Справа № 160/27442/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2025 року м. Дніпросправа № 160/27442/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 р. (суддя Горбалінський В.В) в адміністративній справі №160/27442/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначенні пенсії №29 від 07 жовтня 2024 р. на пільгових умовах за Списком №1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити, нарахувати та виплачувати їй з 30 вересня 2024 р. пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. «а» ч.1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", із урахуванням та в редакції відповідно до рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23 січня 2020 р., зарахувавши період роботи з 15 вересня 2001 р. року по 08 серпня 2002 р. згідно трудової книжки від 04 липня 1994 р. серії НОМЕР_1 та період пільгового стажу роботи з 06 травня 2004 р. по 04 січня 2019 р. згідно довідки ПАТ "Інгулецькій гірничо-збагачувальним комбінатом" №333 від 06 вересня 2024 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 має право на призначення пенсії згідно пункту «а» частини 1 статті 13 Закону №1788-ХІІ в редакції рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 р. №1-р/2020, оскільки досягла необхідного віку та має достатній страховий та пільговий стаж, підтверджений документами.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 р., ухваленим за результатами розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Судом визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №29 від 07 жовтня 2024 р.; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 15 вересня 2001 р. по 08 серпня 2002 р., а до пільгового по Списку №1 період роботи з 06 травня 2004 р. по 04 січня 2019 р. та призначити і виплатити ОСОБА_1 з 30 вересня 2024 р. пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "а" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що позивачка 30 вересня 2024 р. звернулася із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1. На момент звернення позивачці виповнилось 48 років, її стаж складає: загальний - 24 роки 05 місяців 17 днів, за Списком № 1 - 0 років 00 місяців 00 днів. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №29 від 26 березня 2024 р. у призначенні пенсії ОСОБА_1 відмовлено у зв`язку із недосягненням необхідного віку та відсутністю пільгового стажу. Інформація про сплату внесків за періоди роботи позивачки з 15 вересня 2001 р. по 08 серпня 2002 р. відсутня. До пільгового стажу не враховано період роботи з 06 травня 2004 р. по 04 січня 2019 р., оскільки в уточнюючій довідці невірно вказано періоди роботи.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду першої інстанції не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 вересня 2024 р. ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до п. «а» ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", яку 07 жовтня 2024 р. за принципом екстериторіальності розглянуло Головне управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та прийняло рішення №29 про відмову в призначенні пенсії у зв`язку із недосягненням пенсійного віку, встановленого статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також в рішенні зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 складає - 24 роки 05 місяців 17 днів, пільговий за Списком №1 0 років. Не зараховано до страхового стажу період роботи з 15 вересня 2001 р. року по 08 серпня 2002 р., оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкове державного соціального страхування відсутні відомості про сплату страхових внесків та до пільгового по Сприску №1 період роботи з 06 травня 2004 р. по 04 січня 2019 р., оскільки у довідці №333 від 06 вересня 2024 р. не вірно вказані періоди стажу. У прийнятому рішенні, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №29 від 07 жовтня 2024 р. та наявність підстав для його скасування; наявність обов`язку у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 15 вересня 2001 р. по 08 серпня 2002 р., а до пільгового стажу по Списку №1 період роботи з 06 травня 2004 р. по 04 січня 2019 р., та призначити і виплачувати ОСОБА_1 з 30 вересня 2024 р. пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "а" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Щодо необхідного віку для призначення пільгової пенсії за Списком №1, слід зазначити наступне.

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Пунктом "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції до 01 квітня 2015 р. визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

Згідно пункту "а" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції після внесення змін Законом України від 02 березня 2015 р. № 213-VIII визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників , затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 р. №1-р/2020, визнані неконституційними, зокрема, приписи статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі змінами, внесеними Законом №213-VIII. Встановлено, що стаття 13 в редакції Закону №213-VIII втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Застосуванню підлягає стаття 13, в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 01 квітня 2015 р. на посадах, визначених у вказаних нормах.

Отже, наявна колізія між нормою пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", із урахуванням рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23 січня 2020 р. та нормою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону №2148-VIII, що порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р., та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 р. у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 р. у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформулювала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Таким чином, застосуванню у даному випадку підлягає норма пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, що діяла до 01 квітня 2015 р. як така, що найбільш сприяє захисту права позивачки на призначення пільгової пенсії за Списком №1.

ОСОБА_1 станом на час звернення із заявою про призначення пенсії (30 вересня 2024 р.) досягла віку 48 років.

Щодо пільгового стажу за Списком №1 слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтю 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами пункту 3,4 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18 листопада 2005 р., до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 р. Атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Як вбачається з долученої до позовної заяви копії трудової книжки серії НОМЕР_1 від 04 липня 1994 р. та довідки №333 від 06 вересня 2024 р., ОСОБА_1 06 травня 2004 р. прийнята машиністом крану грейдерного, а 04 січня 2019 р. звільнена за власним бажанням для догляду за дитиною до досягнення нею 14 річного віку.

В трудовій книжці та довідці наявні записи про проведення атестації вказаного робочого місця та його відповідність Списку №1.

Тобто, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зарахування позивачці до пільгового стажу за Списком №1 вищевказаного періоду.

Також суд дійшов вірного висновку про необхідність зарахування позивачці до страхового стажу період роботи з 15 вересня 2001 р. року по 08 серпня 2002 р., оскільки Верховним Судом у постанові від 23 березня 2020 р. у справі №535/1031/16-а вказано, що відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на роботодавця.

ОСОБА_1 на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла віку 48 років, мала страховий стаж роботи 25 років 04 місяці 11 днів (із урахуванням періоду роботи з 15 вересня 2001 р. по 08 серпня 2002 р.), в тому числі на пільгових умовах за Списком №1 - 14 років 07 місяців 29 днів (період роботи з 06 травня 2004 р. по 04 січня 2019 р.), тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вона має право на призначення з 30 вересня 2024 р. пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "а" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в редакції рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23 січня 2020 р.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 р. в адміністративній справі №160/27442/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 25 червня 2025 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник