Справа № 377/333/25
Суддя: Бабич Н. С.
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/333/25

Провадження №2-а/377/8/25

26 червня 2025 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Присяжного В.В., за відсутності учасників справи, розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник- адвокат Кебкало Тетяна Михайлівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кебкало Тетяна Михайлівна, звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на статті 25, 160-161 КАС України, статті 247, 284, 288, 293 КУпАП, просив визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №75/2 від 07 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 17 000,00 гривень, та закрити провадження у справі

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та незаконною, а в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. 10 березня 2025 року позивач отримав повістку №267, в якій зазначено з`явитись йому 12 березня 2025 року о 09:00 за адресою: АДРЕСА_1 . 12 березня 2025 року о 09:00 він прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де йому вручили направлення на проходження військово-лікарської комісії в КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради та надали строк для її проходження до 18.03.2025 15:00, про що зробили відповідну відмітку на повістці №267 від 10.03.2024. При цьому, позивачу не надходила та не було вручено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на будь-яку іншу дату.12 березня 2025 року ОСОБА_1 почав проходити медичне обстеження. 18 березня 2025 року після отримання результатів додаткових методів обстеження (аналізів) лікар ОСОБА_2 встановила наявність захворювання та призначила лікування і додаткове обстеження іншими медичними спеціалістами. 19 березня 2025 року ОСОБА_1 направив до ІНФОРМАЦІЯ_2 рекомендований лист, в якому зазначив, що він хворіє та надав докази його хвороби, який отримано ТЦК 20 березня 2025 року. 04 квітня 2025 року відповідальний виконавець ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенант ОСОБА_3 склала протокол №75/2 про адміністративне правопорушення, де вказала, що ОСОБА_1 під час дії особливого періоду та оголошення мобілізації не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк, зазначений у повістці та протягом трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття, не повідомив причини неявки, що є порушенням вимог частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Проте жодної повістки після вручення повістки 10.03.2025 за №267 ОСОБА_1 не було. В протоколі про адміністративне правопорушення №75/2 від 04.04.2025 відсутня дата, місце та час вчинення правопорушення, не зазначено в чому полягає суть адміністративного правопорушення, тобто коли було вручено повістку, на яку дату та час ОСОБА_1 належало звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому протокол складений з порушенням вимог КУпАП. Крім того, факт вчиненого правопорушення підтверджують свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , яка склала протокол про адміністративне правопорушення. Всупереч вимогам КУпАП ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про розгляд справи про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, її розгляд проводився за його відсутності.

Ухвалою судді від 23 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено судове засідання на 05 травня 2025 року, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 надати суду для огляду в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-КУпАП, відносно ОСОБА_1 ( постанова №75/2 від 07 квітня 2025 року).

05 травня 2025 року судове засідання було відкладено на підставі пункту 1 частини 2 статті 205 КАС України на 20 травня 2025 року.

20 травня 2025 року судове засідання було відкладено на підставі частини 5 статті 205 КАС України на 02 червня 2025 року.

25 травня 2025 року на виконання вимог ухвали судді від 23 квітня 2025 року від ІНФОРМАЦІЯ_4 отримано копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , а саме: копію постанови про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП №75/2 від 07 квітня 2025 року відносно ОСОБА_1 ; копію протоколу №75/2 про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, від 04 квітня 2025 року відносно ОСОБА_1 ; копію повістки №2439290 ОСОБА_1 про з`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 23.02.2025 09:00 для уточнення даних; копію опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення № 090; копію поштового конверту з трек-номером 090 із зазначенням дати відправки 13.02.2025, з копією довідки ф.20 про причини повернення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» з поштовим штампом із датою 25.02.2025; копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з трек-номером 090 ОСОБА_1 ; копію роздруківки картки платника податків ОСОБА_1 з мобільного застосунку «Дія»; копію заяви про примусове виконання рішення за вих. №5/3980 від 13 травня 2025 року; копію заяви ОСОБА_1 від 11 квітня 2025 року про надання йому копії постанови за протоколом №752 від 04 квітня 2025 року за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, оскільки станом на 11.04.2025 він не отримав постанову ( а.с. 65-72). Вказані матеріали справи про адміністративне правопорушення підлягають приєднанню до матеріалів адміністративної справи.

02 червня 2025 року адміністративну справу знято з розгляду у зв`язку із перебуванням головуючого судді Бабич Н.С. на лікарняному, судове засідання призначено на 26 червня 2025 року.

Позивач ОСОБА_1 та його представник-адвокат Кебкало Т.М. у призначене судове засідання не прибули, про дату, час і місце якого повідомлені належним чином в порядку, передбаченому статтею 268 КАС України. Позивач отримав судову повістку в електронному вигляді на номер телефону, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber». Представник позивача-адвокат Кебкало Т.М. отримала судову повістку через електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. До суду подано клопотання, в якому представник позивача -адвокат Кебкало Т.М. просила розглядати справу за відсутності її та позивача, позовні вимоги підтримала.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_3 свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином в порядку, передбаченому статтею 268 КАС України, шляхом отримання судової повістки через електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. Клопотання про відкладення розгляду справи та заява про розгляд справи без участі представника відповідача до суду не надходили. Своїм правом на подання відзиву відповідач не скористався.

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, відповідно до положень частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 04 квітня 2025 року відповідальним виконавцем ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 складено протокол №75/2 про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 -1 КУпАП відносно ОСОБА_1 про те, що він під час дії особливого періоду та оголошення мобілізації не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 у строк, зазначений у повістці, та протягом трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття не повідомив про причини неявки, що є порушенням вимог частини 1 статті 22 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП ( а.с. 19, 70).

Протокол містить відомості про роз`яснення ОСОБА_1 статті 63 Конституції України, статті 268 КУпАП, а також повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 04 квітня 2025 року о 12:30 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_2 . У протоколі відсутні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписано особою, що притягається до адміністративної відповідальності, та особою, яка склала протокол.

07 квітня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову №75/2 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , якою накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 гривень ( а.с. 21-22, 66).

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 під час дії особливого періоду та оголошення мобілізації не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 у строк, зазначений у повістці, та протягом трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття не повідомив про причини неявки, що є порушенням вимог частини 1 статті 22 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

У постанові відсутні відомості щодо отримання ОСОБА_6 копії оскаржуваної постанови.

Копію постанови №75/2 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП від 07 квітня 2025 року позивач отримав особисто 11 квітня 2025 року, що підтверджується його підписом на вказаній заяві з відміткою про особисте вручення ОСОБА_1 ( а.с. 72).

Згідно з витягом з реєстру територіальної громади №2025/005772824 від 05.05.2025 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ( а.с. 46).

Позивач не погоджується з винесеною постановою, тому через свого представника звернувся до суду з цим позовом.

З приводу спірних правовідносин слід зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.

Положеннями статті 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, відповідно до частини 1 статті 210-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина 2 статті 210-1 КУпАП).

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.3 ст. 210-1 КУпАП).

Згідно із статтями 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України» Закони України «Про Збройні Сили України», Закони України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тобто обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно з положеннями статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 72 КАС України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 73 КАС України). Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом (частина перша статті 74 КАС України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 75 КАС України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 КАС України).

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За нормами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, а тому суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 17.07.2019 (справа №295/3099/17).

Підставою для прийняття спірної постанови № 75/2 від 07 квітня 2025 року стала неявка позивача за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 у строк, зазначений у повістці та протягом трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття неповідомлення про причини неявки, про що відповідальним виконавцем ІНФОРМАЦІЯ_5 складено протокол №75/2 про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Відповідно до положень Глави 19 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, у якому викладається твердження про вчинення особою відповідного правопорушення, при доведенні вчинення якого особа піддається певним заходам примусу. Протокол про адміністративне правопорушення є підставою для подальшого провадження у справі, викликає у особи необхідність здійснення свого захисту у зв`язку із чим до нього пред`являються особливі вимоги. Оскільки протокол про адміністративне правопорушення є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення у ньому повинна викладатись сутність правопорушення, поставленого особі у вину, яка повинна відповідати диспозиції відповідної статті (частини статті) КУпАП.

Згідно із статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України №3 від 01.01.2024, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 за №36/41381 (далі Інструкція №36/41381 ) протокол складає уповноважена посадова особа територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП, щодо особи, яка не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки підтвердних документів про отримання особою виклику.

Пунктами 3,4 розділу ІІ Інструкції №36/41381 передбачено, що у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Під час складання протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, уповноваженою особою, яка складає протокол, доводиться зміст статті 63 Конституції України та роз`яснюються права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі та ставиться підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Протокол підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. За наявності свідків протокол може бути підписано також і цими особами.

Як вбачається зі змісту протоколу №75/2 про адміністративне правопорушення від 04 квітня 2025 року, він був складений відповідальним виконавцем ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , ОСОБА_1 під час дії особливого періоду та оголошення мобілізації не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 у строк, зазначений у повістці та протягом трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття та не повідомив про причини неявки, що є порушенням вимог частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 210-1 КУпАП. Протокол складено в присутності позивача. Розгляд справи призначено на 04.04.2025 12:30 за адресою: Київська область, м.Славутич, вулиця Героїв Дніпра, 2, кабінет 6. У протоколі вказано, що факт вчиненого правопорушення підтверджують свідки ОСОБА_3 та стоїть її підпис, а також ОСОБА_7 , підпис якого у протоколі відсутній.

З аналізу вказаного протоколу вбачається, що суть адміністративного правопорушення викладена в загальних рисах, без конкретизації об`єктивних ознак складу правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, оскільки не зазначено номеру та дати повістки, а також дати і часу, в який ОСОБА_1 повинен був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Крім того, свідком у протоколі зазначена ОСОБА_5 , яка склала протокол про адміністративне правопорушення, а тому є заінтересованою особою, а підпис іншого свідка ОСОБА_7 у протоколі відсутній.

Таким чином складений відносно ОСОБА_1 протокол №75/2 про адміністративне правопорушення від 04 квітня 2025 року не відповідає вимогам статті 256 КУпАП та Інструкції №36/41381, а тому не може бути визнаний належним і допустимим доказом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 -1 КУпАП.

Крім того, позивач надав суду копію іншої отриманої ним повістки №267 від 10.03.2025 про явку до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 12.03.2025 о 09:00 для проходження військово-лікарської комісії (далі-ВЛК) та оновлення даних, в якій містяться відмітки уповноваженої особи про продовження строку для проходження ВЛК до 18.03.2025 15:00 та до 21.04.2025 ( а.с.14); копію картки №313 обстеження та медичного огляду ( а.с.15-17); копію консультаційного звернення до лікаря ОСОБА_8 із зазначенням направлень на діагностичні дослідження та копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення на адресу ІНФОРМАЦІЯ_6 з відміткою про вручення уповноваженій особі за довіреністю 20.03.2025, копії фіскальних чеків АТ «Укрпошта» від 19.03.2025 ( а.с.23-24).

Отже, встановлені судом обставини свідчать, що крім повістки № №2439290 від 13.02.2025, ОСОБА_1 було також винесено повістку № 267 від 10.03.2025, за якою він з`являвся у ІНФОРМАЦІЯ_5 для продовження строку проходження ВЛК та оновлення даних.

Разом із тим, судом на підставі наявних в матеріалах доказів встановлено, що повістку № 2439290 від 13 лютого 2025 року про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 23.02.2025 09:99 позивач не отримав.

