Справа № 580/5163/25
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року справа № 580/5163/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А. В.,

за участю:

секретаря судового засідання Могили І. В.,

представник позивача не з`явився,

представник відповідача не з`явився,

розглянувши у письмовому провадженні у загальному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Біотрейдінвест» про накладення арешту,

ВСТАНОВИВ:

09.05.2025 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління ДПС у Черкаській області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Біотрейдінвест» (далі відповідач), в якій просить накласти арешт на кошти та інші цінності ТОВ «Біотрейдінвест», (юридична адреса: вул. Добровольського, 1, м. Черкаси, Черкаська область, 18001), що знаходяться на відкритих рахунках у банках у межах суми стягнення податкового боргу у розмірі 2 417 480,28 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач перебуває на податковому обліку в Головному управління ДПС у Черкаській області, є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України. Згідно інтегрованої картки платника податків за відповідачем рахується податковий борг щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), штрафних (фінансових) санкцій, що складає 2 417 480,28 грн. Відповідно до п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладання арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 13.05.2025 суддя прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив загальне позовне провадження у справі та призначив підготовче засідання на 03.06.2025 як невручені.

Ухвалою від 03.06.2025 суд закрив підготовче провадження у адміністративній справі № 580/5163/25 та призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 26.06.2025.

26.06.2025 представники сторін в судове засідання не з`явилися.

Відповідачу копія ухвали від 03.06.2025 та повістка про виклик до суду були направленні рекомендованим листом № 06 102 5851 31 37 за податковою адресою згідно витягу з ЄДР (а. с. 9), однак повернулися до суду 13.06.2025.

Приписами Кодексу адміністративного судочинства України не врегульовано наслідки повернення рекомендованого поштового відправлення із копією ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі.

При цьому, згідно з частиною 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

З огляду на зазначені приписи суд застосовує частину 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Беручи до уваги, що відповідач не отримав копію ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі від 03.06.2025 з незалежних від суду причин, вважається, що копія ухвали та повістка отримані відповідачем належним чином.

Ч. 4 ст. 229 КАС України передбачає, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи зазначене, суд розглядає справу у відсутність представників сторін у письмовому провадженні.

З`ясувавши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши подані письмові докази, суд встановив таке.

Відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «Біотрейдінвест» є юридичною особою, перебуває на обліку як платник податків та має непогашений податковий борг перед бюджетом у сумі 2 417 480,28 грн з таких податків:

1) з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 97 250,34 грн, що виник згідно податкового повідомлення-рішення № від 01.02.2024 по строку сплати 28.02.2024 у сумі 97 252,08 грн (з урахуванням сплати 1,74 грн недоїмка становить 97 250,34 грн);

2) зі сплати пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства у сумі 2 317 043,94 грн, що виник згідно податкового повідомлення-рішення № 1862/23-00-07-08-01 від 19.02.2024 по строку сплати 30.05.2024 у сумі 2 317 043,94 грн;

3) з податку на прибуток підприємств, що сплачують інші підприємства, у сумі 3 186,00 грн, що виник згідно:

- податкової декларації № 1647329 від 11.01.2024 по строку сплати 11.03.2024 у сумі 2178,00 грн;

- податкової декларації № від 04.04.2024 по строку сплати 20.05.2024 у сумі 1 008,00 грн.

У зв`язку з несплатою відповідачем узгодженої суми податкового зобов`язання позивач сформував податкову вимогу про сплату боргу форми «Ю» № 0-2300 від 18.03.2024, яка вручена відповідачу 22.03.2024, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 55 (зворот)).

З метою виявлення майна, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу, контролюючий орган направив запити до відповідних державних установ.

Листом № 31/31/7141-3328-2025 від 26.03.2025 Територіальний сервісний центр № 7141 РСЦ МВС повідомив про відсутність зареєстрованих транспортних засобів за ТОВ «Біотрейдінвест».

Листом № 10-Т/29-25 від 19.02.2025 Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області повідомлено, що відповідно до Єдиного реєстру для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньобудівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів за ТОВ «Біотрейдінвест» відповідна техніка не зареєстрована.

Державна служба морського та річкового транспорту України листом № 2805/02-1-2/15-25 від 19.02.2025 повідомила про відсутність записів щодо суден, власником або судновласником яких є ТОВ «Біотрейдінвест».

У зв`язку з тим, що згідно вжитих контролюючим органом заходів виявлене майно у боржника відсутнє та відповідно не може бути джерелом погашення податкового боргу, позивач згідно із п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України звернувся до суду з позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності боржника.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в розмірах і порядку, встановлених законом.

Відповідно до пп. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України) кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачений обов`язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

П. 36.1 ст. 36 ПК України передбачено податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п. 31.1 ст. 31 ПК України Строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановив суд, податковою вимогою № 0-2300 від 18.03.2024 ГУ ДПС у Черкаській області повідомило відповідача про те, що станом на 20.12.2024 сума його податкового боргу становить 2 416 472,30 грн. Зазначена вимога була вручена відповідачу 22.03.2024.

Суд зауважує, що право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, передбачено пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України.

Суд зазначає, що підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав, але розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Зазначене випливає із системного тлумачення правових норм, які містяться у статті 94 Податкового кодексу України. Ці норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків, причому зміст правового регулювання викладається в єдиному контексті.

Додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу, визначені пп. 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України.

Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Відсутність підстав для застосування арешту коштів платника податків, передбачених пунктом 20.1.33 статті 20 Податкового кодексу України, серед підстав для застосування адміністративного арешту, що входять до переліку, встановленого пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України (сформульованого як вичерпний), не може розглядатися як перешкода для застосування арешту коштів на рахунках платника податків у відповідних випадках.

Наведене пояснюється тим, що норма пункту 20.1.33 статті 20 Податкового кодексу України є імперативною і обов`язковою до виконання, зміст її є самостійним, чітким і зрозумілим. Норми пункту 20.1.33 статті 20 та пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України не заперечують за змістом одна одну, оскільки регулюють різні правовідносини. Так, норми пункту 94.2 Податкового кодексу України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість пункт 20.1.33 статті 20 Податкового кодексу України регулює інше коло суспільних відносин, а саме питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому в специфічній ситуації за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідача відсутні майнові активи.

Тому, вимога щодо накладення арешту на кошти та цінності, які знаходяться в банку, достатні для стягнення податкового боргу підприємства в сумі 2 417 480,28 грн, є правомірною та обґрунтованою.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач не надав суду доказів щодо безпідставності заявлених позовних вимог, а тому заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд зазначає, що відповідно до частини другої цієї статті при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивачем не понесено витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 77, 241-246, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Накласти арешт на кошти та інші цінності товариства з обмеженою відповідальністю «Біотрейдінвест» (18001, м. Черкаси, вул. Добровольського, буд. 1, ), що знаходяться на відкритих рахунках у банках в межах суми стягнення податкового боргу в сумі 2 417 480 (два мільйони чотириста сімнадцять тисяч чотириста вісімдесят) гривень 28 копійок.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя Алла РУДЕНКО