Справа № 240/205/25
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Житомир справа № 240/205/25

категорія 113050100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи Житомирської обласної ради в особі Житомирської спеціалізованої міжрайонної офтальмо-травматологічної МСЕК про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи Житомирської обласної ради в особі Житомирської спеціалізованої міжрайонної офтальмо-травматологічної МСЕК (далі відповідач), у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 13.12.2024 року про встановлення 25 % втрати працездатності; зобов`язати відповідача повторно провести медико-соціальну експертизу позивача на предмет присвоєння групи інвалідності та ступеня працездатності.

В обґрунтування позову зазначає, що під час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 , в ході виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини під час бойових дій отримав поранення в районі села Степове Запорізької області, а саме множинні вогнепальні осколкові сліпі поранення обох кистей та передпліч, правої здухвинної ділянки; відкритий вогнепальний перелом нігтьової фаланги 4, 5 пальців лівої кисті; контрактуру суглобів обох кистей; помірне порушення функції лівої кисті; адаптоване проникаюче поранення рогівки, розрив райдужки по зіничному краю, травматичну катаракту, ВОСТ, розрив сітківки та судинної оболонки правого ока.

Як стверджує позивач, за результатами проведеного 14.06.2024 року стаціонарною ВЛК КП "Лікарня № 2 ім. В.П. Павлусенка" ЖМР медичного огляду було встановлено діагноз та причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва), а також складено постанову, якою позивача визнано придатним до військової служби, служби за військовою спеціальністю з відміткою щодо необхідності надання відпустки за станом здоров`я.

Також, за твердженням позивача, медичний огляд було проведено 13.08.2024 року гарнізонною ВЛК № 2 Військової частини НОМЕР_2 із встановленням діагнозу і причинного зв`язку захворювання (травми, контузії, поранення, каліцтва), а 23.09.2024 року Житомирською спеціалізованою офтальмо-травматологічною МСЕК, про що видано 23.09.2024 року довідку про результати визначення у позивача ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 098210, а 13.12.2024 року оскаржене рішення, згідно якого групу інвалідності позивачу не встановлено, встановлено 25 % втрати професійної працездатності, - травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.

Вважаючи, що відповідачем встановлено занижений відсоток втрати працездатності, що вплинуло на невстановлення групи інвалідності, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Позивачем заявлено клопотання про призначення судово-медичної експертизи з метою встановлення ступеню втрати працездатності відповідно до наказу МОЗ від 05.06.2012 року № 420 "Про затвердження Порядку та Критеріїв встановлення ступеня стійкої втрати професійної працездатності в рамках проведення оцінювання повсякденного функціонування особи".

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення учасників справи. Витребувано від Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи Житомирської обласної ради в особі Житомирської спеціалізованої міжрайонної офтальмо-травматологічної МСЕК належним чином засвідчені копії акту огляду №2114/16 та протоколу засідання комісії від 13.12.2024 відносно ОСОБА_1 .

14.02.2025 року від відповідача надійшов лист, у кому повідомлено суд про те, що медична експертна справа ОСОБА_1 була відправлена 19.12.2024 року до ДП "Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України".

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено таке.

Матеріалами справи встановлено, що позивач є військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом.

Згідно довідки про обставини травми № 190/765 від 13.05.2024, виданої командиром Військової частини НОМЕР_1 , позивач 05.05.2024 року під час виконання обов`язків військової служби із захисту Батьківщини в районі села Степове Запорізької області, отримав вибухову травму. Цефалгічний синдром. Дрібні ВОСП обличчя. Множинні ВОСП обох верхніх кінцівок ВОДП правої пахової ділянки. Адаптоване проникаюче поранення рогівки, розрив райдужки по зіничному краю, травматична катаракта, ВОСТ, розрив сітківки та судинної оболонки правого ока. Поранення НЕ пов`язані з вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення і НЕ є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, НЕ є наслідком навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження. Під час поранення перебував у засобах індивідуального захисту.

14.06.2024 року стаціонарна військово-лікарська комісія КП "Лікарня № 2 ім. В.П.Павлусенка" Житомирської міської ради провела медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби. На підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб постановою ВЛК позивач визнаний таким, що потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

13.08.2024 року Гарнізонною ВЛК при Військовій частині НОМЕР_3 проведено медичний огляд позивача, за результатами якого встановлено: Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статтей 62-б, 27-б, 76-в, 41-в графи ІІ Розкладу хвороб, графи Таблиці додаткових вимог визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Згідно довідки МСЕК серії 12 ААА № 098210, виданої Житомирською спеціалізованою міжрайонною офтальмо-травматологічною МСЕК, позивач первинно був оглянутий фахівцями МСЕК 23.09.2024 року. За результатами огляду позивачу встановлено 25% ступеня втрати професійної працездатності у зв`язку з травмою, пораненням, так, пов`язаною із захистом Батьківщини. Група інвалідності не встановлена.

Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо невстановлення позивачу інвалідності, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні визначає Закон України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21.03.1991 року № 875-XII (далі - Закон №875-XII), який також гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 875-XII особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначені Законом України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в України" від 06.10.2005 року № 2961-IV (далі - Закон № 2961-IV).

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону № 875-XII інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Частиною 1 статті 7 Закону № 2961-IV також встановлено, що медико-соціальна експертиза осіб з обмеженнями повсякденного функціонування та осіб з інвалідністю проводиться медико-соціальними експертними комісіями, а дітей - лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 2961-IV, медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності.

