Справа № 541/2033/25
Суддя: Дністрян О. М.
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/2033/25
Номер провадження 2-а/541/59/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 червня 2025 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Дністрян О.М.,

при секретарі Докуніній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про скасування постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про скасування постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі. В обґрунтування позову позивач зазначив, що засобами поштового зв`язку 15.05.2025 ним отримано постанови по справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України від 09.05.2025 серії АВ №00005995 та серії АВ №00005996, винесені головними спеціалістами відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Головня Т.С. та Теслюк Є.В., відповідно до яких вирішено притягти його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накласти адміністративні стягнення у вигляді штрафів в розмірі 8 500,00 грн. по кожній винесеній постанові. Позивач зазначив, що вважає дані постанови необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню.

Так, згідно вказаних постанов 02.05.2025 о 20 год 09 хв. за адресою М - 01, км 49+495, Київська обл., та о 21 год 17 хв. за адресою М - 03, км 81+000, Київська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 26.480., ДНЗ НОМЕР_1 . На думку відповідача, він, як відповідальна особа, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме:

1)Згідно постанови серії АВ №00005995 від 09.05.2025:

-перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,975 % (2.39 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП;

-результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу загальна маса - 42 390 кг;

-фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями мм; 1-2: 2620; 2-3: 1340 мм; 3-4: 4610 мм; 4-5: 1330 мм; 5-6: 1310 мм; навантаження на вісь 1 - 5500 кг, 2 - 6200 кг; 3 - 10700 кг; 4 - 8850 кг, 5 - 7850 кг, 6 - 8000 кг; загальна маса - 47100 кг; висота - 3,919 м.; ширина - 2,583 м., довжина - 14,378 м.;

-технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення: WІМ 21, WAGA WIM35, зав. № 6.

2)Згідно постанови серії АВ №00005996 від 09.05.2025:

- перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,188 % (2.075 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення: виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу загальна маса - 42 075 кг;

- фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2620 мм; 2-3: 1340 мм; 3-4: 4630 мм; 4-5: 1350 мм; 5-6: 1300 мм; навантаження на вісь 1 - 6150 кг, 2 - 6500 кг; 3 - 9650 кг; 4 - 8600 кг; 5 - 8100 кг; 6 - 7750 кг; загальна маса - 46750 кг;

- технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення: WІМ 3, 3;

Також позивач зазначив, що дійсно 02.05.2025 о 20 год 09 хв. за адресою М - 01, км 49+495, Київська обл. та о 21 год 17 хв. за адресою М - 03, км 81+000, Київська обл. здійснював рух його транспортний засіб марки MAN TGX 26.480., ДНЗ НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричепом н/пр контейнеровозом марки KOEGEL S 24, ДНЗ ВІ1869XF, за маршрутом село Новий Буг Миколаївської області до міста Чернігів, що підтверджується товарно-транспортною накладною від 01.05.2025. Автомобільні дороги, якими рухався його транспортний засіб, М-01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі та М-03 Київ-Харків-Довжанський є дорогами загального користування державного (міжнародного) значення. Отже, він, як відповідальна особа, не допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,975 % (2.39 тон) згідно постанови про адміністративне правопорушення від 09.05.2025 серії АВ № 00005995 та на 5,188 % (2.075 тон) згідно постанови про адміністративне правопорушення від 09.05.2025 серії АВ № 00005996, при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, бо загальна маса його транспортного засобу згідно постанови від 09.05.2025 серії АВ №00005995 становить 42 390 кг при дозволеній максимальній фактичній масі для його транспортного засобу 44 тони, а загальна маса його транспортного засобу згідно постанови від 09.05.2025 серії АВ № 00005996 становить 42 075 кг при дозволеній максимальній фактичній масі для його транспортного засобу 44 тони.

Тому він, не погоджуючись з діями відповідача в особі головних спеціалістів відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Головня Т.С. та Теслюк Є.В. в частині винесення оскаржуваних постанов та вважаючи вказані постанови протиправними, а свої права порушеними, звернувся зі скаргами, як це передбачено КУпАП, до Державної служби України з безпеки на транспорті, в яких просив перевірити законність і обґрунтованість винесених постанов по справах про адміністративні правопорушення, задовольнити скарги, скасувати постанови та закрити провадження по справах про адміністративні правопорушення. Внаслідок розгляду цих скарг відповідачем направлено йому листи від 22.05.2025 вих.№ 4574/3.1.2/15-25 та вих.№ 4575/3.1.2/15-25 про те, що оскаржувані постанови залишаються без змін, а скарги без задоволення у зв`язку із відсутністю на його контейнеровозі відповідних маркувань, розпізнавального знаку, номеру контейнера.

Отже позивач вважає, що вищевказані постанови прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки є протиправними та підлягають до скасування, на підставі того, що його транспортний засіб марки MAN TGX 26.480, ДНЗ НОМЕР_1 , зі спеціалізованим напівпричепом н/пр контейнеровозом марки KOEGEL S 24, ДНЗ ВІ1869XF, які транспортувалися у зв`язці має вагову норму для транспортування - 44 тони, що вказує на безпідставність накладення штрафу. Відсутність доказів перевезення контейнеру із відповідним маркуванням, відсутність розпізнавального знаку, номеру контейнера, не змінюють призначення та технічних характеристик транспортного засобу, спроектованого та виготовленого як спеціалізований напівпричіп контейнеровоз, та транспортованого ним контейнера для цілей його відповідної ідентифікації та застосування положень п. 22.5 Правил дорожнього руху України, що свідчить про безпідставність оскаржуваних постанов, оскільки його притягнуто до відповідальності саме за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами, а не за порушення вимог щодо маркування контейнерів, тому вказане також свідчить про безпідставність спірних постанов. При цьому, оскаржувані постанови не містять відомостей щодо марки, моделі, державного номерного знаку причепу контейнеровоза, приєднаного до сідлового тягача марки MAN TGX 26.480., ДНЗ НОМЕР_1 . У той же час, нормами п. 22.5 ПДР України закріплено, що фактична допустима маса контейнеровоза не може перевищувати 44 тони. Відповідно, розрахунок відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу мав здійснюватися з урахуванням вказаних обставин.

Також згідно п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ від 18.01.2001 №30 допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п. 22.5 ПДР на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. За таких обставин, посадові особи відповідача при складенні постанов не вірно визначила тип автомобіля при проведенні розрахунку відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу, взявши допустиму вагу не контейнеровоза в 44 тони, а вантажного тягача в 40 тон, та, як наслідок, провели розрахунки, які не відповідають дійсним обставинам справи.

Просив суд скасувати постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 09.05.2025 серії АВ №00005995, винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Головня Т.С., та від 09.05.2025 серії АВ №00005996, винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Теслюк Є.В. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02 червня 2025 року по справі відкрито провадження та постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

06 червня 2025 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174 (далі Порядок №1174). Відповідно до п. 8 Порядку №1174 засоби вимірювальної техніки, які є складовими технічних засобів автоматичних пунктів, повинні відповідати вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність. При цьому, технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, на підтвердження чого додаються копії сертифікатів перевірки типу та свідоцтв про повірку законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки. Оскаржувані постанови містять всі передбачені законодавством відомості щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, що підтверджується, зокрема: 1) фотографіями транспортного засобу, здійсненими в момент проїзду через автоматичний пункт; 2) інформаційною карткою автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, сформованою автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого Позивачем; 3) витягом з програми АРМ-аудиту щодо виявленого правопорушення. Фотографії руху транспортного засобу через автоматичний пункт також містяться на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за посиланнями, які є у кожній постанові, та можуть бути перевірені на предмет їх належності, об`єктивності та достовірності. Інформаційна картка безпосередньо формується автоматичним пунктом та надсилається уповноваженій посадовій особі, яка здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, у вигляді метаданих та використовується нею при встановленні події та складу адміністративного правопорушення, відображає, як саме відбувається розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, зміст постанов АВ №00005995 та АВ №00005996 від 09.05.2025 відображає усі істотні ознаки складу правопорушення, усі відомості, які містяться в оскаржуваній постанові, відповідають вимогам чинного законодавства. Зокрема, постанови містять інформацію про перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді зазначення конкретних вагових параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, загальної маси та навантаження на осі.

Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом позивача підтверджується загальними результатами зважування, які, у випадку, якщо вони не перевищують нормативні габаритно-вагові параметри, не підлягають зазначенню у постанові. Вказані відомості містяться у інформаційній картці автоматичного пункту габаритно вагового контролю (загальна маса «weight-full» 47100 кг згідно постанови АВ №00005995 та загальна маса «weight-full» 46750 кг згідно постанови АВ №00005996), сформованій автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем, яка використовувалась відповідачем при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та відображені в роздруківці відомостей системи автоматизованого робочого місця інспектора. У подальшому така інформація від автоматичних пунктів була передана до системи у вигляді метаданих, які містять відомості про подію, зафіксовану за допомогою автоматичного пункту, характеристики зафіксованого транспортного засобу, необхідні для його ідентифікації, параметри функціонування технічних засобів автоматичного пункту, а також інші дані, необхідні для обліку, пошуку, оцінки та управління такими відомостями. При цьому, варто звернути увагу, що метадані та зміст постанови за своєю суттю та призначенням є абсолютно різними поняттями, що в жодному разі не можуть бути ототожнені. Згідно п. 3 Інструкції №512, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції. Так, відповідно до додатку 1 до Інструкції №512 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин та на даний час) в постанові має міститися виключно інформація про дату, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) особи, зазначеної у ст. 143 КУпАП, дата народження, місце проживання (перебування), реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті, опис обставин, установлених під час розгляду справи. Зазначення в тексті постанови інших відомостей, положеннями даного нормативно-правового акту не передбачено. При цьому, допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги зазначаються в постанові шляхом посилання на п. 22.5 ПДР, що не передбачає жодної диференціації в залежності від тієї чи іншої ділянки дороги, по якій здійснюється рух, що унеможливлює помилкове тлумачення у вказаному аспекті, та безпосередньо зазначені в описовій частині постанови. Водночас, Інструкцією №512 затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові в залежності від обставин вчинення правопорушення. Таким чином, оскаржувані постанови відповідають усім вищенаведеним критеріям та містять усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та п. 17 Порядку №1174, а отже зміст оскаржуваних постанов відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

В свою чергу, доводи позивача в позовній заяві про протиправність оскаржуваних по справі постанов, оскільки останні не містять даних щодо марки, моделі, державного номерного знаку напівпричепу-контейнеровоза, приєднаного до сідлового тягача MAN TGX 26.480, державний номерний знак НОМЕР_2 , та неврахування вказаного факту відповідачем при прийнятті оскаржуваних постанов, є помилковими та безпідставними з огляду на наступне. Так, з результатів автоматичної фіксації вбачається, що засобами автофіксації було зафіксовано комбінований транспортний засіб трьохвісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом: тягач MAN TGX 26.480, державний номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом, що підтверджується фотографіями транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт та відомостями системи АРМ-аудиту. При цьому, засобами автоматичного пункту під час проїзду було зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу, а саме, кількість осей, спарені колеса, відстань між осями, навантаження на кожну вісь, загальна маса та габаритні параметри транспортного засобу. Тобто, автофіксацією встановлено, що перевищення нормативних параметрів, встановлених п. 22.5 ПДР допущено транспортним засобом, який складається з тягача та напівпричепу. При цьому, напівпричіп це транспортний засіб без власного джерела енергії та самостійно пересуватись і перевозити вантажі по дорогах не може, отже рушійною силою для нього є саме тягач, який є основним транспортним засобом, котрий здійснює перевезення вантажів і власник якого є суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, в тому числі за ст. 132-1 КУпАП. Нормативні параметри, передбачені п. 22.5 ПДР України, визначені для руху саме транспортних засобів та їх составів. Тож, сам по собі напівпричіп марки KOEGEL, державний номерний знак НОМЕР_3 , рухатися не міг, а лише за допомогою тягача. Тому в оскаржуваних постановах і зазначено лише тягач MAN TGX 26.480, державний номерний знак НОМЕР_2 , який допустив перевищення нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України.

Окрім того, чинна редакція додатку №1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 №512 (далі Інструкція №512), не передбачає обов`язкового зазначення в частині «Установив (-ла)» відомостей про марку, модель, державний номерний знак напівпричепу. Зазначені відомості входять до складу метаданих, що опрацьовуються посадовою особою Укртрансбезпеки під час розгляду матеріалів інформаційного файлу, отриманого з інформаційно-телекомунікаційної системи, та були враховані під час винесення оскаржуваної постанови. Так, редакція додатку №1 до Інструкції №512, що передбачала обов`язок зазначення відомостей про марку, модель, державний номерний знак напівпричепа втратила чинність ще 10.06.2022, тобто майже за 3 роки до дати фіксації адміністративного правопорушення. В свою чергу, метадані та зміст постанови за своєю суттю та призначенням є абсолютно різними поняттями, що в жодному разі не можуть бути ототожнені.

Так, за визначенням п. 2 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174 (далі Порядок №1174, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), метадані являють собою структуровані дані, які містять відомості про подію, зафіксовану за допомогою автоматичного пункту, характеристики зафіксованого транспортного засобу, необхідні для його ідентифікації, параметри функціонування технічних засобів автоматичного пункту, а також інші дані, необхідні для обліку, пошуку, оцінки та управління такими відомостями. Наявні матеріали фіксації адміністративного правопорушення містять фотографії транспортного засобу з напівпричепом.

Відтак, доводи Позивача про неправомірність оскаржуваних постанов з огляду на відсутність у них відомостей про напівпричіп ґрунтуються на нормах законодавства, що на момент виникнення спірних правовідносин та розгляду справи в суді втратили чинність, не відповідають дійсності та спростовуються долученими до матеріалів справи доказами. Таким чином, незазначення в оскаржуваних постановах даних про напівпричіп не спростовує суті вчиненого правопорушення рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України. Зміст оскаржуваних постанов відображає усі істотні ознаки складу правопорушення. Більше того, навантаження розподілялося з врахуванням вагових норм і тягача, і причепу, що чітко вбачається з матеріалів адміністративного правопорушення зафіксованого в автоматичному режимі.

Крім того, під час опрацювання наданих системою матеріалів інформаційного файлу щодо виявленої події порушення в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення посадовою особою Укртрансбезпеки від ЄДРТЗ було отримано інформацію про особу суб`єкта відповідальності відповідно до ст. 143 КУпАП, а саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб MAN TGX 26.480, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 позивача по справі.

Щодо розрахунку відсоткового значення перевищення габаритних норм транспортного засобу з урахуванням допустимої похибки вагового комплексу зазначили, що фіксація адміністративних правопорушень була здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного пункту WIM 21, WAGA-WIM35, зав.№6 та WIM 3, 3. Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 21, WAGA-WIM35, зав.№6 та WIM 3, 3 відповідає вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, на підтвердження чого є відповідні сертифікати перевірки типу та свідоцтва про повірку законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки. При цьому, здійснення габаритно-вагового контролю відбулося з використанням технічно справного зважувального обладнання, щодо якого проведено періодичну повірку (метрологічну атестацію). Таким чином, факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених п. 22.5 ПДР, зафіксований за допомогою даних WIM-комплексу, доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу. При цьому, перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу, визначених п. 22.5 ПДР України, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134 1:2006, IDT) Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь. Відсоткове та натуральне значення перевищення вагових параметрів транспортних засобів отримується з урахуванням допустимої похибки вимірювання автоматичного комплексу, яка складає 10% щодо загальної маси та 16% щодо навантаження на осі. Усе вищезазначене досліджено та підтверджено уповноваженою посадовою особою Укртрансбезпеки при розгляді справи про правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, використовуючи інформаційні файли, шляхом накладення особистого кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

В частині доводів позивача про відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення, оскільки перевезення здійснювалося транспортним засобом напівпричепом типу контейнеровоз, а, відтак, нормативні параметри ваги не перевищено, варто зазначити наступне. Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що у даному випадку здійснювалося перевезення вантажу з використанням напівпричепа марки KOEGEL, державний номерний знак НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є спеціалізованим напівпричепом-контейнеровозом. Таким чином, на думку позивача, дозволена максимальна фактична маса транспортного засобу складає 44т як для контейнеровоза відповідно до п. 22.5 ПДР. Проте, чинна редакція п. 22.5 ПДР передбачає збільшені вагові норми щодо загальної маси транспортного засобу 42 (44)т для двовісного (трьохвісного) автомобіля (тягач) з двовісним (трьохвісним) напівпричепом (контейнеровозом) виключно у разі перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра. Тобто, визначальною обставиною для застосування збільшених вагових нормативів 42(44)т є саме сукупність факторів: 1) здійснення перевезення контейнеровозом; 2) одного або більше контейнерів або змінних кузовів; 3) загальною максимальною довжиною 13,716 метра. При цьому, вказані вимоги щодо збільшеної максимальної фактичної маси транспортного засобу застосовуються виключно за умови дотримання вимог Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.01.1997 №363 (далі Правила №363). Проте, транспортний засіб позивача не відповідав вимогам пп б) п. 22.5 ПДР, відповідно до яких фактична маса транспортного засобу 44т допустима для трьохвісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра. При цьому, за даними автоматичної фіксації (фотофіксації) спеціалізований сідловий тягач з напівпричепом-контейнеровозом на платформі для контейнерів перевозив не контейнер та не змінний кузов. Відповідно до чинного українського законодавства у разі, якщо в реєстраційних документах транспортний засіб вказано як «контейнеровоз», тобто як колісний транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій контейнерів, то і його експлуатація повинна відповідати як його конструкції, так і його призначенню. З матеріалів фотофіксації адміністративного правопорушення чітко вбачається відсутність на транспортному засобі позивача відповідного маркування універсального контейнера відсутні позначення розпізнавального знака; номера контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м; місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Більше того, з вказаних матеріалів справи вбачається, що зазначений у постанові сідловий тягач з напівпричепом перевозив контейнер, до конструкції якого внесено зміни додано тентований верх, а також відсутні кутові фітинги. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що в момент фіксації адміністративного правопорушення транспортним засобом позивача здійснювалося перевезення саме контейнера. Так, зазначаючи про здійснення 02.05.2025 вантажних перевезень з використанням напівпричепа-контейнеровоза, позивач не надає жодних підтверджуючих документів, які б свідчили про перевезення саме контейнера, ідентифікації такого контейнера, доказів щодо придбання або використання контейнера, товарно-супровідних документів на перевезення вантажу тощо, які б могли свідчити на користь доводів позивача. Тобто, позивач здійснював вантажні перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм та не використовувався в момент зафіксованого порушення як контейнеровоз. Позивачем, всупереч вимогам п.17.9 Правил №363, до позовної заяви не надано доказів про приймання вантажів для перевезення в контейнерах за наявності Договору на підставі заявки, а при відсутності Договору разового договору. Зазначене також вказує на відсутність належних доказів перевезення вантажів за допомогою контейнерів. Так само, в матеріалах справи відсутні жодні докази, що під час проведення габаритно-вагового контролю транспортним засобом здійснювалися безпечні вантажні перевезення в спеціалізованих контейнерах згідно з їх призначенням чи в спеціалізованих контейнерах-платформах згідно з їх призначенням. Таким чином, максимально допустиме навантаження для транспортного засобу позивача відповідно до п.22.5 ПДР України є 40 т.

Щодо посилань позивача в позовній заяві про неприпустимість притягнення двічі до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення також вважають їх помилковими та безпідставними, оскільки з оскаржуваних постанов та фотографій транспортного засобу під час руху через автоматичний пункт вбачається, що порушення порядку у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, відбулися у різних проміжках часу (з різницею більше години), у різних місцях (на відстані приблизно 86 км), відповідно шкода була завдана різним ділянкам різних автомобільних доріг, а відтак зафіксовані порушення не можуть вважатися одним порушенням та не є триваючим правопорушенням, оскільки вважаються вчиненими у момент фіксації адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Крім того, вказані постанови складені різними посадовими особами. При цьому, ці адміністративні правопорушення не мають ознак триваючого правопорушення.

Просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі в зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Позивач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши надані позивачем та представником відповідача докази прийшов до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу спеціалізованого вантажного сідлового тягача MAN TGX 26.480, державний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 27.04.2024 (а.с.12).

Також на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 18.04.2025 (а.с.13) ОСОБА_1 є власником транспортного засобу спеціалізованого напівпричіпа н/пр контейнеровоза марки KOEGEL S 24, ДНЗ ВІ1869XF.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ №00005995 від 09.05.2025, яка винесенаголовним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Головня Т.С., було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн. Також відповідно до цієї постанови було встановлено, що 02.05.2025 о 20 год 09 хв., за адресою М-01, км 49+495, Київська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 26.480, державний номерний знак НОМЕР_2 , відповідальна оcоба ОСОБА_1 допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,975% (2.39 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 21, WAGA-WIM35, зав. №6, сертифікат відповідності №UA.TR.113-0695/15F-24, чинний до 10.09.2025, свідоцтво про повірку №04/6039, чинне до 26.08.2025 (а.с.18,95-102).

Також постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ №00005996 від 09.05.2025, яка винесенаголовним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Теслюк Є.В., було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн. Також відповідно до цієї постанови було встановлено, що 02.05.2025 о 21 год 17 хв., за адресою М-03, км 81+00, Київська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 26.480, державний номерний знак НОМЕР_2 , відповідальна оcоба ОСОБА_1 допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,188% (2.075 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 3, 3, сертифікат відповідності №UA/232/241224/000892, чинний до 23.12.2025, свідоцтва про повірку №6042-6045, чинне до 13.12.2025; №1788 чинне до 26.12.2025 (а.с.17, зв.бік а.с.102-111).

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли публічно-правові відносини з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з абз. 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» від 10 вересня 2014 року № 442 утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення № 103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з пп. 15, 27 п. 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Таким чином, відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу. Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 917/210/19.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-III.

Відповідно до ч.12 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частиною 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема, «б») фактичної маси на дорогах державного значення: вантажні автомобілі: двовісний автомобіль -18т, трьохвісний автомобіль - 25 (26)*т, чотирьохвісний автомобіль 32т, чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38т, двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36т, двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40т, трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40т, двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42т, трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44т. * Для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».

Таким чином, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративна відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174 (далі Порядок №1174), визначено механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі. Згідно з п.8 цього Порядку №1174 засоби вимірювальної техніки, які є складовими технічних засобів автоматичних пунктів, повинні відповідати вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність. Технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, на підтвердження чого додаються копії сертифікатів перевірки типу та свідоцтв про повірку законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки. Згідно з п. 2 Порядку №1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до п. 16 Порядку №1174, посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли. Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

Відповідно до п. 17 Порядку №1174, у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Відповідно до ст. 283 КУпАП встановлено, що, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно правових санкцій. До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Пунктом 8 Порядку № 1174 передбачено, що вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року № 163.

Відповідно до п. 9 зазначеного Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, засоби вимірювальної техніки можуть бути надані на ринку та/або введені в експлуатацію в разі, коли вони відповідають вимогам цього Технічного регламенту.

Згідно з п. 2 Порядку № 1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п. 7 Порядку № 1174).

Відповідно до п. 12 Порядку № 1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Таким чином технічні засоби фіксації вищевказаних адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідає вимогам вказаного Технічного регламенту, що підтверджується свідоцтвами про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 26 серпня 2024 року №04/6039, № 35-02/1128, від 13 грудня 2024р. № 6042, № 6043, № 6044, № 6045, сертифікатом відповідності від 11.09.2024, свідоцтвами про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 26 грудня 2024 року №1779, №1783, №1785, №1788 (зв.бік а.с.100-102, зв.бік а.с.107-111, 117-120).

Щодо доводів позивача про те, що перевезення вантажу здійснювалось транспортним засобом (тягачем) MAN TGX 26.480, ДНЗ НОМЕР_1 , зі спеціалізованим напівпричепом н/пр контейнеровозом марки KOEGEL S 24, ДНЗ ВІ1869XF, тому ним не були порушені норми про максимально допустимі параметри, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» причіп транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем; напівпричіп причіп, вісь (осі) якого розміщено позаду центра мас транспортного засобу (за умови рівномірного завантаження) і який обладнано зчіпним пристроєм, що забезпечує передачу горизонтальних і вертикальних зусиль на інший транспортний засіб, що виконує функції тягача.

Положеннями п.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363 визначено, що сідельний тягач автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

Відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.01.1997 №363 (далі Правила №363), н/причеп-контейнеровоз транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій контейнерів.

При цьому, вантажний контейнер одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб. м і більше). Звертаємо увагу, що напівпричепи-контейнеровози призначені, зазвичай, для перевезення морських контейнерів по автомобільним дорогам.

Даний тип транспорту включає в себе шасі причепа або напівпричепа і фітинговий майданчик для установки контейнера та не мають змонтованих на них вантажно розвантажувальних пристроїв.

Згідно з п.п. 17.2-17.5 Правил № 363 забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать Перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

При цьому, відповідачем у відзиві зазначено, що всупереч вимог Правил № 363 позивачем не було надано доказів перевезення контейнера з відповідним маркуванням.

Проте, суд зазначає, що можливе недотримання власником вантажу або ж перевізником вимог щодо маркування контейнеру не може змінити призначення та технічні характеристики одиниці транспортного обладнання, яка розміщена на спеціалізованому напівпричепі-контейнеровозі, для цілей її ідентифікації як причепа-контейнеровоза у розумінні Правил № 363 та для цілей застосування положень пункту 22.5 ПДР України.

Крім того, оскаржуваними постановами позивача було притягнуто до відповідальності саме за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами, а не за порушення правил маркування контейнерів.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до фотофіксації транспортного засобу (а.с.96-99,106) перевезення здійснювалось напівпричепом з високими бортами, які вкриті тентом, а не напівпричепом-контейнеровозом, який перевозить саме контейнер.

Таким чином, суд вважає, що самого напівпричепу-контейнеровозу недостатньо для того, щоб застосовувати норму п. 22.5 ПДР України максимально допустимої ваги перевезення для контейнеровозів, як 44 тони, оскільки норми Правил № 363 передбачають, що перевезення повинно здійснюватися саме контейнером, а з матеріалів фотофіксації встановлено, що використовувався спеціалізований напівпричіп і не перевозив вантаж у контейнері.

Таким чином, посадові особи відповідача при прийнятті оскаржуваних постанов правильно визначила тип транспортного засобу при проведенні розрахунку відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу, взявши допустиму вагу не контейнеровоза 44 тони, а вантажного тягача 40 тон, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Отже, факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 ПДР України доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано з правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд вважає, що долучені відповідачем до матеріалів справи докази є належними та допустимими в розумінні КАС України, такими що підтверджують правомірність дій відповідача.

Враховуючи вищевикладене та наявні в матеріалах даної адміністративної справи докази, суд приходить до висновку, що притягуючи позивача до відповідальності, відповідач діяв на підставі та в межах вимог чинного законодавства.

Крім того, суд вважає необгрунтованими доводи позивача щодо притягнення його двічі до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, оскільки зі змісту оскаржуваних постанов та фотографій транспортного засобу під час руху через автоматичний пункт вбачається, що порушення порядку у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, відбулися у різних проміжках часу (з різницею більше години), у різних місцях (на відстані приблизно 86 км), відповідно шкода була завдана різним ділянкам різних автомобільних доріг, а відтак зафіксовані порушення не можуть вважатися одним порушенням та не є триваючим правопорушенням, оскільки вважаються вчиненими у момент фіксації адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Крім того, вказані постанови складені різними посадовими особами.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 10 - 12, 19, 20, 72, 73, 77, 78, 90, 94, 157, 242 - 245, 286 КАС України, суд -

В и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про скасування постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, серії АВ №00005995 та серії АВ №00005996 від 09 травня 2025 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя: О. М. Дністрян