Справа № 420/12782/25
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "АЛЬФА ЛЮКС" до Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства "АЛЬФА ЛЮКС" до Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправним та скасувати рішення Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000170/2 від 02.04.2025 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000276 від 02.04.2025 року.

Ухвалою суду від 28.04.2025 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування наявності підстав для задоволення позовних вимог позивач у позовній заяві вказав, що не погоджується із прийняттям рішення Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000170/2 від 02.04.2025 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000276 від 02.04.2025 року і просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Як вказав позивач, ним надано до митного органу усі документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару та, як наслідок, оскаржувані рішення відповідача є необґрунтованими та підлягають скасуванню.

13.05.2025 до суду від Одеської митниці надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову товариства. Так, відповідач вказав, що оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) № 25UA73U7 від 01.04.2025 року містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

14.05.2025 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник просить суд задовольнити позов у повному обсязі, з підстав, що вказані у позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України від 13.03.2012р. N4495-VI митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

ч.1 ст.54 МКУ визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

ч.2 ст.53 МКУ передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Судом встановлено, що 28.02.2023 між Приватним підприємством АЛЬФА ЛЮКС та ISOPLUS INTERNATIONAL LIMITED укладено контракт, згідно п.1 якого продавець погодився продати, а покупець погодився купити товар:сітка скловолокна, виготовлена на заводі ISOPLUS INTERNATIONAL LIMITED у Китаї. Кожне відвантаження буде регламентуватися по проформі - інвойсу на кожну партію товару (а.с.14-15).

З метою здійснення митного оформлення товару, декларантом було подано митну декларацію №25UA73U7 від 01.04.2025 року відповідно до якої за умовами поставки CPT на митну територію України надійшов товар ПП «АЛЬФА ЛЮКС», а саме: 1. Вироби зі скловолокна, механічно зв`язаний текстиль, не полотняного переплетіння. Сітка скловолоконна використовується в будівництві для армування поверхонь під час штукатурних робіт. FABERGLASS MESH:- FIBERGLASS MESH розміром 1х50м, розмір комірки 5х5мм, поверхнева щільність 160г/кв.м.- 1580 рулонів;- FIBERGLASS MESH розміром 1х50м, розмір комірки 4х4мм, поверхнева щільність 165г/кв.м.- 1178 рулонів; Не є товаром військового призначення та подвійного використання. На пакуванні міститься напис: WALL MASTER Торгова марка - нема даних; Виробник: ISOPLUS INTERNATIONAL LIMITED; Країна виробництва Китай.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) 25UA73U7 від 01.04.2025 року позивачем надані документи зазначені в графі 44 МД.

Одеською митницею (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) прийнято рішення про коригування митної вартості №UA500500/2025/000170/2 від 02.04.2025 року.

Так, було встановленні наступні розбіжності по митній декларації: у ході проведення митного огляду з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів даним, зазначеним у митній декларації встановлено наступні невідповідності, на маркуванні товару присутній напис WALL MASTER, також у ЕМД вказано - FIBERGLASS MESH розміром 1х50м, розмір комірки 5х5мм, поверхнева щільність 135г/кв.м.-,по факту поверхнева щільність 160 г/кв.м, - FIBERGLASS MESH розміром 1х50м, розмір комірки 4х4мм, поверхнева щільність 160г/кв.м., по факту поверхнева щільність 165г/кв.м.3.

Також, 02.04.2025 Одеською митницю прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000276.

Згідно з ч.4 ст.54 МКУ орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною третьою статті 53 МК встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Відповідно до частини першої статті 54 МК контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається з оскаржуваного рішення Одеською митницею встановлено, що надані декларантом документи містять вищевказані розбіжності.

Разом з тим, як встановлено судом, 28.02.2023 між Приватним підприємством АЛЬФА ЛЮКС та ISOPLUS INTERNATIONAL LIMITED укладено контракт, згідно п.1 якого продавець погодився продати, а покупець погодився купити товар:сітка скловолокна, виготовлена на заводі ISOPLUS INTERNATIONAL LIMITED у Китаї. Кожне відвантаження буде регламентуватися по проформі - інвойсу на кожну партію товару (а.с.14-15).

У відповідності до п.3 контракту тип товару, деталі упаковки, ціна будуть визначені за попереднім рахунком.

З метою здійснення митного оформлення товару, декларантом було подано митну декларацію №25UA73U7 від 01.04.2025 року відповідно до якої за умовами поставки CPT на митну територію України надійшов товар ПП «АЛЬФА ЛЮКС», а саме: 1. Вироби зі скловолокна, механічно зв`язаний текстиль, не полотняного переплетіння. Сітка скловолоконна використовується в будівництві для армування поверхонь під час штукатурних робіт. FABERGLASS MESH:- FIBERGLASS MESH розміром 1х50м, розмір комірки 5х5мм, поверхнева щільність 160г/кв.м.- 1580 рулонів;- FIBERGLASS MESH розміром 1х50м, розмір комірки 4х4мм, поверхнева щільність 165г/кв.м.- 1178 рулонів; Не є товаром військового призначення та подвійного використання. На пакуванні міститься напис: WALL MASTER Торгова марка - нема даних; Виробник: ISOPLUS INTERNATIONAL LIMITED; Країна виробництва Китай.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) 25UA73U7 від 01.04.2025 року позивачем надані документи зазначені в графі 44 МД, в тому числі і рахунок -проформа, із зазначенням договірної поверхневої щільності.

Суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення митним органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Однак, пославшись в рішення про коригування митної вартості товару на те, що у ході проведення митного огляду з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів даним, зазначеним у митній декларації встановлено наступні невідповідності, на маркуванні товару присутній напис WALL MASTER, також у ЕМД вказано - FIBERGLASS MESH розміром 1х50м, розмір комірки 5х5мм, поверхнева щільність 135г/кв.м.-,по факту поверхнева щільність 160 г/кв.м, - FIBERGLASS MESH розміром 1х50м, розмір комірки 4х4мм, поверхнева щільність 160г/кв.м., по факту поверхнева щільність 165г/кв.м.3, відповідач не зазначив метод визначення ним невідповідності поверхневої щільності товару.

Так, митним органом, ані в рішенні, ані в відзиві на позовну заяву не зазначено, якими засобами контролю було встановлено похибку поверхневої щільності сітки скловолоконна, яка використовується в будівництві для армування поверхонь, що свідчить про необґрунтованість та відповідно протиправність прийняття оскаржуваного рішення.

Тобто, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані декларантом для митного оформлення товару. При цьому надані митному органу документи є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не тільки не спростовані митним органом, але й взагалі залишені без уваги.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем надано до митниці відповідні документи, які підтверджують митну вартість товарів за митною декларацією, у відповідності до положень ч.2 ст.53 Митного кодексу України та які не містять розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Разом з тим, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, спірне рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містить, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та мотивованим у контексті положень п..п.2,4 ч.2 ст.55 МКУ.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару, підставою для коригування митної вартості товару слугувала інформація з електронної бази даних АСМО "Інспектор" та ЄАІС. При цьому, відповідач посилається в рішенні на іншу МД не зазначаючи особливостей щодо товару, виробника, умов поставки.

Оцінюючи вказані рішення відповідача, суд вважає за необхідне врахувати також правові висновки щодо застосування норм права до спірних правовідносин, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд вже неодноразово наголошував у своїх правових висновках на тому, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є достатньою підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Верховний Суд також неодноразово зауважував, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також, одночасно слід врахувати й те, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанова від 25.02.2020р. справа №260/718/19; 27.04.2020р. справа №140/804/19).

В постанові від 30.04.2020 по справі №820/231/16 Верховний Суд, зокрема також вказує на й те, що отримана з Центральної бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажну митну декларацію, на яку митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Тоді як матеріали справи таких доказів не містять.

За встановлених судом обставин, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані представником позивача для митного оформлення товару. При цьому досліджені судом документи, які містяться в матеріалах справи, є належними та у повній мірі відповідають вимогам МКУ до документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Суд зазначає, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано.

Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятих Одеською митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000170/2 від 02.04.2025 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000276 від 02.04.2025 року.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з Одеської митниці сплаченого позивачем судового збору у розмірі 7164,02 грн., з урахуванням ціни позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із наданням послуг перекладача, понесені у зв`язку з підготовкою нотаріально завіреного перекладу на українську мову документів у сумі 2100,00грн, заявлені позивачем у прохальній частині позовної заяви, суд виходить з наступного.

Склад та розмір витрат, пов`язаних із залученням перекладача, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із залученням перекладача, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. В свою чергу, відсутність документального підтвердження витрат на залучення перекладача, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 31.03.2020 по справі №160/7049/19.

При вирішенні вказаного питання, суд враховує, що переклад документів наданий суду позивачем з метою доведення своєї позиції, а понесені витрати безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи.

Представником позивача в підтвердження понесення судових витрат, пов`язаних із залученням перекладача у розмірі 2100,00 грн., надано до суду: договір №2 від 08.04.2025 про надання послуг письмового перекладу, додаток до договору №1, замовлення на надання послуг письмового перекладу №1 від 09.04.2025, рахунок фактура №60/293 П від 14.04.2025, платіжна інструкція від 21.04.2025 №15397, акт надання послуг №60/293-П від 14.04.2025.

Надані до суду докази в сукупності підтверджують розмір понесених позивачем витрат на послуги з перекладу в сумі 2100,00 грн. При цьому, переклад замовлено відносно документів, які безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи та обумовлені вирішеним спором, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних із залученням перекладача у заявленому розмірі.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295,382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства АЛЬФА ЛЮКС задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000170/2 від 02.04.2025 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000276 від 02.04.2025 року, прийняті Одеською митницею.

Стягнути з Одеської митниці (, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а) на користь Приватного підприємства АЛЬФА ЛЮКС (, м.Одеса, Французький бульвар 22, корпус 2, приміщення 3 ) судовий збір у розмірі 7461,02 грн.(сім тисяч чотириста шістдесят одна гривня дві копійки) та витрати пов`язані із залученням перекладача в розмірі 2100,00 грн(дві тисячі сто гривень).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра