Справа № 240/15718/25
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Житомир справа № 240/15718/25

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черноліхова С.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до суду з позовом, у якому просить визнати протиправною і скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04.06.2025 ВП № 75632852 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вказаний штраф накладений за невиконання судового рішення по справі № 240/32363/23 невиплату доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн. Вважає, що постанова старшого державного виконавця від 04.06.2025 прийнята із порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що оскільки позивач ухиляється від повного виконання судового рішення по справі № 240/32363/23, тому наявні підстави для накладення на нього штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року по справі № 240/32363/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", починаючи з 11.05.2023, з урахуванням проведених виплат.

На виконання вказаного рішення 03 червня 2024 року судом було видано виконавчий лист, який стягувачем пред`явлено до виконання.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 25.07.2024 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №240/32363/23 та вказано про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

У відповідь на цю постанову ГУ ПФУ в Житомирській області листом від 12.08.2024 повідомило, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 у справі №240/32363/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснено з 11.05.2023 року перерахунок та нарахування пенсії ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. до призначеної пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" з урахуванням виплачених сум. В результаті перерахунку на виконання рішення суду розрахунковий розмір пенсії з 11.05.2023 становив 21684,37 грн. На виконання рішення суду доплата за період з 11.05.2023 по 31.03.2024 відсутня, оскільки розмір пенсії дорівнює розміру, встановленому на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.03.2024 у справі № 240/28690/23. З 01.04.2024 пенсія виплачувалась з урахуванням виконання рішення суду.

Державним виконавцем позивачу направлялася вимога про виконання судового рішення по справі №240/32363/23.

Листом від 16.05.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надало державному виконавцю таку інформацію про виконання рішення суду у справі №240/32363/23. На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 у справі №240/32363/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснено перерахунок та нарахування ОСОБА_1 з 11.05.2023 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", починаючи з 11.05.2023, з урахуванням проведених виплат. В результаті перерахунку на виконання рішення суду розрахунковий розмір пенсії з 11.05.2023 становив 33477,08 грн і встановлювався, враховуючи обмеження виплати пенсії, встановленого статтею 2 Закону України від 08 липня 2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи», іцо становить десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, а саме - 20930,00 грн. На виконання рішення суду доплата за період з 11.05.2023 по 31.03.2024 відсутня, оскільки розмір пенсії менший розміру, встановленому на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.12.2022 у справі №240/27693/22, яким зобов`язано Головне управління здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром з 01.04.2019, із врахуванням раніше виплачених сум, а саме - 21648,37 грн. З 01.04.2024 пенсія виплачувалась з урахуванням виконання рішення суду.

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень 04.06.2025 на боржника у виконавчому провадженні ВП №75632852 - ГУПФУ в Житомирській області - накладено штраф у розмірі 5100,00 грн, про що прийнято оскаржувану постанову.

Підставою її прийняття зазначено, що у постанові про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем зазначено про необхідність боржнику виконати рішення протягом 10 робочих днів. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження для виконання та до відома в порядку ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» надіслано сторонам виконавчого провадження. Керуючись ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" стягувачем повідомлено, що рішення суду не виконано, надано розрахунок пенсії ГУ ПФУ у Житомирській області на 06.05.2025 відсутнє нарахування до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови КМУ від 14.07.2021 №713. Отже, боржником станом на 04.06.2025 рішення суду не виконується без поважних причин.

Позивач, вважаючи вказану постанову протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII).

Частини 2 і 3 ст. 63 Закону №1404-VIII визначають, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідальність за невиконання рішення суду, зокрема, умови, підстави та розмір застосування штрафних санкцій встановлені в ст. 75 Закону № 1404.

Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, для накладення зазначеного штрафу, законодавець передбачив наявність факту невиконання судового рішення без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Таким чином, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Як встановлено судом, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року по справі № 240/32363/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", починаючи з 11.05.2023, з урахуванням проведених виплат.

На виконання вказаного судового рішення доплата, як повідомив боржник, за період з 11.05.2023 по 31.03.2024 відсутня, оскільки розмір пенсії дорівнює розміру, встановленому на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.03.2024 у справі № 240/28690/23. З 01.04.2024 пенсія виплачувалась з урахуванням виконання рішення суду.

Суд звертає увагу, що у судовому рішенні по справі № 240/32363/23 суд дійшов висновку, що оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений відповідачем на виконання судових рішень з метою усунення порушеного права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови № 713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття постанови № 713 - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позивач був зобов`язаний виплатити ОСОБА_1 доплату до пенсії відповідно до постанови № 713 у розмірі 2000,00 грн, однак цього не зробив, що свідчить про невиконання рішення суду без поважних причин та правомірність постанови державного виконавця.

За змістом частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (майдан Соборний, 1, м. Житомир, 10014, ) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Черноліхов

26.06.25