Справа № 380/7600/25
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/7600/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕКОР-СЕРВІС» про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕКОР-СЕРВІС» за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач всупереч вимогам статей 16, 36, 38 Податкового кодексу України свої зобов`язання щодо сплати податків та інших обов`язкових платежів належним чином не виконував, у зв`язку з чим за останнім обліковується несплачений податковий борг, який є узгодженим. Оскільки в добровільному порядку Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕКОР-СЕРВІС» заборгованість не погашає, а вжиті контролюючим органом заходи до погашення податкового боргу за рахунок коштів, які перебувають у власності платника податку, не дали позитивних результатів, виникла необхідність отримання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна товариства, що перебуває у податковій заставі.

Ухвалою судді від 21.04.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Конверт з копією вказаної ухвали повернувся на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням встановленого терміну зберігання».

У відповідності до ч.8 ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України, вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕКОР-СЕРВІС» є вул.Перемишльська,106, м.Городок, Львівський район, Львівська область, 81500, куди і було направлено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 29.08.2022 року у справі №522/3598/16-а, до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Станом на момент розгляду цієї справи, жодних заяв по суті справи на адресу суду не надходило. При цьому, суд враховує, що згідно ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕКОР-СЕРВІС» (місцезнаходження: вул.Перемишльська,106, м.Городок, Львівський район, Львівська область, 81500; ) зареєстроване як юридична особа 27.03.2000 року та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Львівській області.

Згідно розрахунку контролюючого органу, доданого до матеріалів справи, загальна сума непогашеного податкового боргу відповідача становить 446827,55грн.

З метою погашення податкового боргу товариства, рішенням керівника контролюючого органу №358/4-1301 від 17.08.2023 року, відповідно до п.95.5 ст.95 Податкового кодексу України, вирішено здійснити погашення усієї суми податкового боргу шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установ Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕКОР-СЕРВІС».

На виконання вищевказаного рішення Головним управлінням ДПС у Львівській області виставлялися платіжні інструкції від 09.01.2025 року на розрахункові рахунки, відкриті в банківських установ, які обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕКОР-СЕРВІС». Однак зазначені платіжні інструкції, які направлялися в банки, були повернуті без виконання, у зв`язку із відсутністю коштів на рахунках боржника.

Контролюючим органом, відповідно до ст.89 Податкового кодексу України, складено акт опису майна №171/16 від 05.07.2023 року, зокрема магазин-салон загальною площею 157,1 кв.м. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24007781.

Відомості про перебування цього майна платника у податковій заставі було внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що підтверджується копією витягу №417497934 від 12.03.2025 року.

Вважаючи, що наявність податкового боргу у розмірі 446827,55 грн є належною підставою для можливості його погашення за рахунок майна платника податків, контролюючий орган звернувся до суду з цим позовом.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Згідно підп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі ПК України), платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно підп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до підп.87.2 ст.87 ПК України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків, зокрема майно платника податків, надане ним у заставу іншим особам (на час дії такої застави), якщо така застава зареєстрована згідно із законом у відповідних державних реєстрах до моменту виникнення права податкової застави (підп.87.3.1 п.87.3 ст.87 ПК України).

Згідно підп.88.1 ст.88 ПК України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Відповідно до п.89.1 ПК України, право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку (підп.89.1.1); у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (підп.89.1.2).

Згідно п.п.89.2, 89.3 цієї ж статті, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Відповідно до п.91.3 ст.93 ПК України, податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу.

Порядок продажу майна, що перебуває у податковій заставі, врегульовано положеннями ст.95 ПК України.

Пунктами 95.1 та 95.2 ст.95 ПК України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

За приписами п.95.5 ст.95 ПК України, у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави.

У таких випадках: рішення про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи; рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення.

Тобто з аналізу вказаних положень чинного на момент виникнення спірних правовідносин податкового законодавства вбачається, що за наявності відповідних обставин, а саме: якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені Податковим кодексом України строки, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість, контролюючий орган за рішенням його керівника (його заступника або уповноваженої особи) наділений правом для здійснення стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, без звернення до суду.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 17.09.2024 року у справі №400/11548/23 та від 17.10.2024 року у справі №160/517/23.

Суд встановив, що податковий борг, дозвіл на погашення якого просить позивач надати за рахунок майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕКОР-СЕРВІС», що перебуває у податковій заставі, виник у зв`язку з несплатою відповідачем наступних податкових зобов`язань: податкові зобов`язання з податку на додану вартість 266,61 грн; податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 219320,00 грн; податкові зобов`язання по земельному податку з юридичних осіб 165779,51 грн; податкові зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб 61461,43 грн.

Непогашений податковий борг Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕКОР-СЕРВІС» на загальну суму 446827,55 грн (матеріали справи не містять заперечень відповідача щодо спірної суми податкового боргу) виник та обліковується за відповідачем на підставі податкових декларацій, поданих до контролюючого органу відповідачем.

Як видно з матеріалів справи, у зв`язку з наявним непогашеним податковим боргом контролюючий орган звертався до банківських установ для погашення такої заборгованості, однак платіжні інструкції були повернуті без виконання (відсутні кошти на рахунку).

Таким чином, контролюючим органом, з урахуванням положень п.95.5 ст.95 ПК України, було вжито всіх заходів, які повинні передувати зверненню до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.

За наведених обставин, враховуючи наявність непогашеного податкового боргу в розмірі 446827,55 грн та того, що вжиті позивачем заходи щодо погашення податкового боргу відповідача позитивних результатів не дали, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 52, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Надати дозвіл Головному управлінні ДПС у Львівській області (місцезнаходження: вул.Стрийська, 35, м.Львів, 79026; код ЄДРПОУ ВП: 43968090) на погашення податкового боргу в сумі 446827 (чотириста сорок шість тисяч вісімсот двадцять сім) гривень 55 копійок за рахунок майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕКОР-СЕРВІС» (місцезнаходження: вул.Перемишльська,106, м.Городок, Львівський район, Львівська область, 81500; ), що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.