допомогу у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко