Справа № 320/34334/24
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кузьмишиної О.М., розглянувши у порядку у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу Черкаської митниці на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 р. у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Будпостач" до Черкаської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи.

29.03.2024 Приватне підприємство "Будпостач" (надалі ПП "Будпостач") звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Черкаської митниці про визнання протиправними та скасування рішень від 06.02.2024р. за №UA902080/2024/000024/2, №UA902080/2024/000025/2, від 07.02.2024р. №UA902080/2024/000026/1, від 08.02.2024р. №UA902080/2024/000027/1, який був залишений без руху для уточнення та роз`єднання позову, і остаточно у цій справі розглядаються позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішення від 08.02.2024 № UA902080/2024/000027/1.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірне рішення є протиправним, оскільки ним у митній декларації було визначено митну вартість товару за основним методом за ціною договору (контракту) і на підтвердження заявленої митної вартості оцінюваного товару надав митному органу документи, які відповідають переліку, визначеному в частині другій статті 53 Митного кодексу України (далі МК України), підтверджують митну вартість товару та містять об`єктивні відомості про складові митної вартості товару, і подані документи не містять розбіжностей.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28.10.2024 р. (прийняте у спрощеному провадженні) позов задоволено у повному обсязі.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивачем подані документи, які підтверджують протиправність спірного рішення, а відповідач, як суб`єкт владних повноважень протилежне не довів.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що в наявних у митниці документах, які надавались декларантом на підтвердження заявленої митної вартості за основним методом, відсутні всі відомості щодо фактично сплаченої ціни товарів, та що підтверджують числові значення всіх обов`язкових складових митної вартості товарів, повноту їх додавання до ціни товару, тим самим декларантом заявлено митниці неповні відомості про митну вартість товарів та обраний метод її визначення. Декларантом не усунуто наявні обставини, які унеможливлюють визначення митної вартості за основним методом. Відтак, відомості, що містяться в наданих декларантом документах є необ`єктивними, не підтверджені належним чином документально, чим порушено вимоги частини 2 статті 52, частини 21 статті 58 та частини 2 статті 52 Митного кодексу України. Декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів та обраний метод її визначення. Обраний декларантом метод за ціною договору не відповідає умовам, визначеним в статті 58 глави 9 Митного кодексу України, а також наявні обставини, визначені частиною 2 статті 58 Митного кодексу України, у зв`язку з чим застосування методу за ціною договору неможливо.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2024 року справу витребувано з Київського окружного адміністративного суду, та після її надходження призначено до слухання в порядку письмового провадження.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу в якому наголошено на правильності висновків суду першої інстанції.

Розгляд справи з поважних причин було продовжено.

Колегія суддів, розглянувши справу у письмовому провадженні, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Обставини справи.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Приватне підприємство «Будпостач» (, зареєстроване 07.03.1996, його місцезнаходження 02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 9Е, кім. 314; основний вид діяльності 46.43 Оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення.

Інші види діяльності: торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами; Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; Торгівля мотоциклами, деталями та приладдям до них, технічне обслуговування і ремонт мотоциклів; Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням; Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням; Неспеціалізована оптова торгівля, Вантажний автомобільний транспорт; Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, Інша поштова та кур`єрська діяльність; Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки; Ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування; Виробництво інших виробів із пластмас; Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; Надання в оренду вантажних автомобілів.

Так, 15.06.2020 між позивачем (далі - в т. ч. покупець) та компанією TRINA SOLAR (SCHWEIZ) AG (Швейцарія) (далі - в т. ч. продавець) було укладено контракт Nol245, відповідно до якого продавець продає, а покупець купує товари сонячні модулі відповідно до умов Інкотермс 2020.

05.10.2022 для організації перевезення товарів до України позивач уклав з ТОВ «Транс кардинал» (далі перевізник/експедитор) договір NоЛ051022 перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні.

06.11.2023 продавець надав позивачу прайс-лист щодо ціни товарів, а також проформу інвойс NoTSW-Al1043-2311-TSD-l7958-00 за ціною 554 234,04 доларів США, на умовах 100% передоплати, на умовах поставки CIF Гданськ (Польща) правил Інкотермс 2020, країна виробництва товарів Китай.

21.11.2023 позивач на підставі контракту від 15.06.2020 No1245 перерахував продавцю платіжною інструкцією в іноземній валюті No202 грошові кошти в розмірі 27 945,00 доларів США.

11.12.2023 на підставі проформи інвойсу № TSW-Al1043-2311-TSD-l7958-00 продавець виписав позивачу комерційний інвойс NoTSW-A11043-2311-17957-1-5 для відвантаження товарів за ціною 279 450,00 доларів США, а також надав пакувальний лист до інвойсу NoTSW-Al1043-2311-17957-1-5, згідно з яким товари завантажені у п`ять контейнерів.

В цей же день, 11.12.2023, виробник товарів компанія YANCHENG TRINA SOLAR GUONENG PV SCIENCE & TECНNOLOGY СО., LTD (Китай) передав товари у п`яти контейнерах перевізнику для доставки в порт Гданськ (Польща) та одержав, як підтвердження передачі товарів, коносамент.

12.12.2023 на товари, що вказані в комерційному інвойсі, був виписаний сертифікат походження No23C3209C0696/00768.

22.01.2024 позивач на підставі контракту від 15.06.2020 No1245 перерахував продавцю платіжною інструкцією в іноземній валюті No30 грошові кошти в розмірі 251 505,00 доларів США. Загальна сума перерахованих коштів складає 279 450,00 доларів США, що відповідає ціні товарів, зазначеної у комерційному інвойсі.

26.01.2024, враховуючи, що товари були завантажені у п`ять контейнерів, для уникнення простою транспорту при митному оформленні в Україні, позивач на підставі комерційного інвойсу від 11.12.2023 NoTSW-Al1043-2311-17957-1-5 виписав специфікації:

- Специфікація No1 на товари в контейнері NoTRНU4526775 за ціною 55890,00 доларів США;

- Специфікація No2 на товари в контейнері NoFFAU3l 76953 за ціною 55890,00 доларів США;

- Специфікація No3 на товари в контейнерах NoFCIU9654893 та NoCBHU8935136 за ціною 111 780,00 доларів США;

- Специфікація No4 на товари в контейнері NoCBI-lU9028736 за ціною 55890,00 доларів США;

Загальна сума по специфікаціях складає 279 450,00 доларів США, що відповідає ціні, зазначеній в комерційному інвойсі.

Після доставки товарів у порт Гданська (Польща) підприємство «Інпроспед» здійснило перевантаження товарів із контейнерів у тентований автомобільний транспорт автомобільний транспорт для доставки в Україну.

01.02.2024 для оплати позивачем навантажувально-розвантажувальних робіт у порту Гданська (Польща), підприємством «Інпроспед» було виписано рахунок No 21 на загальну суму 203 533,5 грн.

В цей же день, 01.02.2024, для підтвердження витрат по навантажувально- розвантажувальних роботах у порту Гданська (Польща), підприємством «Інпроспед» було надано позивачу довідку - калькуляцію транспортних витрат No 02 на загальну суму 203 533,5 грн.

02.02.2024 позивач на підставі рахунку від 01.02.2024 No21 перерахував підприємству «Інпроспед» платіжною інструкцією No 607 грошові кошти в розмірі 203 533,5 грн.

У подальшому товари автомобільним транспортом були доставлені до Черкаської митниці для митного оформлення.

Товари, зазначені у специфікації No1 до комерційного інвойсу,що перевозилися в контейнері NoTRНU4526775 за ціною за ціною 55 890,00 долари США були доставлені до відповідача на підставі міжнародної товарно-транспортної накладної від 01.02.2024 No6775.

05.02.2024, позивач як власник транспортного засобу, що використовувався по доставці товарів від порту Гданська (Польща) до України склав калькуляцію транспортних витрат на загальну суму 55 750,00 грн, з них за послуги за межами України 41 250,00 грн.

В цей же день, 05.02.2024, для підтвердження витрат по транспортуванню товарів від порту Гданська (Польща) до України позивач як власник транспортного засобу, що використовувався по доставці товарів, склав довідку про транспортні витрати б/н на загальну суму 55 750,00 грн, з них за послуги за межами України 41 250,00 грн.

08.02.2024 для митного оформлення товарів, що зазначені у специфікації No1, позивач подав відповідачу митну декларацію No24UA90U7, у якій митну вартість визначив за основним методом за ціною договору (контракту), а у графі 22 декларації зазначив загальну суму за рахунком 55890,00 доларів США.

Для підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації No24UA90U7 декларант додав передбачені ст. 53 МК України документи, які вказані у графі 44 митної декларації. Доказами надання документів є також відомості у картці відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні NoUA902080/2024/000033, виписаної відповідачем, а саме:

- Контракт від 15.06.2020 Nol245 з додатками між позивачем та компанією TRINA SOLAR (SCHWEIZ) АО (Швейцарія) з додатками;

- Прайс лист продавця від 06.11.2023 щодо ціни товарів;

- Комерційний інвойс від 11.12.2023 NoTSW-A11043-2311-17957-1-5 щодо ціни товарів;

- Специфікацію від 26.01.2024 No1 до комерційного інвойсу від 11.12.2023 NoTSW-Al1043-2311-17957-1-5 за ціною 55890,00 доларів США;

- Платіжну інструкцію в іноземній валюті від 21.11.2023 No202 про оплату продавцю 27 945,00 доларів США.

- Платіжну інструкцію в іноземній валюті від 22.01.2024 Nо30 про оплату продавцю 251 505,00 доларів США;

- Сертифікат походження товарів від 12.12.2023 Nо2ЗС3209СО696/00768;

-Договір про перевезення від 12.10.2022 No1210/22a;

- Коносамент від 11.12.2023 NoCOSU про доставку товарів з Китаю до порту Гданська (Польща);

- Міжнародну товарно-транспортну накладну від 01.02.2024 No6775 по доставці товарів від порту Гданська (Польща) до України;

- Рахунок спільно українсько-німецького підприємства «Інпроспед» від 01.02.2024 No21 для оплати розвантажувально-навантажувальних робіт у порту Гданська (Польща) в розмірі 203 533,50 грн;

- Довідку-калькуляцію спільно українсько-німецького підприємства «Інпроспед» про транспортні витрати від 01.02.2024 №02 в розмірі 203 533,50 грн;

- Калькуляція позивача про транспортні витрати від 05.02.2024 б/н на загальну суму 55 750,00 грн, з них за послуги за межами України 41 250,00 грн;

- Довідку позивача про транспортні витрати від 05.02.2024 б/н у розмірі 55 750,00 грн, з них за послуги за межами України 41 250,00 грн;

- Відомості з мережі Інтернет про ціну ідентичних товарів у Китаї;

- Лист виробника товарів від 26.01.2024;

- Лист позивача про оплату товарів;

- Лист позивача про страхування товарів;

- Технічну довідку на товари;

- Декларацію митної вартості.

08.02.2024 відповідач направив до декларанта електронне повідомлення No1000575, у якому зобов`язав декларанта надати додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанняr,.1 умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими и експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

8) копію митної декларації країни відправлення.

08.02.2024 у відповідь на електронне повідомлення позивач повідомив митний орган, що всі наявні документи надані.

08.02.2024 Черкаська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів NoUA902080/2024/000027/l, яким визначила митну вартість імпортованих позивачем товарів сонячні модулі, за резервним методом нa рівні 4,32 долари США за кг.

08.02.2024 Черкаська митниця виписала картку відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товарів NoUA902080/2024/000031.

08.02.2024 з врахуванням визначеної відповідачем митної вартості позивач заявив товари за митною декларацією No24UA96Ul, по якій були надмірно сплачені митні платежі: ПДВ на 236 911,40 грн.

Не погоджуючись із рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені і знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи, і не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно стаття 1 Митного кодексу України (надалі МК України і в редакції на день виникнення спірних правовідносин) законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.

У ст. 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ст. 246 МК України , метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Для виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів і транспортних засобів комерційного призначення застосовується автоматизована система митного оформлення, яка згідно з цим Кодексом в автоматичному режимі з урахуванням результатів аналізу ризиків та залежно від типу митної декларації, митного режиму, особливостей, засобів і способів переміщення товарів через митний кордон України визначає перелік таких митних формальностей та необхідність участі у їх виконанні посадової особи митного органу.

Для виконання митних формальностей щодо товарів, які переміщуються у митному режимі транзиту на умовах Конвенції про процедуру спільного транзиту, використовуються також електронна транзитна система, електронна система управління гарантіями та їх складові.

У разі якщо автоматизованою системою митного оформлення або посадовою особою митного органу за результатами застосування системи управління ризиками не визначено необхідності участі у виконанні митних формальностей щодо товарів і транспортних засобів комерційного призначення посадової особи митного органу, такі митні формальності виконуються автоматизованою системою митного оформлення в автоматичному режимі.

Інформація про виконання митних формальностей автоматизованою системою митного оформлення в автоматичному режимі вноситься до єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів України та передається декларанту або уповноваженій ним особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно із ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 264 МК України, митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 МК України, перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Частиною першою статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості (частина четверта статті 52 Митного Кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

При цьому, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частини друга та третя статті 57 Митного кодексу України).

Відповідно до положень частини четвертої та п`ятої статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (частина дев`ята 9 статті 58 Митного Кодексу України).

Відповідно до приписів частини першої статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч. 5 ст. 57 цього Кодексу).

З аналізу наведених вище правових норм вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Крім того, це узгоджується з визначеними у ст. 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності.

Частиною 3 ст. 53 МК України передбачено обов`язок декларанта подавати додаткові документи (за наявності) до визначеного частиною другою цієї статті загального переліку. При цьому такий обов`язок виникає у декларанта виключно у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У такому випадку декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності): 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ч. 4, 5 ст. 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (ч. 2 ст. 54 МК України).

Послідовність дій посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час здійснення їх митного контролю та митного оформлення визначено Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 11.09.2015 №689 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно з приписами п. 6 Розділу ІІ вказаних Методичних рекомендацій, при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується: включення всіх складових митної вартості; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами п`ятою - восьмою статті 58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості; наявність арифметичних помилок в митній декларації, декларації митної вартості або документах, які підтверджують митну вартість товарів; наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах; наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок); наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України.

При перевірці розрахунку та числового значення заявленої митної вартості товарів здійснюється перевірка наявності у підтверджуючих документах всіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, а саме: ДМВ (якщо ДМВ подається); митній декларації графи 12, 20, 22, 31 (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості), 42, 43, 44 (в частині наявності реквізитів документів, які підтверджують митну вартість товарів), 45, 46; документах, поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, для декларування яких не застосовується митна декларація (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості); рахунку-фактурі або іншому документі, який визначає вартість товару (пункт 7 Розділу ІІ Методичних рекомендацій).

Отже, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки, контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Стаття 55 МК України встановлює.

1. Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

2. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

3. Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

4. Під час митного оформлення при прийнятті митним органом письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу.

Висновки суду.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у ст. 53 МК України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України на підтвердження заявленої ним митної вартості за ціною контракту було надано повний пакет документів, у відповідності до переліку, закріпленого частиною 2 статті 53 МК України та згідно з вимогами ст. 368 МК України.

Матеріалами справи підтверджено, що надіслане митницею повідомлення про надання документів не містить інформації, що дозволяла б з`ясувати, які саме відомості про складові числового значення митної вартості відсутні або не підтверджуються поданими позивачем документами.

Зазначені відповідачем у повідомленні недоліки (невідповідність платіжних доручень сумі фактурної вартості) не дають підстави для висновку про відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та не може бути підставою для витребування у позивача додаткових документів.

Крім того, відповідач в електронному повідомленні зобов`язав позивача надати додаткові документи, проте, не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити, чим необґрунтовано обмежив позивача в можливості довести митному органу правильність визначення митної вартості товару за основним методом.

Аналізуючи зміст вказаних повідомлень, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за умови не наведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості.

Крім того, такий висновок зроблено з урахуваунням правової позиції Верховного суду висловлену у постанові від 23.04.2021 у справі №808/1402/18, а саме щодо протиправності невмотивованого та безпідставного витребування митним органом додаткових документів, оскільки необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

З наданих документів вбачається, що у графі No33 спірного рішення відповідач зазначив: «В рахунку від 01.02.2024 №21 від імені Спільне Українсько-Німецьке Підприємство «Інпроспед» зазначено числове значення витрат - «навантажувальна-розвантажувальні роботи за межами митної території України» у розмірі - 203 533,5 тис. грн.

У довідці транспортних витрат від 01.02.2024 №02 від імені Спільне Українсько-Німецьке Підприємство «Інпроспед» зазначено числове значення витрат - «Транспортно-експедиційні послуги за межами митної території України включаючи оплату портових і митних витрат, доставку контейнера до складу і перетарку» у розмірі - 203 533,5 тис. грн.

Тобто, згідно інформації, що наведена у довідці транспортних витрат від 01.02.2024 No02 декларантом митниці заявлено відомості тільки щодо складової митної вартості - обробка товарів в порту Гданськ. Відомості про числові значення витрат на навантаження/вивантаження зазначені в рахунку від 01.02.2024 No21 наданих декларантом документах та митниці не заявлені та не можуть бути повноцінно ідентифіковані».

Проте, як зазначає суд першої інстанції, такі твердження відповідача не відповідають дійсності та є безпідставним припущенням, і колегія судді з цим погоджується, оскільки у довідці зазначені не тільки складові митної вартості - обробка товарів в порту Гданськ, а також зазначено доставку контейнера до складу і перетарку.

Крім того, згідно наданих документів Спільним Українсько-Німецьким підприємством «Інпроспед» було перевантажено товари із контейнерів у автомобільний транспорт, що і є перетаркою, тобто жодних розбіжностей у відомостях у рахунку від 01.02.2024 No21 та довідці транспортних витрат від 01.02.2024 No02, що видані Спільним Українсько-Німецьким підприємством «Інпроспед», не існує, і розмір послуг у рахунку від 01.02.2024 No21 та у довідці транспортних витрат від 01.02.2024 No02 є однаковими.

Вказане апелянтом не спростовано.

Проте, позивач на вимогу відповідача додатково надав відповідачу довідку-калькуляцію Спільного Українсько-Німецького підприємства «Інпроспед» про транспортні витрати від 01.02.2024 No02, відомості у якій повністю співпадають з рахунком від 01.02.2024 № 21.

Стосовно доводів апелянта щодо позиції у графі 33 спірного рішення про те, що «Відповідно до п.5.2 договору транспортного експедирування від 12.10.2022 №l210/22a, укладеного між Спільним Українсько-Німецьким Підприємством «Інпроспед» та ПП «Будпостач», рахунки Експедитора підлягають оплаті протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання Клієнтом рахунку», то відповідач не вказав як такі твердження свідчать про наявність обґрунтованих сумнівів митниці, тобто що надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Крім цього, самі по собі обставини ненадання платіжного документу, що підтверджує факт оплати рахунків транспортно-експедиційних послуг не свідчать, що надані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, як підстави для витребування додаткових документів згідно з ч. 3 ст. 53 МК України.

Також колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо позиції відповідача, що декларантом не заявлено митниці та не додано до ціни товару витрати на транспортування партії оцінюваних товарів від митного кордону України до її місця завантаження на автомобільний транспорт - Гданськ (Польща) є протиправними, адже положення пункту 5 частини 10 статті 58 МК України передбачає, шо при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Тобто, зміст цього положення стосується саме витрат на транспортування оцінюваних товарів, проте, від митного кордону України до місця завантаження за межами України на автомобільний транспорт оцінювані товари не транспортувались, тому відсутні підстави для віднесення таких витрат до митно вартості.

Апелянт такий висновок суду першої інстанції не спростував.

Щодо решти доводів апелянта, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції правильно прийнято до уваги правові позиції Верховного Суду висловлену у справах № № 815/1718/16, 820/3767/16, №813/7272/13-а, 804/2997/17, 820/3231/16, 813/1229/16, оскільки відповідно до ст.242 КАС України такі висновки є обов`язковими, і вони спростовують доводи відповідача.

Отже, враховуючи вищенаведені обставини та зазначені норми закону, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог, суд першої інстанції проаналізував і дав оцінку всім обставинам у цій справі і всім доводам відповідача, і тому колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що позивач подав документи на підтвердження митної вартості товару за ціною договору, а відповідач не довів правомірність спірного рішення належними та допустимими доказами.

Згідно з частиною 2 статті 74 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення про коригування митної вартості, хоча такий обов`язок законодавством покладено на суб`єкта владних повноважень, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а доводи апелянта є такими, що не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Надаючи оцінку всім доводам сторін та учасників справи, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для його скасування.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Черкаської митниці на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 р. - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 р. у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Будпостач" до Черкаської митниці про визнання протиправним та скасування рішень, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263, п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

О.М. Кузьмишина