Справа № 480/10186/24
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорпостач" звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, і, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить:
- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України в частині невиконання постанови Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 891 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівномірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів» щодо створення та ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі шляхом передачі облікових даних електронними засобами зв`язку;
В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що станом на листопад 2024 року Державна податкова служба України постанови КМУ № 891 від 22.11.2017 у повному обсязі не виконала. Так, наполягає, що Єдиний державний реєстр витратомірів-лічильників і рівномірів-лічильників в автоматичному режимі передачі електронними засобами зв`язку даних через мережу інтернет не функціонує, даних не приймає і не фіксує, а суб`єкти господарювання незважаючи на те, що придбали та встановили зазначені засоби обліку пального, незважаючи на те, яким способом визначили обсяги реалізованого пального, мірною лінійкою, чи витратомірами-лічильниками та рІвномірами-лічильниками, передають дані до ДПС в ручному режимі. А тому, вважає, що не встановлення суб`єктами господарювання на акцизних складах витратомірів-лічильників і рівномірів-лічильників, з об`єктивної сторони не можуть порушити суспільні відносини, які ще не виникли.
У відзиві на позовну заяву Державна податкова служба України вважає позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зокрема, зазначає, що застосування контролюючим органом до суб`єктів господарювання штрафних (фінансових) санкцій згідно норм ПК України є окремим та самостійним видом фінансової відповідальності, яка за наявності підстав може застосовуватись одночасно з іншими видами юридичної відповідальності - адміністративною, кримінальною та дисциплінарною. Зауважує, що твердження ТОВ «ДОРПОСТАЧ» про те, що електронна система передачі даних не працювала на дату проведення перевірки та не працює на даний час не відповідає дійсності, а лист ТОВ «ОКТАН-ПРЕСТИЖ» жодним чином не спростовує виявлене в ході перевірки порушення позивачем вимог пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України та не спростовує функціонування Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.
Відповідачем Головним управлінням ДПС у Сумській області також подано відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти задоволення позову з тих самих підстав.
Позивачем подано до суду відповідь на відзив, у якій із доводами відповідачів, викладеними у відзивах на позовну заяву, не погоджується та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Вважає, що відповідач жодним чином не спростував та не заперечив доводи позивача про те, що в порушення вимог закону, протягом встановленого законом строку електронна система передачі даних, як єдина телекомунікаційна система, не була створена та не працювала, як на дату проведення перевірки податковим органом у 2021 році, так відсутня вона і на даний час.
У наданих суду додаткових поясненнях представник ГУ ДПС у Сумській області звертає увагу суду на те, що свідченням функціонування Реєстру є можливість розпорядників акцизних складів формувати електронні документи для наповнення Реєстру та можливість передавати такі документи до Реєстру. Крім того, доводи позивача з приводу незабезпечення контролюючим органом функціонування Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі спростовуються самим же позивачем листом ТОВ «ОКТАН-ПРЕСТИЖ», а також довідками про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів пального та залишків пального на акцизному складі, що подавались ТОВ «Дорпостач».
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що ТОВ «ДОРПОСТАЧ» зареєстровано як юридична особа та перебувало на обліку у ГУ ДПС у Сумській області як платник податків.
Службовою запискою управління контролю за підакцизними товарами №242/18-28- 09-01-15 від 18.03.2021 повідомлено начальника ГУ ДПС у Сумській області, що відповідно до баз даних ДПС (АІС Податковий блок (ВРЛ) та (чеки РРО)) ТОВ "Дорпостач" на АЗС здійснює торгівлю пальним, а на паливному складі здійснюється навантаження-розвантаження пального без реєстрації витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників в Єдиному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарах. Попередньо встановлено ймовірне порушення ст. 230.1.2 Податкового кодексу України щодо торгівлі та переміщення пального на акцизних складах за уніфікованими №№003558, 1012391 без реєстрації рівнемірів та витратомірів в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників пального.
На підставі вказаного наказу уповноваженими особами ГУ ДПС у Сумській області у період з 22.03.2021 по 29.03.2021 була проведена фактична перевірка ТОВ "ДОРПОСТАЧ" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу підакцизних товарів, за результатами якої складено акт від 29.03.2021 №1511/А/18-28-09-01/38584699.
Так, перевіркою встановлення порушення ТОВ "ДОРПОСТАЧ":
- не обладнано рівнемірами-лічильниками пального вісім резервуарів для пального та відсутність реєстрації таких рівнемірів-лічильників рівня пального в резервуарах, чим порушено пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України;
- відсутність реєстрації двох витратомірів-лічильників пального в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального в резервуарі, чим порушено п.п.230.1.2 п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України;
- неподання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального (у формі довідки) у загальній кількості 459, чим порушено п.п..230.1.3 п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України.
На підставі вказаного акту №1511/А/18-28-09-01/38584699 від 29.03.2021 відповідачем 05.05.2021 були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:
Звертаючись до суду із даним позовом, позивач зазначає, що після завершення апеляційного розгляду справи йому стало відомо від інших суб`єктів господарювання, які на АЗС встановили витратоміри-лічильники та рівноміри-лічильники, що електронна система передачі даних не була створена та не працювала, як на дату проведення перевірки податковим органом у 2021 році, так і на даний час.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження- розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами- лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір- лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.
У разі порушення цього обов`язку до суб`єктів господарювання застосовуються штрафні санкції згідно п.128-1.1 ст.128-1.1 ПК України.
необладнання рівнемірами-лічильниками пального 8 резервуарів для пального та відсутність реєстрації таких рівнемірів-лічильників в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.
відсутності реєстрації 2 витратомірів-лічильників пального, в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.
Вирішуючи даний спір, суд зазначає, що Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 №891 (далі Порядок №891).
Відповідно до п. 4 Порядку №891 програмним продуктом, який забезпечує функціонування Реєстру, є набір комп`ютерних програм і пов`язаних з ними даних, що дають змогу формувати розпорядниками акцизних складів електронні документи для наповнення Реєстру, передавати їх до Реєстру телекомунікаційною мережею загального користування із застосуванням засобів криптографічного захисту інформації, що мають документ про відповідність або позитивний експертний висновок за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.
Відповідно до п.7 Порядку №891 електронні документи для наповнення Реєстру формуються розпорядниками акцизних складів за місцем розташування акцизного складу у такому порядку:
1) інформація, зазначена в підпунктах 1 - 4, 6 -10 пункту 5 цього Порядку, вноситься до електронних документів для наповнення Реєстру інформацією про відповідальних осіб розпорядників акцизних складів шляхом ручного вводу даних;
2) інформація, зазначена в підпункті 5 пункту 5 цього Порядку, вноситься до електронних документів для наповнення Реєстру:
автоматично шляхом передачі до них даних з витратомірів та рівнемірів починаючи з граничних строків, зазначених у пунктах 12 і 27 підрозділу 5 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу, для обов`язкового обладнання акцизних складів рівнемірами та витратомірами;
відповідальною особою розпорядника акцизного складу - під час виходу з ладу, проведення повірки або калібрування рівнеміра або витратоміра, а також у період з 1 червня 2019 р. до граничних строків, передбачених у пунктах 12 і 27 підрозділу 5 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу, для обов`язкового обладнання акцизних складів витратомірами та рівнемірами.
Відповідно до п.6 Порядку №891 електронні документи для наповнення Реєстру, що містять інформацію, зазначену в підпунктах 5 і 6 пункту 5 цього Порядку, формуються та надсилаються розпорядниками акцизних складів щодня (крім днів, у які акцизний склад не працює).
Враховуючи вищенаведене, чинним законодавством визначено обов`язок для всіх розпорядників акцизних складів здійснювати обладнання всіх введених в експлуатацію резервуарів пального рівнемірами-лічильниками, обладнання всіх місць відпуску пального витратомірами-лічильниками та їх реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.
Крім того, розпорядники акцизних складів зобов язані щоденно формувати у вигляді електронних документів дані про обсяги обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі, та подавати зазначені електронні документи до контролюючого органу. При цьому, переважна більшість інформації відповідно до п.7 Порядку №891 вноситься до електронних документів шляхом ручного вводу даних, за винятком інформації, зазначеної в підпункті 5 пункту 5 Порядку №891, яка вноситься до електронних документів шляхом передачі даних з витратомірів та рівнемірів.
Отже, свідченням функціонування Реєстру є можливість розпорядників акцизних складів формувати електронні документи для наповнення Реєстру та можливість передавати такі документи до Реєстру.
В обгрунтування позовних вимог ТОВ «Дорпостач» надано до суду лист ТОВ «ОКТАН-ПРЕСТИЖ» від 23.09.2024, зі змісту якого вбачається, що вимірювальні дані ТОВ «ОКТАН-ПРЕСТИЖ» передаються до Реєстру в ручному режимі.
Проте суд зазначає, що той факт, що певна група відомостей, яка визначена у п. 5 Порядку №891, передається розпорядниками акцизного складу в ручному режимі не свідчить про те, що Реєстр не функціонує. У свою чергу, зі змісту листа від ТОВ «ОКТАН-ПРЕСТИЖ» вбачається, що він стосується випадків передання даних, від наявних рівнемірів-лічильників, якими обладанані відповідні резервуари, до ДПС України, тобто стосується ситуацій, коли резервуари обладнані рівнемірами-лічильниками. Відтак, лист ТОВ «ОКТАН-ПРЕСТИЖ» від 23.09.2024 № не спростовує, виявлених під час перевірки, ТОВ «ДОРПОСТАЧ» порушень вимог пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України.
Крім того, суд зауважує, що позивачем, на виконання вимог пп.230.1.3 п.230.1 ст.230 ПК України, як розпорядником акцизного складу до Реєстру також систематично подавались дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального.
Відтак, суд погоджується з доводами відповідачів про те, що доводи позивача з приводу незабезпечення контролюючим органом функціонування Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі спростовуються позивачем листом ТОВ «ОКТАН-ПРЕСТИЖ», а також довідками про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів пального та залишків пального на акцизному складі, що подавались ТОВ «Дорпостач».
Суд також зауважує, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Враховуючи зазначену позицію Європейського суду з прав людини, суд надав відповідь на всі аргументи сторін, які мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи встановлені судом обставини у справі та досліджені докази, а також те, що при розгляді справи судом не встановлено порушення відповідачами приписів законодавства, суд не вбачає підстав для задоволення позову.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що у зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат (судовий збір) відповідно до статті 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорпостач" до Головного управління ДПС у Сумській області, Державної податкової служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька