Справа № 160/12468/25
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
30.04.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява (до відділення поштового зв`язку таку подано 28.04.2025 року) ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якій позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до страхового стажу період навчання та проходження військової служби з 1981 року по 1986 рік на підставі диплому з відзнакою серії НОМЕР_2 від 09.07.1986 року, довідки №22/1304 від 19.07.2022 року, військового квитка серії НОМЕР_3 та період здійснення підприємницької діяльності з 01.02.2024 року по 31.12.2024 року на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з 25.12.2024 року пенсію по інвалідності на підставі статті 32 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2025 року зазначена вище справа розподілена та 01.05.2025 року передана судді Пруднику С.В.
05.05.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився, навчався та проходив військову службу у Республіці Вірменія.
В 1982 році позивачу видана відстрочка від проходження військової служби (наказ №50 від 17.05.1982 року).
В 1984 році позивач повернувся з армії та відновив свої студентські права у другому денної форми навчання за спеціальністю «Бухгалтерський облік» (наказ №47 від 23.08.1984 року).
Так, позивач навчався на денній формі в Індустріально-педагогічному технікумі міста Камо (нині Гавар) Республіки Вірменія в періоди з 01.09.1981 року по 07.05.1982 року та з 01.09.1984 року по 01.07.1986 року. З 08.05.1982 року по 17.05.1984 року проходив військову службу.
Період навчання в Республіці Вірменія підтверджується копією диплому з відзнакою серії НОМЕР_2 від 09.07.1986 року та нотаріально завіреним перекладом з вірменської мови на українську мову довідки №22/1304 від 19.07.2022 року.
Так, у дипломі з відзнакою серії НОМЕР_2 від 09.07.1986 року зазначено, що справжній диплом видано ОСОБА_1 про те, що він в 1981 році зарахований до Індустріально-педагогічному технікумі міста Камо і у 1986 році закінчив повний курс технікуму по спеціальності «бухгалтерський облік». Рішенням державної кваліфікаційної комісії від 01.07.2986 року ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію бухгалтера.
В 1986 році позивач закінчив навчання, присвоєно кваліфікацію бухгалтера (наказ №26 від 01.07.1986 року).
Згідно з рішенням Уряду Республіки Вірменія №717 від 21 червня 2007 року, Камойський Індустріальний технікум ліквідований, та правонаступником технікуму є Гаварський державний університет.
З 1990 року постійно проживав на території України та є її громадянином. У Республіці Вірменія пенсійних виплат не отримує, оскільки переїхав з Вірменії в Україну у віці 27 років.
З 18.02.2022 року МСЕК м. Бахмут позивачу встановлена інвалідність третьої групи безстроково.
19.07.2022 року з Республіки Вірменія позивачу надана довідка №22/1304, що підтверджує період навчання та проходження військової служби.
У нотаріально завіреному перекладі довідки №22/1304 від 19.07.2022 року зазначено, що вона видана ОСОБА_1 про те, що він вступив до другого курсу денної форми навчання Індустріально-педагогічного технікуму міста Камо (нині Гавар) за спціальністю "Електроприладобудування" (наказ №99 від 31.08.1981 року).
У поданій до суду позовній заяві, останній у 2022 та 2023 роках неодноразово звертався до органів Пенсійного Фонду України за призначенням пенсії по інвалідності проте йому відмовляли через відсутність документів, які підтверджують страховий стаж. Тоді рішення органів Пенсійного фонду України не оскаржував. Позивач збирав необхідні додаткові документи, які повідомляли працівники органів Пенсійного фонду України та повторно подавав заяви про призначення пенсії.
25.12.2024 року, маючи всі необхідні документи, позивач вкотре звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії по інвалідності на підставі статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, який уповноважений розглянути подану заяву ОСОБА_1 .
До страхового стажу позивачу не зараховано період навчання в Республіці Вірменія, згідно довідки від 19.072022 року № 22/1304 та проходження військової служби на підставі військового квитка № НОМЕР_3 , період здійснення підприємницької діяльності з 01 лютого 2024 року по 31 грудня 2024 року.
Вважаючи спірне рішення протиправним та безпідставним, позивач, з метою захисту своїх порушених прав, звернулася із даною позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку війна умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Таким чином, до 01.01.2004 року стаж роботи підтверджується в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-IV.
Відповідно до підпункту «д» абзацу 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Крім того, відповідно до статті 2 Закону України від 12 вересня 1991 року №1543-ХІІ «Про правонаступництво України» до ухвалення нової Конституції України на території України діє Конституція (Основний Закон) Української PCP.
Згідно зі статтею 71 Конституції (Основного Закону) Української PCP закони СРСР є обов`язковими на території Української PCP.
Відповідно до статей 71 та 74 Конституції (Основного Закону) Союзу Радянських Соціалістичних Республік до складу СРСР входили Українська Радянська Соціалістична Республіка та Вірменська Радянська Соціалістична Республіка, закони СРСР мають однакову силу на території всіх союзних республік.
В період з 1981 року по 1986 рік на територіях України (Українська PCP) та Вірменської Республіки (Вірменська PCP) діяло законодавство Союзу PCP.
Тому, при врахуванні періоду навчання до страхового стажу відповідач мав керуватися Положенням про порядок призначення та виплати державних Пенсій, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року №590 (далі Положення №590).
Згідно з пунктом 108 Положення №590 у загальний стаж роботи, що дає право на пенсію, зараховується будь-яка робота як робітника або службовця, незалежно від характеру та тривалості роботи та тривалості перерв.
Згідно з підпунктом «і» пункту 109 Положення №590 окрім роботи в якості працівника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також навчання у вищих навчальних закладах, середніх спеціальних навчальних закладах (технікумах, педагогічних та медичних училищах тощо), партійних школах, радпартшколах, школах профруху, на робфаках; перебування в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі.
У статті 62 Закону №1788-ХІІ визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №693 (далі - Порядок №637).
Відповідно до пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.
Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.
Відповідно до пункту 8 Порядку №637, період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Пунктом 22 Порядку №637 передбачено, що стаж роботи громадян України за її межами підтверджується документами, легалізованими відповідно до законодавства (крім роботи на території колишнього СРСР і держав, з якими колишнім СРСР було укладено угоди про соціальне забезпечення, до укладення відповідних двосторонніх угод).
Однак такі доводи відповідача є безпідставними.
Україна та Республіка Вірменія були учасниками Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 року в м. Москві. Угода передбачала наступне.
Пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають (стаття 1 Угоди).
Усі витрати, пов`язані із здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами (стаття 3 Угоди).
Пунктами 1-3 статті 6 Угоди передбачено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Обчислення пенсій проводиться Ж заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.
Відповідно до статті 7 Угоди при переселенні пенсіонера в межах держав - учасниць Угоди виплата пенсії за попереднім місцем проживання припиняється, якщо пенсія того ж виду передбачена законодавством держави за новим місцем проживання пенсіонера.
Відповідно до статті 11 Угоди необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.
Відповідно до частини 2 статті 13 Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають,
Україна вийшла з цієї Угоди 02.12.2022 року, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року №1328.
Разом із тим спірний період навчання у Республіці Вірменія набутий з 01.09.1981 року по 07.05.1982 року та з 01.09.1984 року по 01.07.1986 року, тобто до набуття Угодою чинності. Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Таким чином, відповідні положення Угоди, зокрема і щодо врахування страхового стажу, а саме періоду навчання на території учасників Угоди необхідно застосовувати про обчисленні страхового стажу та призначенні пенсії.
Період проходження військової служби з 08.05.1982 року по 17.05.1984 року також підтверджується належним чином та має зараховуватися до страхового стажу.
У військовому квитку серії НОМЕР_3 містяться наступні дані:
Запис №8. Призовною комісією при ОГКВ м. Камо Вірм.РСР визнаний придатним до стройової служби призваний на дійсну військову службу і направлений в частину 08.05.1982 року.
Запис №12. 17.05.1984 року на підставі наказу №63 від 29.03.1984 року звільнений у запас та направлений до ОГКВ м. Камо. До місця призначення повинен прибути та встати на військовий облік 19.05.1984 року.
Підпунктом «в» абзацу 3 статті 56 Закону №1788-ХІІ передбачено, що до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проживання служби.
Підпунктом «к» частини 1 пункту 109 Положення №590 передбачено, що крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба у складі Збройних Сил СРСР та перебування у партизанських загонах; служба у військах та органах ВЧК, ОГПУ, НКВС, НКДБ, МДБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік; служба в органах міліції. Перебування військовослужбовця в полоні зараховується до стажу роботи в установленому порядку.
Відповідно до абзацу 1 пункту 6 Порядку №637 Для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються:
довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, розвідувальних органів, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС;
довідки архівних і військово-лікувальних установ.
Крім того, статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ зазначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відтак, період проходження військової служби з 08.05.1982 року по 17.05.1984 року, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 , підлягає зарахуванню до страхового стажу.
Щодо періоду здійснення підприємницької діяльності.
Як вже було зазначено вище, відповідно до абзацу 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з Пунктом 4 Порядку №637 Періоди роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства, зараховуються до стажу роботи за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ, інших документів про сплату страхових внесків або інформації Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності).
Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ).
Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Абзацом 4 підпункту 2 пункту-2.1. Порядку №22-1 встановлено, що період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 року можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків. Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01. січня 2004 року, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за Спрощеною системою оподаткування.
Таким чином, обов`язковою умовою для зарахування до страхового стажу періоду здійснення особою підприємницької діяльності є сплата страхових внесків (єдиного внеску).
Відтак, період навчання відповідно до диплому з відзнакою серії НОМЕР_2 від 09.07.1986 року та довідки №22/1304 від 19,07,2022 року, проходження військової служби відповідно до військового квита серії НЗ №4319107, а також здійснення підприємницької діяльності з 01.02.2024 року по 31.12.2024 року відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5 підлягають зарахуванню до страхового стажу.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 30 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.
Відповідно до частини 1 статті 32 Закону №1058-IV особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією:
для осіб з інвалідністю I групи:
до досягнення особою 25 років включно - 1 рік;
від 26 років до досягнення особою 28 років включно - 2 роки;
від 29 років до досягнення особою 31 року включно - 3 роки;
від 32 років до досягнення особою 34 років включно - 4 роки;
від 35 років до досягнення особою 37 років включно - 5 років;
від 38 років до досягнення особою 40 років включно - 6 років;
від 41 року до досягнення особою 43 років включно - 7 років;
від 44 років до досягнення особою 48 років включно - 8 років;
від 49 років до досягнення особою 53 років включно - 9 років;
від 54 років до досягнення особою 59 років включно - 10 років;
для осіб з інвалідністю II та III груп:
до досягнення особою 23 років включно - 1 рік;
від 24 років до досягнення особою 26 років включно - 2 роки;
від 27 років до досягнення особою 28 років включно - 3 роки;
від 29 років до досягнення особою 31 року включно - 4 роки;
від 32 років до досягнення особою 33 років включно - 5 років;
від 34 років до досягнення особою 35 років включно - 6 років;
від 36 років до досягнення особою 37 років включно - 7 років;
від 38 років до досягнення особою 39 років включно - 8 років;
від 40 років до досягнення особою 42 років включно - 9 років;
від 43 років до досягнення особою 45 років включно - 10 років;
від 46 років до досягнення особою 48 років включно - 11 років;
від 49 років до досягнення особою 51 року включно - 12 років;
від 52 років до досягнення особою 55 років включно - 13 років;
від 56 років до досягнення особою 59 років включно - 14 років.
Особи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 26 цього Закону.
Та як наслідок слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до страхового стажу період навчання та проходження військової служби з 1981 року по 1986 рік на підставі диплому з відзнакою серії НОМЕР_2 від 09.07.1986 року, довідки №22/1304 від 19.07.2022 року, військового квитка серії НОМЕР_3 та період здійснення підприємницької діяльності з 01.02.2024 року по 31.12.2024 року на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з 25.12.2024 року пенсію по інвалідності на підставі статті 32 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV, суд зазначає наступне.
Відповідно до частин 1, 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).
У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію по інвалідності вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області повторно розглянути заяву позивача від 25.12.2024 року про призначення пенсії по інвалідності, з урахуванням правової позиції, викладеної у цьому рішенні.
Відповідно до пункту 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1211,20 грн.
Враховуючи те, що підставою звернення до суду стало протиправне рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до страхового стажу період навчання та проходження військової служби з 1981 року по 1986 рік на підставі диплому з відзнакою серії НОМЕР_2 від 09.07.1986 року, довідки №22/1304 від 19.07.2022 року, військового квитка серії НОМЕР_3 та період здійснення підприємницької діяльності з 01.02.2024 року по 31.12.2024 року на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волиснькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.12.2024 року про призначення пенсії по інвалідності, з урахуванням правової позиції, викладеної у цьому рішенні.
В задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник