Справа № 300/1257/25
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" червня 2025 р. справа № 300/1257/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Міськів О.Т. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , просить:
визнати протиправною бездіяльність командування Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 01.02.2023 по 29.07.2023 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 р. № 168;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткову винагороду ОСОБА_1 за період з 01.02.2023 по 29.07.2023, передбачену постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 р. № 168, в розмірі 30 000 грн на місяць.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач призваний у Збройні Сили України за мобілізацією 21.06.2022 ІНФОРМАЦІЯ_1 та проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця 1 відділення охорони 2 взводу охорони 5 роти охорони і батальйону охорони Військової частини НОМЕР_1 . З 01.02.2023 по 29.07.2023 відповідно до бойового розпорядження командира позивач здійснював охорону та оборону об`єктів транспортної інфраструктури. Проте, всупереч нормам Постанови № 168 не отримав додаткової винагороди за вказаний період виконання обов`язків військової служби. Позивач вважає, що бездіяльність відповідача щодо невиплати додаткової винагороди є неправомірною та такою, що порушує його законні права та інтереси, тому звернувся до суду із вказаним позовом. Зазначено, що в мовах воєнного стану голова Державної спеціальної служби транспорту визначає об`єкти державного значення, які підлягають охороні військовослужбовцями Державної спеціальної служби транспорту, та віддає відповідні бойові накази. При цьому, державні об`єкти, які за певних обставин у мирний час не були віднесені до Переліку об`єктів державного значення, що підлягають охороні та обороні в умовах надзвичайного стану і особливого періоду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2000 № 1833-034, є не менш значущими для оборони держави та забезпеченням ефективного функціонування національної транспортної системи України, ніж ті, що віднесені до вказаного Переліку. Крім того, ні Постанова № 168, ні Порядок № 260 не передбачають таку умову виплати додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн за охорону об`єкту, як обов`язковість віднесення об`єкту державного значення, який охороняється військовослужбовцем, до Переліку об`єктів державного значення, що підлягають охороні та обороні в умовах надзвичайного стану і особливого періоду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2000 № 1833-034.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою суду від 13.03.2025 відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів.
Ухвалою суду від 24.03.2025 визнано поважними причини пропуску позивачем встановленого законом строку звернення до суду з адміністративним позовом та поновлено пропущений строк звернення до суду. Відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача про залишення позову без розгляду.
Відповідач скористався правом на подання відзиву, який надійшов на адресу суду 18.03.2025. Відповідно до відзиву відповідач заперечив проти позову, просив відмовити в задоволенні позову з мотивів, що з 01.02.2023 виплата передбаченої Постановою № 168 доплати в сумі до 30 000 грн. здійснюється в порядку та на умовах, визначених Наказом № 260. Так, відповідно до положень розділу XXXIV Наказу № 260, основною умовою для виплати додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн. є виконання військовослужбовцями бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями), в т.ч. з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями. Зазначено, що з 01.02.2023 для отримання військовослужбовцем додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн. вже недостатнього самого факту перебування на військовій службі та виконання поставлених командиром завдань, в т.ч. щодо охорони тих чи інших військових чи цивільних об`єктів, а необхідно виконувати бойові (спеціальні) завдання щодо оборони об`єктів критичної інфраструктури. Крім того, факт виконання бойового (спеціального) завдання має бути підтверджений відповідними документами, визначеними у пункті 4 розділу XXXIV цього наказу (бойовий наказ (розпорядження), журнал бойових дій та рапорт командира про участь у виконанні бойових (спеціальних) завдань). Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про критичну інфраструктуру" віднесення об`єктів до критичної інфраструктури здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зокрема, перелік об`єктів критичної інфраструктури визначений та затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27.12.2022 № 1229-рс-ОП "Про затвердження переліку об`єктів критичної інфраструктури (І категорії критичності), які потребують першочергового прикриття від повітряних ударів противника", в яких вказано їхнє місце розташування, що становить державну таємницю, частину з яких також охороняють військовослужбовці В/ч НОМЕР_1 . У спірний період, зокрема з 01.02.2023 позивач здійснював оборону та охорону об`єкта № 113 згідно бойового розпорядження командира 1 ОБР від 08.03.2022 № 10Т та наказу командира В/ч НОМЕР_1 № 175 від 05.07.2022. Проте цей об`єкт, охорону якого здійснював позивач, не відноситься до об`єктів критичної інфраструктури, і не віднесений у встановленому законом порядку Кабінетом Міністрів України до такої категорії об`єктів, а є додатковим об`єктом, охорону якого здійснювала В/ч НОМЕР_1 . З огляду на це відсутня одна із необхідних умов для виплати додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн. відповідно до Наказу № 260, а саме віднесення об`єкту охорони якого здійснював позивач до переліку об`єктів критичної інфраструктури, які потребують протиповітряного прикриття та наземної оборони.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у спірний період з 01.02.2023 по 29.07.2023 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця 1 відділення охорони 2 взводу охорони 5 роти охорони НОМЕР_2 батальйону охорони, ВОС - 100915Т (а.с. 34).
На виконання наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.07.2022 № 175 з метою здійснення охорони та оборони об`єктів і комунікації держаного значення національної транспортної системи України позивач вибув на об`єкт № 113 згідно Бойового розпорядження командира НОМЕР_2 ОБР від 08.03.2022 № 10Т, Зона територіальної оборони № 3 (а.с. 34 зворот).
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.07.2022 № 210 позивач вибув з об`єкта № 113 на об`єкт № 13 (а.с. 35).
Згідно витягу з особової картки за 2023 рік № 2023/2829 у спірний період з 01.02.2023 по 29.07.2023 Військовою частиною НОМЕР_1 не нараховувалась та не виплачувалась позивачу додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 р. № 168 в розмірі 30 000 грн на місяць (а.с. 37).
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 65 Конституції України визначає, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон № 2011-ХІІ).
Відповідно до статті 1 Закону № 2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з частиною другою статті 1-2 Закону № 2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до частин першої-четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
У зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб., який Указами Президента України продовжувався і діє по даний час.
При цьому, на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", пунктом 1 якої (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2022 № 1146, яка застосовується з 1 вересня 2022 року) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Згідно з пунктом 2-1 Постанови № 168, в редакції Постанови від 20.01.2023 № 43, чинної з 21.01.2023, установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30 000 гривень.
Відповідно до пункту 2 розділу XXXIV Порядку № 260 (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин), на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" виплачується в таких розмірах:
Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 гривень.
Тобто, з 01.02.2023 додаткова винагорода у розмірі 30 000 гривень виплачується військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у вищезазначених випадках.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.07.2022 № 175 з метою здійснення охорони та оборони об`єктів і комунікації держаного значення національної транспортної системи України позивач вибув на об`єкт № 113 згідно Бойового розпорядження командира 1 ОБР від 08.03.2022 № 10Т, Зона територіальної оборони № 3 (а.с. 34 зворот).
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.07.2022 № 210 позивач вибув з об`єкта № 113 на об`єкт № 13 (а.с. 35).
При цьому, доказів того, що позивач виконував бойове (спеціальне) завдання згідно з бойовим наказом (розпорядженням) у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління); з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями; або із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями матеріали справи не містять.
Суд зазначає, що дорученням Міністерства оборони України від 06 березня 2023 року № 5718/з та телеграмою начальника головного штабу першого заступника Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 24.03.2023 № 518/7.2/7-3/55, роз`яснено порядок виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 30 000 гривень, та зазначено, що виплата здійснюється відповідно до бойових наказів (розпоряджень) командирів, військовослужбовцям військових частини Державної спеціальної служби транспорту, які здійснюють охорону та оборону об`єктів державного значення в умовах надзвичайного стану і особливого періоду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.2000 року № 1833-034 "Про затвердження переліку об`єктів державного значення, що підлягають охороні та обороні в умовах надзвичайного стану і особливого періоду".
При цьому, як з`ясовано судом, позивач здійснював охорону та оборону об`єкта державного значення, який не входить до переліку об`єктів державного значення відповідно до переліку об`єктів державного значення згідно з постановою КМУ 13.12.2000 № 1833-034.
Враховуючи умови Порядку № 260 (в редакції з 01.02.2023), а також те, що позивач виконував бойове (спеціальне) завдання згідно з бойовим наказом (розпорядженням) щодо охорони та оборони об`єкта державного значення, який не входить до переліку об`єктів державного значення відповідно до переліку об`єктів державного значення згідно з постановою КМУ 13.12.2000 № 1833-034, відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу за період з 01.02.2023 по 29.07.2023 додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити додаткову винагороду позивачу за період з 01.02.2023 по 29.07.2023, передбачену Постановою 168, в розмірі 30 000 грн на місяць.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, тому слід відмовити в задоволенні позову.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.