Справа № 160/11598/25
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «САНХАУС» до Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення, згідно із оприлюдненого 25.11.2024 року проекту рішення Дніпровської міської ради «Про надання ТОВ «САНХАУС», дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вулиці Святослава Хороброго, будинок 48Г (Шевченківський район) по фактичному розміщенню нежитлової будівлі, офісних приміщень» підготовленого за результатом розгляду клопотання ТОВ «САНХАУС», зареєстрованого 20.08.2024 року за №36/1537 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вулиці Святослава Хороброго, будинок 48Г (Шевченківський район) по фактичному розміщенню нежитлової будівлі, офісних приміщень, з додаванням графічного матеріалу, на якому зазначено місце розташування земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0900 га;
- зобов?язати відповідача прийняти рішення, згідно із оприлюдненого 25.11.2024 року проекту рішення Дніпровської міської ради «Про надання ТОВ «САНХАУС», дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вулиці Святослава Хороброго, будинок 48Г (Шевченківський район) по фактичному розміщенню нежитлової будівлі, офісних приміщень».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради.
На виконання ухвали суду 20.05.2025 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Дніпровська міська рада розглядає на сесії підготовлений проект рішення Департамента по роботі з активами Дніпровської міської ради про надання чи відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, якій готується на підставі відповідного клопотання. Рішення міською радою приймається шляхом голосування та жодним чином не можливо стверджувати, що воно буде прийнято відповідно до підготовленого проєкту. Водночас, зобов`язання прийняти рішення відповідно до підготовленого проєкту виконавчим органом є втручанням в дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування. Крім того, у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, і якій належить право власності на об?єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Оскільки, дозвіл не є рішенням, без якого не може бути реалізоване право на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відтак, відмова відповідного органу у наданні дозволу, навіть якщо вона, на думку особи, є протиправною, не має наслідком порушення прав та інтересів особи, яка має намір отримати земельну ділянку. Враховуючи зазначене, відсутні порушені права та інтереси позивача, а тому відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Третій особі позов з додатками та зазначена ухвала суду доставлені до її електронного кабінету 28.04.2025 року, що підтверджується відповідною довідкою наявною в матеріалах справи. Але письмових пояснень на позовну заяву, третя особа до теперішнього часу на адресу суду не надіслала.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідача, викладену у відзиві на позов, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
20.08.2024 року ТОВ «САНХАУС» звернулося з клопотанням №36/1537 до Міського голови міста Дніпра про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вулиці Святослава Хороброго, будинок 48Г (Шевченківський район) по фактичному розміщенню нежитлової будівлі, офісних приміщень, з додаванням графічного матеріалу, на якому зазначено місце розташування земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0900 га.
18.03.2025 року відповідачем надано відповідь на адвокатський запит, в якому зазначено, що проект рішення Дніпровської міської ради надано на візування посадовим особам та службам міської ради. Повністю завізований проект рішення міської ради буде винесено на розгляд міської ради відповідно до Регламенту Дніпровської міської ради VIII скликання, затвердженого рішенням міської ради від 16.12.2020 року №2/1-2.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно із частинами 1, 2 статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Частиною 1 статті 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 р. №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону №280/97-ВР вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин здійснюється виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.
Згідно із частиною 1 статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, згідно із пунктами "а", "в" частини першої статті 12 ЗК України, належить розпорядження землями комунальної власності територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.
Таким чином, до повноважень відповідача належить розпорядження землями комунальної власності, у тому числі передача таких земельних ділянок у власність або користування у порядку, передбачених статтями 118, 123 ЗК України.
Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування врегульований статтею 123 ЗК України.
Згідно із частиною першою статті 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (абзац перший частини другої статті 123 ЗК України).

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (абзац другий частини другої статті 123 ЗК України).

Частиною третьою статті 123 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (ч.6 ст.123 ЗК України).

Відповідно до ч.15 ст.123 ЗК України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Зміна типу акціонерного товариства або перетворення акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою або технічної документації із землеустрою.

Чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 123 ЗК України.

Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність чи оренду є завершальним етапом визначеної процедури передачі земельних ділянок.

При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 року у справі №360/2334/17.

Щодо способу поновлення порушених прав позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, за відсутністю вичерпних підстав, визначених 123 ЗК України, є не правом, а обов`язком відповідача. На це, зокрема, вказує стаття 123 ЗК України, передбачивши наслідки мовчазної згоди у разі не вирішення питання по звернення громадянина протягом передбаченого законом строку.

Водночас, суд зауважує, що вказана стаття 123 ЗК України також передбачає підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У постановах від 26.03.2020 року у справі № 823/175/17, від 21.07.2020 року у справі №823/176/17, від 13.10.2020 року у справі №2340/4242/18, від 09.11.2021 року у справі №823/2592/18, від 16.08.2023 року у справі № 2340/4234/18 Верховний Суд дійшов наступних висновків, а саме: з моменту отримання заяви позивача про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою орган місцевого самоврядування повинен був у місячний строк перевірити цю заяву на відповідність її вимогам закону і за наслідками перевірки - дати дозвіл на розроблення документації із землеустрою або надати мотивовану відмову у наданні дозволу.

Разом з тим, відповідач у місячний строк не було прийнято жодного із рішень, передбачених статтею 123 ЗК України.

У постанові від 22.10.2020 року у справі № 823/105/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що відсутність рішення про надання дозволу або відмову у наданні дозволу в межах встановленого законом місячного строку свідчить про протиправну бездіяльність відповідного органу.

Таким чином, суд доходить висновку, що відсутність розгляду відповідачем клопотання ТОВ «САНХАУС» зареєстрованого 20.08.2024 року за №36/1537 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вулиці Святослава Хороброго, будинок 48Г (Шевченківський район) по фактичному розміщенню нежитлової будівлі, офісних приміщень, з додаванням графічного матеріалу, на якому зазначено місце розташування земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0900 га є протиправною бездіяльністю.

Згідно із пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону №280/97-ВР встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Отже, розгляд клопотання особи повинен прийматись у формі рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Аналогічна правова позиція вказана в постанові Верховного Суду від 23.11.2018 року по справі №826/8844/16.

Вказане свідчить, що клопотання позивача про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не може бути розглянуто в інший спосіб ніж пленарне засідання Дніпровської міської ради, що виключає можливість розгляду такого питання іншим виконавчим органом Дніпровської міської ради.

Враховуючи, ту обставину, що відповідачем жодне рішення щодо клопотання позивача не приймалось, а клопотання позивача про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не може бути розглянуто в інший спосіб ніж пленарне засідання, суд вважає за необхідне зобов`язати Дніпровську міську раду розглянути клопотання ТОВ «САНХАУС», зареєстрованого 20.08.2024 року за №36/1537 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вулиці Святослава Хороброго, будинок 48Г (Шевченківський район) по фактичному розміщенню нежитлової будівлі, офісних приміщень, з додаванням графічного матеріалу, на якому зазначено місце розташування земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0900 га.

У задоволенні решти позовних вимог позивачу слід відмовити.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви з викладених вище підстав.

Згідно із ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, відповідно до положень ч.1 ст.139 КАС України, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму сплаченого судового збору розмірі 1 514 грн. (3 028 грн. : 2).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради щодо не розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «САНХАУС», зареєстрованого 20.08.2024 року за №36/1537 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вулиці Святослава Хороброго, будинок 48Г (Шевченківський район) по фактичному розміщенню нежитлової будівлі, офісних приміщень, з додаванням графічного матеріалу, на якому зазначено місце розташування земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0900 га.

Зобов`язати Дніпровську міську раду розглянути клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «САНХАУС», зареєстроване 20.08.2024 року за №36/1537 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вулиці Святослава Хороброго, будинок 48Г (Шевченківський район) по фактичному розміщенню нежитлової будівлі, офісних приміщень, з додаванням графічного матеріалу, на якому зазначено місце розташування земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0900 га.

У задоволенні решти позовної заяви відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської міської ради (пр.Дмитра Яворницького, буд.75, м.Дніпро, 49000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНХАУС» (пр.Дмитра Яворницького, буд.55, оф.131, м.Дніпро, 49000, ) судові витрати по справі у розмірі 1 514 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма