Справа № 604/569/25
Суддя: Сіянко В. М.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 604/569/25
Провадження № 2-а/604/24/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сіянка В.М.,

за участю секретаря Феньо О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Підволочиську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

10.06.2025 представниця позивача ОСОБА_1 адвокат Драус О.О. звернулась до суду з адміністративним позовом, у якому просила скасувати винесені стосовно ОСОБА_1 постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4692516 від 09.05.2025, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4692446 від 09.05.2025, згідно якої ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що керуючи транспортним засобом не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку руху, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП згідно якої ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що керуючи транспортним засобом не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії.

В обґрунтування позовних вимог, представниця позивача зазначає, що із вказаними постановами позивач не погоджується, заперечує факт вчинення ним правопорушень, вказав що він увімкнув покажчик повороту при здійсненні маневру, а посвідчення водія у нього було в застосунку «Дія».

Крім того при винесенні оскаржуваних постанов працівниками поліції допущено ряд процесуальних помилок, а саме не оголошено позивачу про початок розгляду справи, не забезпечено право позивача на юридичний захист, не надано можливості надати письмові пояснення та не взяли до уваги пояснення позивача про те, що посвідчення водія у нього було в застосунку «Дія».

Також представниця позивача вказує, що наявні в матеріалах справи відеофайли не можуть бути належним доказом вчинення правопорушення, оскільки оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб за допомогою якого здійснювалась фіксація правопорушення.

На підставі викладеного представниця позивача просить суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4692516 та постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4692446 від 09.05.2025 року.

Ухвалою суду від 22.05.2025 року у даній справі відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання.

10.06.2025 року від представниці відповідача до суду надійшов відзив на позов, у якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Свої заперечення відповідач обґрунтував тим, що оскаржувані постанови винесені правомірно, позивачем дійсно було порушено правила дорожнього руху, за що і було притягнуто до адміністративної відповідальності в межах чинного законодавства, що також може бути підтверджено матеріалами відеофіксації.

Представниця позивача у призначене судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності та без участі позивача, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представниця відповідача в судове засідання не з`явилась, у поданому до суду відзиві розгляд справи просила здійснювати за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що інспектором ВП №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області 09.05.2025 року було винесено постанову серії ЕНА №4692516, якою ОСОБА_1 , 15.06.1972 року було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 09.05.2025 о 18:32 годині по вул. Шевченка в с. Богданівка водій не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2. «б» ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Крім того інспектором ВП №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області 09.05.2025 року було винесено постанову серії ЕНА №4692446, якою ОСОБА_1 , 15.06.1972 року було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 09.05.2025 о 18:35 годині по вул. Соснова в с. Богданівка водій не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії чим порушив п. 2.1.а ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Позивач стверджує, що події вказаного правопорушення не було, а тому не повинен нести адміністративну відповідальність, крім того, його не було забезпечено право на правову допомогу та не надано докази вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідач надіслав копію відеозапису з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора патрульного автомобіля.

Доводи представника позивача про те, що працівниками поліції в оскаржуваних постановах не вказано технічний пристрій на який здійснено відеозапис, суд відхиляє, оскільки в обох оскаржуваних постановах в п.7 «До постанови додаються:» вказано що до постанови додаються відео з бодікамери 857330.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 5 розділу ІV Інструкції встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 та ч.1 ст.126 КУпАП, відповідачем надано відеозаписи з відеореєстратора службового автомобіля та бодікамери, з якого вбачається, що автомобіль марки Mercedes-Benz Vito при здійсненні повороту не ввімкнув світловий покажчик повороту, в подальшому при переслідуванні працівниками поліції не ввімкнув покажчик повороту при повороті повторно (при в`їзді до тунелю). В подальшому після зупинки транспортного засобу вбачається що ним керував ОСОБА_1 , даний факт ніким не заперечується та сторонами не оспорюється. На вимогу працівника поліції пред`явити документи ОСОБА_1 дістає мобільний телефон. Згодом ОСОБА_1 на повторну вимогу пред`явлення документів відповідає поліцейському : «Зараз зять приїде і дасть» на запитання поліцейського «Із-за цього тікали? Із-за того що документів нема? Воно того варте?» ОСОБА_1 відповідає «Може і не варте». Згодом на запитання поліцейського «Ви взагалі посвідчення водія маєте?» ОСОБА_1 відповідає «Є», на запитання поліцейського «Які категорії?», відповідає «A B C», на запитання «А вони де?» відповідає « ОСОБА_2 », на запитання «А живете де?» відповів «в Мовчанівнці». Згодом на запитання працівника поліції «Для чого тікати?» ОСОБА_1 відповів «Та, думаю, документів немає чи ще щось, та й …». Дані відеозаписи підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушень, вказаних в оскаржуваних постановах.

За положеннями частини 1ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За результатом розгляду справи, інспектором поліції було винесено оскаржувані постанови.

З відеозаписів вбачається, що особі яка притягається до адміністративної відповідальності працівниками поліції було роз`яснено положення ст.62 Конституції України, ст.268 КУпАП, та роз`яснено ОСОБА_1 його права, в тому числі користуватись послугами спеціаліста в сфері права та право на оскарження постанови.

Тому суд вважає, що відеозаписи, надані відповідачем на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 , Правил дорожнього руху, в розумінні приписів ст.ст. 73-76 КАС України, є належними доказами по справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, доводи представника позивача про те, що пояснення позивача щодо наявності посвідчення водія у нього було в застосунку «Дія» суд відхиляє, оскільки такі доводи не доводяться матеріалами відеофіксації.

У справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони відповідно до вимог ч. 2ст. 2 КАС України.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122; частини перша, друга і четверта статті 126 КУпАП.

За приписами ч.2 ст.122 КУпАП відповідальність настає, зокрема, за порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

За приписами ч.1 ст.126 КУпАП відповідальність настає, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Згідно пп. «б» п. 9.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року(надалі - Привила) водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно п. 2.1. Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон);

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач дійсно керував автомобілем, і під час зміни напрямку руху не ввімкнув покажчик повороту, що є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.122 КУпАП, а також не мав при собі та не пред`явив на вимогу працівників поліції посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Повноваження на розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 КУпАП належать органам Національної поліції.

Судом не встановлено порушення права позивача на захист та право на ознайомлення із матеріалами справи оскільки про можливість скористатися цим правом позивача було повідомлено працівником поліції, але жодних клопотань позивач не заявляв.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіривши відповідність дій працівника поліції, вимогам закону, а також законність та обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, суд дійшов висновку, що працівник поліції діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.2,9,72,77,139,242,244,246,268,286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення проголошено 27.06.2025 року.

Суддя В.М. Сіянко