Як вбачається з довідки ф.20 про причини повернення на поштовому конверті з трек-номером 090, що міститься в наданих суду матеріалах справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_9 , працівником поштового зв`язку проставлено відмітку «адресат відсутній за вказаною адресою».

За змістом підпункту 2) пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання».

Таким чином, обставини справи не свідчать про те, що повістка про виклик позивача на 23.02.2025 вручалася останньому напередодні цієї дати або цією датою або після цієї дати. Отже, відсутні підстави вважати, що позивач належним чином був повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В свою чергу, відсутність належного оповіщення позивача про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_5 23.02.2025 о 09:00, виключає виконання ним обов`язку явки у зазначені день та час.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я по батькові ( за наявності), дату народження, місце проживання чи перебування, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення та прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити також відомості про дату, спосіб надходження та зміст заяви від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, у постанові про накладення адміністративного стягнення мають міститися інформація про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати штрафу, та відомості про те, що постанова вважатиметься виконаною у разі сплати протягом десяти календарних днів з дня набрання такою постановою законної сили не менше ніж 50 відсотків розміру штрафу.

Згідно з пунктом 10 розділу ІІ Інструкції №36/41381, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

З наведених вище норм можна дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний з`ясувати обставини правопорушення, встановити подію і склад адміністративного правопорушення та у винесеній постанові зазначити докази, якими підтверджується подія і склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, опис адміністративного правопорушення без зазначення конкретних обставин правопорушення, свідчитиме про відсутність чіткого формулювання обвинувачення та є важливою умовою справедливого та об`єктивного розгляду справи, є необхідним для реалізації права на захист, на що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Зокрема, у рішенні від 25.07.2000 у справі «Маттоціа проти Італії» Європейський суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Разом із тим, суть висунутого ОСОБА_1 обвинувачення, яке сформульовано у спірній постанові, є неконкретною, оскільки не містить номеру, дати повістки, дати і часу, в який ОСОБА_1 повинен був прибути за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 , отже не конкретизовано об`єктивних ознак складу правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Відтак, суд зазначає, що відповідач не виконав свій обов`язок доказування, який на нього покладено згідно з частиною 2 статті 77 КАС України та відповідно до якого в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, що не було зроблено відповідачем, а тому наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності - не доведена.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що всупереч вимогам КУпАП позивач не був повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Таким чином, з системного аналізу зазначених правових норм слідує, що справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення такої особи про місце і час розгляду справи щодо неї.

Суд враховує, що закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

При цьому, обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Як вбачається зі змісту протоколу №75/2 про адміністративне правопорушення від 04 квітня 2025 року, який складено в присутності позивача, в ньому зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 04 квітня 2025 року о 12:30 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 , кабінет №6. Натомість постанову №75/2 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП винесено 07 квітня 2025 року, що свідчить про розгляд цієї справи в інший день, тобто 07 квітня 2025 року. Однак про розгляд справи про адміністративне правопорушення на 07 квітня 2025 року позивач не був повідомлений і відповідач на спростування доводів позивача про неповідомлення його про розгляд справи про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП доказів не надав.

Факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

В цьому випадку позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Процедурні порушення, а саме розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 30.08.2022 у справі №683/743/17, від 21.05.2020 у справі №286/4145/15-а, від 17 червня 2020 року у справі №712/10440/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі № 591/2794/17.

З урахуванням викладеного, оскільки вина ОСОБА_1 щодо порушення вимог частини 1 статті 22 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не доведена належними, допустимими та достатніми доказами, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Отже, суд погоджується з доводами позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За наведених обставин суд доходить висновку, що постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 по справі про адміністративне правопорушення №75/2 від 07 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень із згаданих вище підстав є протиправною, тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова або службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 605,60 грн ( а.с.1,2), який у зв`язку із задоволенням позову, за правилами частини першої статті 139 КАС України, слід стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 243-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 по справі про адміністративне правопорушення №75/2 від 07 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 .

Суддя Н. С. Бабич