Статтею 7 Закону № 2961-IV передбачено, що медико-соціальні експертні комісії визначають, зокрема, групу інвалідності, її причину і час настання; види трудової діяльності, рекомендовані особі з інвалідністю за станом здоров`я; ступінь втрати професійної працездатності потерпілим від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання; ступінь втрати здоров`я, групу інвалідності, причину, зв`язок і час настання інвалідності громадян, які постраждали внаслідок політичних репресій або Чорнобильської катастрофи, військової агресії Російської Федерації проти України тощо.

За нормами частини 12 статті 7 Закону №2961-IV та частини 2 статті 3 Закону №875-XII Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями та лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я та Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317, яка була діючою станом на день проведення медичного огляду та прийняття оскарженого рішення МСЕК, втратила чинність з 01.01.2025 року, затверджені "Положення про медико-соціальну експертизу" (далі - "Положення про МСЕК") та "Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності".

Відповідно до підпункту 1 пункту 11 "Положення про МСЕК" міжрайонні комісії визначають, серед іншого, ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків; потребу осіб з інвалідністю у забезпеченні їх технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення на підставі медичних показань і протипоказань, а також з урахуванням соціальних критеріїв; потребу осіб з інвалідністю, потерпілих від нещасного випадку на виробництві, із стійкою втратою працездатності у медичній та соціальній допомозі, в тому числі у додатковому харчуванні, ліках, спеціальному медичному, постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі, побутовому обслуговуванні, протезуванні, санаторно-курортному лікуванні, придбанні спеціальних засобів пересування; ступінь стійкого обмеження життєдіяльності хворих для направлення їх у стаціонарні відділення центрів соціального обслуговування.

Пунктом 12 "Положення про МСЕК" передбачено, що Кримська республіканська, обласні, центральні міські комісії, зокрема, повторно оглядають осіб, що звертаються для встановлення інвалідності і оскаржили рішення районних, міжрайонних, міських комісій, перевіряють якість розроблення індивідуальних програм реабілітації, здійснюють контроль за повнотою і якістю їх виконання; проводять у складних випадках огляд осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленнями районних, міжрайонних, міських комісій; узагальнюють, аналізують та подають до Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ, обласних (міських) центрів медико-соціальної експертизи, а також управлінь охорони здоров`я обласних (міських) державних адміністрацій інформацію про випадки необґрунтованого прийняття рішень міськими, міжрайонними, районними комісіями та направлення хворих лікарсько-консультативними комісіями на огляд до комісій для встановлення інвалідності.

Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, згідно пункту 13 "Положення про МСЕК" проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, центральними міськими, міськими, міжрайонними, районними медико-соціальними експертними комісіями і в разі потреби скасовує їх; узагальнює та аналізує випадки необґрунтованого прийняття рішень обласними, центральними міськими, міськими, міжрайонними, районними комісіями та направлення осіб лікарсько-консультативними комісіями на огляд до комісій для встановлення інвалідності; повторно оглядає осіб, які оскаржили рішення обласних, Київської та Севастопольської центральних міських комісій, перевіряє якість розроблених ними індивідуальних програм реабілітації, здійснює контроль за повнотою і якістю виконання програми; направляє в особливо складних випадках осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова

Згідно з пунктом 17 "Положення про МСЕК" медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Відповідно до пункту 19 "Положення про МСЕК" комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

Пунктом 27 "Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності" визначено, що підставою для встановлення III групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами медичного обстеження, Житомирська спеціалізована міжрайонна офтальмо-травматологічна МСЕК Житомирського обласного Центру медико-соціальної експертизи Житомирської обласної ради дійшла висновку, що наявні у ОСОБА_1 наслідки вибухової травми не дають підстав для встановлення групи інвалідності.

Акт огляду від 23.09.2024 року, який передував прийняттю оскарженого рішення МСЕК, підписаний колегіально, підписи скріплені печатками.

Водночас, за змістом позовної заяви позивач не посилається на порушення процедури прийняття рішення МСЕК про невизнання інвалідності.

Головним аргументом для скасування оскарженого рішення позивач зазначив неврахування відповідачем коефіцієнта гостроти зору позивача для визначення ступеню втрати працездатності.

Однак, Верховний Суд у постановах від 29.12.2021 у справі №638/2723/16-а та від 12.10.2021 у справі № 280/4820/19, у яких спір виник у зв`язку із незгодою позивачів із висновками МСЕК щодо встановлення групи інвалідності, висловив правову позицію, згідно з якою при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення МСЕК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки не є спеціалізованою установою в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Тобто, суд не вправі втручатися в діяльність державних органів, що застосовують надані їм у межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження в будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами. Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Суд також зауважує, що медична експертна справа ОСОБА_1 була відправлена відповідачем до ДП "Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України". Тобто саме цією установою має бути проведено медичне обстеження, за висновком якого буде складено висновок щодо наявності або відсутності підстав для встановлення позивачу інвалідності, в зв`язку з чим оскарження позвачем рішення МСЕК від 13.12.2024 року є передчасним, позаяк позивачем не було використано всіх можливих адміністративних засобів для вирішення спірного питання.

З цієї ж підстави суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про проведення судово-медичної експертизи.

Підсумовуючи наведене вище, враховуючи, що обставин порушення відповідачем процедури прийняття рішення в межах даної справи позивачем не наведено та судом також не встановлено, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. В позові слід відмовити.

Питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 243, 243-246 КАС України, суд

вирішив:

В задоводленні адміністративного позову ОСОБА_1 до Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи Житомирської обласної ради в особі Житомирської спеціалізованої міжрайонної офтальмо-травматологічної МСЕК про визнання протиправним та скасування рішення від 13.12.2024 року про встановлення 25 % втрати працездатності, а також зобов`язання повторно провести медико-соціальну експертизу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Майстренко

26.06.25