Справа № 826/17000/18
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

26 червня 2025 року № 826/17000/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Укрліфтсервіс" (вул. Бориспільська, буд. 24А,м. Київ,02099, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, буд. 33/19,м. Київ,04116, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому, після уточнення позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 11.06.2018 року № ;

- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві виключити з ІКП з ПДВ безпідставно проведену операцію 30.01.2019 року Код 99L щодо списання грошових коштів у сумі 148 877, 75 та привести у відповідність ІКП з ПДВ відповідно до норм чинного законодавства України;

- стягнути з державного бюджету за рахунок асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві () на користь ТДВ УКРЛІФТСЕРВІС () за звернення до суду з адміністративним позовом, судовий збір у розмірі 2 233, 18 грн. згідно квитанції про сплату судового збору, оригінал якої доданий до позовної заяви.

Ухвалою суду від 25.10.2018 року відкрито спрощене провадження у справі.

На виконання Закону України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 передано до Харківського окружного адміністративного суду 742 (сімсот сорок дві) судові справи згідно з актом приймання-передачі від 31.01.2025.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2025 року справа №826/17000/18 передана на розгляд судді Кухар М.Д.

Ухвалою суду від 20.02.2025 року справу прийнято до провадження.

Дослідивши надані матеріали справи, суд встановив наступне.

Товариство з додатковою відповідальністю «Укрліфтсєрвіс» перебувас на обліку чк платник податків у Державній податковій інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної податкової служби у м. Києві та є платником податку на додану вартість.

Відповідачем проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету ТДВ «Укрліфтсєрвіс», за результатами якої складено Акт від 17.05.2018 року № 5592/26- 15-12-13-20 (з урахуванням приписів Листа ГУ ДФС у м. Києві про внесення змін до акту перевірки від 18.05.2018 року №23390/10/26-15-12-13-18).

Зазначеною перевіркою встановлено порушення ТДВ «Укрліфтсєрвіс» граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, визначених п. 57.1 ст.57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755, а саме, граничний термін сплати узгодженого грошового зобов`язання платника у сумі 3 050 651,00 грн - 30.01.2018 року, сума податкового боргу становить 1 488 877,00 грн., нарахованого на підставі податкової декларації з податку на додану вартість від 13.03.2018 року №.

На підставі вищенаведеного Акту, відповідачем винесено податкове повідомлення- рішення від 11.06.2018 року: №, яким позивача за затримку на 2 календарні дні строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1488 778,50 грн. на підставі ст. 126 ПК України зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% в сумі 148 877,75 грн.

Вказане податкове повідомлення рішення було оскаржено до ДФС України.

За результатами розгляду скарги податкове повідомлення-рішення контролюючого органу залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Позивач не погоджується з податковим повідомленням - від 11.06.2018 року № та вважає, його таким, що підлягає визнанню протиправним та касуванню, а тому звернулось до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Однією із основних функцій контролюючих органів є податковий контроль, який в п. 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) визначений як система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (стаття 1 ПК України).

Статтею 19-1 ПК України визначено функції контролюючих органів, зокрема, передбачено, що контролюючі органи здійснюють контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів, установлених ПК України ( пп.19-1.1.2 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України).

Способи здійснення податкового контролю визначені в п. 62.1 ст. 62 ПК України, серед яких проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (п.п. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПК України).

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Предметом камеральної перевірки може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні" від 01.12.2022 №2811-XI (далі - Закон №2811-ХІ).

Тобто, камеральна перевірка - це перевірка, яка проводиться у приміщенні органу державної податкової служби виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, відповідно до пп.75.1.1 ПК України зі змінами та доповненнями.

Згідно з підпунктом 54.3.2 пункту.54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань. зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до підпункту 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України, камеральною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН) та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування.

Згідно з абз. 2 п. 76.1 ст. 76 ПК України, камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Матеріалами справи підтверджено, що ГУ ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку якою встановлено порушення ТДВ «УКРЛІФТСЕРВІС» граничних строків сплати грошового зобов`язання по податку на додану вартість визначених п.57,1 ст.57, ПК України.

За результатами перевірки складено акт про результати камеральної перевірки від 17.05.2018 №5592/26-15-12-13-20 та направлено платнику засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Встановлено, що ТДВ «УКРЛІФТСЕРВІС» подано до контролюючого органу звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2017 року від 13.03.2018 №, граничний термін сплати 14.03.2018, фактично сплачено 15.03.2018, що підтверджується платіжним дорученням від 15.03.2018 №15066974 в інтегрованій карті платника податків.

У зв`язку з несплатою платником податків податкових зобов`язань станом на 14.03.2018, відповідно до даних інтегрованої картки платника податку, у ТДВ «УКРЛІФТСЕРВІС» утворився податковий борг у розмірі 1 488 777,54 грн. (з урахуванням переплати в розмірі 1 561 873,46 грн.).

Відтак, ГУ ДФС у м. Києві встановлено, що на порушення вимог законодавства ТДВ «УКРЛІФТСЕРВІС» а саме п. 126.1 ст. 126 ПК України, якою передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у таких розмірах а саме при затримці до ЗО календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідно до п. 126.1 ст. 126 Кодексу, ГУ ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 11.06.2018 № на загальну суму 148 877,75 грн. у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу, що вбачається 1 488 777,50 грн. х 10%).

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 11.06.2018 №, ТДВ «УКРЛІФТСЕРВІС» було подано скаргу до ДФС України на податкове повідомлення- рішення форми 11.06.2018 №.

ДФС України розглянула скаргу ТДВ «УКРЛІФТСЕРВІС» та прийняла від 23.08.2018 №27359/6/99-99-11-03-01-25, яким залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 11.06.2018 №, а скаргу - без задоволення.

Суд вказує, що згідно з п.п. 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 ПК. України погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається: з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК. України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених Кодексом.

Пункт 203.1 статті 203 ПК України визначає, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно з п. 203.2. ст. 203 Кодексу платник податку зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних, днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених ПК України, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Також, суд вказує на Постанову Верховного Суду по судовій справі №826/6803/17 провадження № К/9901/4248/19, в якій, зокрема, зазначено ,що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 18.11.2016 № застосовано штраф за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу при затримці більше ЗО календарних днів у сумі 3 753 528,38 грн., що становить 20% погашеної суми податкового боргу.

Колегія суддів зауважує, що, згідно з п. 87.9 ст. 87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 ПК України або за рішенням суду у випадку передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашення податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Таким чином, суди вірно дійшли висновку про законність дій податкового органу в частині зарахування позивачу в погашення існуючого боргу за черговістю його виникнення сплачених в сум грошових зобов`язань з рентної плати у відповідності до п. 87.9 ст. 87 ПК України, у зв`язку із відсутністю повної сплати авансових внесків з рентної плати.

Крім випадків, визначених податковим кодексом України, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або нені, яку зазначає у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання вважається узгодженою (п. 54.1 статті 54 ПК України).

Отже, самостійно задекларовані платником в розрахунках з рентної плати за користування надрами, суми грошових зобов`язань вважаються узгодженими, а тому, підлягають сплаті в терміни встановлені законодавством.

Відповідно до п. 126.1 статті 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання; - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше ЗО календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Ураховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується із висновком судів про те, що податковим органом у порядку черговості було здійснено зарахування відповідних платежів у рахунок податкового зобов`язання, а також на виконання заяви платника контролюючим органом здійснено перерахування коштів із зазначенням напряму, а також те, що сама сплата самостійно визначеного грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату у розмірі 18 767 641,90 грн була здійснена після спливу граничного строку сплати такого податкового зобов`язання.

Отже, податковий орган при прийнятті податкового повідомлення-рішення від 18.11.2016 №, діяв в межах своєї компетенції та у спосіб, передбачений діючим законодавством.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем правомірно винесено податкове повідомлення - рішення від 11.06.2018 № виконавши обов`язок визначений статтею 19 Конституції України та законами України, а доводи, на які Позивач посилається у своїй позовній заяві не спростовують виявленні порушення контролюючим органом та не можуть прийматися до судом.

Суд вказує, що згідно з вимогами ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина,її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з додатковою відповідальністю "Укрліфтсервіс" про уточнення позовних вимог по справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Укрліфтсервіс" (вул. Бориспільська, буд. 24А,м. Київ,02099, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, буд. 33/19,м. Київ,04116, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кухар М.Д.