Справа № 420/8557/25
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8557/25
У Х В А Л А

25 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 20.03.2025 про відмову ОСОБА_2 у знятті із зареєстрованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до заяви від 20.03.2025;

- зобов`язати Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради зняти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з зареєстрованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без згоди батька;

- стягнути з Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради на користь ОСОБА_2 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої протиправним рішенням відповідача.

Ухвалою суду від 31.03.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Також вказаною ухвалою залучено до участі справі ОСОБА_3 , як третю особу яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Від відповідача до суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, яке обґрунтоване тим, що дана справа не відноситься до категорії справ, визначених ч.1 ст.263 КАС України, а також представник відповідача вважає, що встановлення та належне дослідження всіх доказів, обставин даної судової справи, надання всебічної правової оцінки дій Департаменту та позиції позивача не може бути досягнуто в порядку спрощеного позовного провадження. Крім того, представник відповідача зазначає, що необхідність повного та всебічного доведення суду під час судового засідання Департаментом своєї правової позиції щодо предмету спору обумовлена не тільки бажанням Департаменту реалізувати свої права та обов`язки, а й забезпеченням уникнення у даній категорії справ неоднакового застосування судами норм матеріального та процесуального права, що призводять до різного вирішення справ по суті та прийняття рішення, а також запобігання з боку Департаменту дискримінації права одного з батьків на визначення місця проживання дитини.

При вирішенні питання про доцільність розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням сторін справи, суд зазначає наступне.

Статтею 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Згідно п.20 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Відповідно до ч.1, 2 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з ч.3 ст.257 КАС України суд при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи;6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З урахуванням зазначених критеріїв, а також того, що дана справа не підпадає під перелік справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження (ч.4 ст.12 КАС України) та не відноситься до жодної категорії справ, які згідно ч.4 ст. 257 КАС України не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, суд ухвалою суду від 31.03.2025 року відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Вказана ухвала отримана сторонами.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Водночас, п.2 ч.6 ст.262 КАС України встановлено, що суд може відмовити у задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Одеський окружний адміністративний суд створив учасникам справи належні умови для ознайомлення з рухом даної справи шляхом надсилання процесуальних документів. Крім того, кожен з учасників справи може користуватися своїми процесуальними правами та обов`язками, визначеними статтею 44 КАС України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Судом встановлено, що при визначенні ухвалою суду від 31.03.2025 року порядку розгляду справи - за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін враховані характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі.

Відтак, з огляду на обставини справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, суд дійшов висновку, що дана справа є такою, що не потребує проведення судового засідання для повного та всебічного встановлення обставин справи, а відтак, зважаючи на відсутність необхідності виклику учасників сторін для надання пояснень, суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання.

Додатково суд зазначає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відтак, сторони не позбавлені можливості подачі доказів на підтвердження своєї позиції або письмових пояснень.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження в судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення ЄСПЛ від 08 грудня 1983 року у справі «Аксен проти Німеччини», заява № 8273/78; рішення ЄСПЛ від 25 квітня 2002 року у справі «Варела Ассаліно проти Португалії», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 03.12.2020 року по справі №440/2722/20.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 243, 248, 256, 262 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Іванов Е.А.