Справа № 420/9103/25
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9103/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Приватного акціонерного товариства «ТАСТ-ГАРАНТІЯ» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДПС в Одеській області до Приватного акціонерного товариства «ТАСТ-ГАРАНТІЯ», в якому позивач просить суд надати дозвіл на погашення суми податкового боргу за рахунок майна ПРАТ «ТАСТ-ГАРАНТІЯ», що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем обліковується непогашена податкова заборгованість/недоїмка перед бюджетом 1430925,72 грн, а кошти у підприємства на які можливо було б пред`явити стягнення відсутні, тому у контролюючого органу наявні всі правові підстави для звернення до суду з позовною заявою про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі згідно акту опису майна №562/15-32-13-02-35 від 21.08.2024 року.

Відзив на позовну заяву відповідач до суду не надав.

Ухвалою суду від 02.04.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні доказів, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ПРАТ «ТАСТ-ГАРАНТІЯ» знаходиться на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС в Одеській області за основним місцем обліку, що підтверджується даними, наявними в ідентифікаційній картці платника податків.

Відповідно до розрахунку податкового боргу та інтегрованої картки платника (ІКП) податкова заборгованість ПРАТ «ТАСТ-ГАРАНТІЯ» перед бюджетом становить 1430925,72 грн, а саме:

- заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченої юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (б/к 18010400) складає - 158319,33 грн;

- заборгованість по земельному податку з юридичних осіб (б/к 18010500) складає - 1272266,35 грн;

- заборгованість по частині чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до державного бюджету відповідно до закону (б/к 21010100) складає - 340,00 грн;

- заборгованість по податку на прибуток страхових організацій, включаючи філіали аналогічних організацій, розташованих на території України (б/к 18010500) складає - 0,04 грн.

Заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості виникла в результаті:

- нарахування пені (ст.129 ПКУ), розрахунок у частині об`єктів нежитлової нерухомості до Податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 21.06.2022 року на загальну суму - 3148,22 грн (пеня);

- нарахування пені (ст.129 ПКУ), розрахунок у частині об`єктів нежитлової нерухомості до Податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 18.02.2022 року у сумі - 1517,53 грн (пеня);

- нарахування плати самостійно основного податку по строку (декл. термін спл. поточний рік) у частині об`єктів нежитлової нерухомості до Податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 20.01.2023 року на загальну суму 47322,10 грн (основний платіж);

- нарахування пені (ст.129 ПКУ), розрахунок у частині об`єктів нежитлової нерухомості до Податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 20.01.2023 року у сумі 6036,88 грн (пеня);

- нарахування плати самостійно основного податку по строку (декл. термін спл. поточний рік) у частині об`єктів нежитлової нерухомості до Податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 08.02.2024 року на загальну суму 100294,60 грн (основний платіж).

Заборгованість по земельному податку з юридичних осіб виникла в результаті:

- нарахування плати самостійно основного податку по строку (декл. термін сплати поточний рік) Податковий розрахунок земельного податку № від 09.02.2023 року на загальну суму 257009,33 грн (основний платіж);

- нарахування пені (ст.129 ПКУ) на Податковий розрахунок земельного податку № від 18.02.2023 року на загальну суму 25914,76 грн (пеня);

- нарахування пені (ст.129 ПКУ) на Податковий розрахунок земельного податку № від 09.02.2023 року на загальну суму 66885,67 грн. (пеня);

- нарахування плати самостійно основного податку по строку (декл. термін сплати поточний рік) Податковий розрахунок земельного податку № від 16.02.2024 року на загальну суму 843710,29 грн. (основний платіж);

- нарахування плати самостійно основного податку по строку (декл. термін сплати поточний рік) Податковий розрахунок земельного податку № від 06.02.2025 року у сумі 78746,30 грн. (основний платіж).

У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ю» №0-1532 від 30.06.2023 року, яку було направлено платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Податкова вимога форми «Ю» №0-1532 від 05.04.2023 року, відповідачем не оскаржувалася, не є скасованою, зміненою або відкликаною, а тому - є узгодженою, зокрема зворотного матеріали справи не містять.

Позивач, скористався своїм правом та відповідно до ст.89 розділу Податкового кодексу України прийняв рішення про опис майна у податкову заставу №1490/15-32-13-05 від 06.07.2023 року.

На підставі вищезазначеного рішення про опис майна у податкову заставу, ГУ ДПС в Одеській області складено акт опису майна ПРАТ «ТАСТ-ГАРАНТІЯ» №562/15-32-13-02-35 від 21.08.2024 року. Вказаний акт опису майна також підписаний гендиректором ПРАТ «ТАСТ-ГАРАНТІЯ», та на примірнику акта міститься відбиток печатки відповідача.

Вказаним актом описано наступне майно підприємства на підставі даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно:

- Адміністративно-господарські будівлі, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 1614,7кв.м, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Транспортна, буд. 3, реєстраційний номер 01; кількість 875/1000; одиниця виміру частка. Інформація щодо вартості майна в акті опису майна відсутня.

Податкова застава на майно вказане у акті опису внесена до Державного реєстру речових прав, що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом від 23.08.2024 року.

Крім того, Головне управління ДПС в Одеській області прийняло Рішення №1254/4-1532 від 28.06.2024 року про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків банках, небанківських надавачів платіжних послуг/емітентів електронних грошей у рахунок погашення податкового боргу, відповідно до п.95.5 ст.95 Податкового кодексу України. Вказане рішення позивач направив відповідачу разом з листом №27071/15-32-13-05-06 від 09.07.2024 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Податковий орган звернувся до банків обслуговуючих ПРАТ «ТАСТ-ГАРАНТІЯ» щодо списання з розрахункових рахунків відповідача суму податкового боргу, від яких було отримано наступні відповіді:

- платіжна інструкція №1-13-05-53 від 27.01.2025 року на суму 48145,62 грн (надавач платіжних послуг платника - АБ «Південний»);

- платіжна інструкція №01-13-05-53 від 27.01.2025 року на суму 7322,10 грн (надавач платіжних послуг платника - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК») з повідомленням від 17.02.2025 року про повернення без виконання відповідно до п.12 та 27 розділу І Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої Постановою ПравлінняНБУ від 29.07.2022 року №163, п.80 розділу V (кошти арештовано для виконання іншого виконавчого документа, для виконання даного рішення відсутні кошти);

- платіжна інструкція №01-13-05-53 від 27.01.2025 року на суму 40000,00 грн (надавач платіжних послуг платника - АТ «Ідея банк»);

- платіжна інструкція №1-13-05-53 від 18.11.2024 року на суму 228763,16 грн (надавач платіжних послуг платника - АБ «Південний»);

- платіжна інструкція №1-13-05-53 від 18.11.2024 року на суму 47322,10 грн (надавач платіжних послуг платника - Філія-Одеське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України») з повідомленням від 09.12.2024 року про повернення без виконання відповідно до п.12 розд.І, п.63 пп.2 та п.69 розд.IV, Додатку до п.10 розд.І Постанови ПравлінняНБУ №163 від 29.07.2022 року «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті користувачів платіжних послуг», у зв`язку з тим, що найменування платника зазначено не вірно;

- платіжна інструкція №01-13-05-53 від 18.11.2024 року на суму 228763,16 грн (надавач платіжних послуг платника - АТ «Ідея банк»).

Крім того, 11.02.2025 року Головне управління ДПС в Одеській області направило лист №5240/6/15-32-13-05-06 до АТ «Державний ощадний банк України» разом з платіжними інструкціями №01-13-05-53 від 27.01.2025 року на примусове списання (стягнення) коштів боржника ПРАТ «ТАСТ-ГАРАНТІЯ», лист отримано 17.02.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення, однак станом на 20.03.2025 року відповідь до податкового органу не надходила.

Стаття 67 Конституції України визначає обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі ПК України), зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з п.15.1 ст.15, пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктами 14.1.156, 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України передбачено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк, та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України;

податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.36.1-36.3 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п.57.1 ст.57 ПК України).

Відповідно до п.59.1, 59.5 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до пунктів 87.1, 87.2 ст.87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Отже, податковий борг може бути погашений як за рахунок грошових коштів, так і за рахунок майна платника податків.

Відповідно до п.88.1, 88.2 ст.88 ПК України, яка регулює питання змісту податкової застави, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Згідно з п.89.1, 89.2 ст.89 ПК України право податкової застави виникає:

у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;

у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

Згідно з п.89.3 ст.89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 89.5 ст.89 ПК України передбачено, що у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.

Якщо майно платника податків є неподільним і його балансова вартість більша від суми податкового боргу, таке майно підлягає опису у податкову заставу у повному обсязі (п.89.6 ст.89 ПК України).

Згідно положеннями п.95.1, 95.2, 95.3, 95.5, 95.6, 95.10 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави.

У разі якщо сума коштів, отримана у результаті продажу майна платника податків, перевищує суму його грошового зобов`язання та податкового боргу, різниця перераховується на рахунки такого платника податків або його правонаступників.

З метою реалізації майна, яке перебуває у податковій заставі, проводиться експертна оцінка вартості такого майна для визначення початкової ціни його продажу. Така оцінка проводиться у порядку, визначеному Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Відповідно до п.93.4 ст.93 ПК України у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 цього Кодексу таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу.

Відповідно до пп.20.1.34-1 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу або його частини за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що звернення контролюючого органу до суду з позовними вимогами щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків має відбуватись після звернення про погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності платника податку, зокрема шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих платника податку, і лише в разі недостатності коштів податковий орган має право звернутися до суду з вимогами про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податку, що перебуває у податковій заставі.

Отже, Податковим кодексом України визначено черговість вжиття контролюючим органом заходів щодо погашення податкового боргу, а саме спочатку приймаються заходи для стягнення коштів з платника податків, та лише у разі їх недостатності погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника податку, що перебуває у податковій заставі.

Обов`язковими умовами (обставинами), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із даним позовом, є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення контролюючого органу до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.

Сукупність вказаних обставин наділяє контролюючий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

До предмету доказування у справі, що розглядається, входять обставини щодо переліку усіх відкритих платником податків банківських рахунків, наявність/відсутність на таких рахунках грошових коштів, необхідних для погашення наявної у відповідача суми податкового боргу, а також вчинення податковим органом дій щодо стягнення коштів з таких рахунків.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.12.2022 у справі №813/4632/16, яка враховується судом в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України.

Станом на час розгляду справи у суду відсутні відомості про сплату відповідачем податкового боргу в загальному розмірі 1430925,72 грн.

Та як встановлено судом, позивачем направлялась до відповідача податкова вимога форми «Ю» №0-1532 від 30.06.2023 року на суму 883659,21 грн, яка була повернута по причині відсутності адресата за вказаною адресою. Доказів скасування податкової вимоги форми «Ю» №0-1532 від 30.06.2023 року до суду не надано.

06.07.2023 року Головне управління ДПС в Одеській області прийняло рішення про опис майна у податкову заставу №1490/15-32-13-05, яким вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності платника податків ПРАТ «ТАСТ-ГАРАНТІЯ».

Головне управління ДПС в Одеській області здійснило опис майна відповідача, про що складено акт опису майна за №562/15-32-13-02-35 від 21.08.2024 року, а саме: Адміністративно-господарські будівлі, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 1614,7кв.м, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Транспортна, буд. 3, реєстраційний номер 01; кількість 875/1000; одиниця виміру частка.

Водночас, з акту опису майна у податкову заставу складеного податковим органом вбачається, що він складений з порушенням порядку та форми, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а саме: в порушення п.6 розділу ІІ Порядку застосування податкової застави податковими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017р. №586, в акті не вказана балансова вартість об`єкту нерухомого майна або інформація щодо здійснення його оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». В акті опису майна №562/15-32-13-02-35 від 21.08.2024 року відсутня будь-яка інформація щодо вартості майна.

Крім того, за вказаними вище положеннями п.89.2 ст.89 ПК України у разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 16.09.2022 р. по справі №805/3942/17-а.

28.06.2024 року Головне управління ДПС в Одеській області прийняло Рішення №1254/4-1532 про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків банках, небанківських надавачів платіжних послуг/емітентів електронних грошей у рахунок погашення податкового боргу, відповідно до п.95.5 ст.95 Податкового кодексу України, яке направив відповідачу разом з листом №27071/15-32-13-05-06 від 09.07.2024 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення. В подальшому податковий орган звернувся до банків обслуговуючих ПРАТ «ТАСТ-ГАРАНТІЯ» щодо списання з розрахункових рахунків відповідача суму податкового боргу.

Та матеріали справи не містять доказів того, що позивачем вживались дії щодо звернення стягнення на готівку у відповідача.

Більш того, як вбачається з матеріалів справи Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято Рішення №1254/4-1532 від 28.06.2024 року, яким відповідно до п.95.5 ст.95 ПК України вирішено здійснити погашення усієї суми податкового боргу шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків/ електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей ПРАТ «ТАСТ-ГАРАНТІЯ». Натомість, у вказаному рішенні міститься лише посилання на п.95.5 ст.95 ПК України, при цьому таке не містить конкретно визначеної суми податкового боргу, що стягується з рахунків позивача у банках, органах що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів та інших фінансових установах, у рішенні не зазначено якого саме боргу (самостійно визначений платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені Податковим кодексом України строки; який не сплачується протягом 90 календарних днів), що суперечить вказаним положенням пункту 95.5. статті 95 ПК України.

Суд наголошує, що необхідність зазначення суми податкового боргу, а також підстав його виникнення пов`язана із тим, що у такий спосіб (шляхом самостійного прийняття рішення керівником контролюючого органу, його заступником або уповноваженої особи) можливе погашення лише податкового боргу, який виник внаслідок несплати грошового зобов`язання та/або пені, визначеного платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки.

Відсутність у рішенні контролюючого органу вичерпних відомостей, які б давали змогу перевірити його законність і обґрунтованість, позбавляє можливості встановити дійсний предмет доказування у справі. Такий суттєвий недолік свідчить про недотримання вимог, які зумовлюють виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що ГУ ДПС в Одеській області не доведено існування обов`язкових умов (обставин), наявність яких в своїй сукупності, зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Та відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів належними та допустимими доказами правомірність оскаржуваного рішення.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.9, 73, 77, 90, 139, 241-246, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління ДПС в Одеській області до Приватного акціонерного товариства «ТАСТ-ГАРАНТІЯ» - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач Головне управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ).

Відповідач Приватне акціонерне товариство «ТАСТ-ГАРАНТІЯ» (65082, м. Одеса, вул. Транспортна, буд.3, ).

Суддя Іванов Е.А.

.