Справа № 210/3459/25
Суддя: Чайкіна О. В.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 210/3459/25
Провадження № 2-а/210/45/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 червня 2025 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

головуючої судді Чайкіної О.В., за участі секретаря судового засідання Кучевасової А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов адвоката Каращук Юрія Григоровича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови по справі № уп/17511/1 від 04 грудня 2024 року про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

04 грудня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_1 виніс постанову №уп/17511/1, якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000.00 грн.

Позивач копію протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП не отримував, відсутні відомості про те, чи складався такий протокол взагалі. Під час розгляду справи та складання постанови 04 грудня 2024 року позивач присутній не був.

Лише 05 травня 2025 року позивач дізнався про постанову шляхом доступу до матеріалів виконавчого провадження №77962422. Хоч в постанові наявна відмітка про відправку її позивачу, однак це не підтверджує те, що вона дійсно була відправлена, не підтверджує отримання/не отримання такої постанови. У період з 13 грудня 2024 року по 17 грудня 2024 року позивач перебував у стаціонарі хірургічного відділення та переніс операцію.

Зі змісту оскаржувальної постанови встановлено, що 25.11.2024 року о 18 год. 03 хв. Посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено факт порушення вимог чинного законодавства військовозобов`язаним, якому було належним чином вручено повістку 11.09.2024 року під особистий підпис на прибуття 11.10.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 для визначення їх призначення на особливий період. Будучи належним чином сповіщений про необхідність прибуття, останній на вказану в повістці дату та час не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 про поважні причини у встановлений строк не повідомив, чим порушив вимоги абзацу 1 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

11 жовтня 2024 року позивач виконав свій обов`язок та прибув за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В цей же день позивачу вручено нову повістку № про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 16.10.2024 року.

16 жовтня 2024 року позивач також прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустими доказами факт порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Крім того, позивач не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином позивач прибув 11 жовтня 2024 року за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_4 , постанову складено за фактом неіснуючого правопорушення, про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач не був повідомлений належним чином, тож був позбавлений можливості надати свої пояснення, ні копії протоколу, ні копії постанови не отримував, тож у сукупності встановленого та викладеного вважають, що у даному випадку відсутня вина позивача у вчиненні правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Оскаржувану постанову слід скасувати, а провадження у відповідній справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події та складу зазначеного правопорушення в діях позивача.

Аргументи учасників

13 червня 2025 року відповідач направив відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначив, що Позивач відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на момент винесення постанови мав статус військовозобов`язаного та перебував на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

11 вересня 2024 року посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 було вручено повістку №4650 Позивачу щодо обов`язку прибути 11 жовтня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення своїх персональних даних.

На вказану в повістці дату та час Позивач до ІНФОРМАЦІЯ_4 не прибув, що підтверджується наданими поясненнями позивачем в протоколі, про поважні причини неприбуття не повідомляв.

21 жовтня 2024 року було направлено до відділення поліції №1 звернення щодо доставлення громадянина, який вчинив адміністративне правопорушення (звернення від 21 жовтня 2024 року № вобр/15329).

Тільки 25 листопада 2024 року працівниками поліції було доставлено позивача до ТЦК та СП для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відносно позивача було складено адміністративний протокол №1612 та призначено розгляд справи на 04 грудня 2024 року, про ознайомлення зі змістом протоколу та датою і часом розгляду справи наявний особистий підпис позивача в протоколі.

В поясненнях до протоколу № 1612, позивач зазначив, що не прибув по повістці, тому що надали мало часу для проходження ВЛК.

Зазначена позивачем підстава неявки по повістці не може бути визнана поважною та не звільняє останнього від виконання мобілізаційного законодавства.

Згідно абз. 12 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

- перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк.

- смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, про що наявний підпис в протоколі, останній 04 грудня 2024 року не прибув.

Клопотань про перенесення розгляду справи не надсилав, тому призначену справу було розглянуто за відсутності позивача за наявними в матеріалах справи документами. За результатами розгляду винесено постанову від 04 грудня 2024 року № уп/17511/1, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу у розмірі 17000 грн. 05 грудня 2024 року другий примірник постанови було направлено поштовим зв`язком.

У зв`язку з невиконанням постанови № уп/17511/1 від 05 грудня 2024 року, відповідачем 23 квітня 2025 року за №уп/3599/24 було направлено постанову до Довгинцівського відділу ДВС на примусове виконання.

Доказів відсутності складу правопорушення не встановлено, поважні причини неприбуття відсутні. В діях військовозобов`язаного наявний склад адміністративного правопорушення, який підтверджений належними доказами (повістка, рапорт, звернення).

Викладені доводи позивача не спростовують вчинення ним адміністративного правопорушення, а зводяться до намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності саме за не прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 в строк визначений повісткою та законодавством.

Згідно Книги обліку відвідувачів та видачі одноразових перепусток на адміністративно господарчу територію, позивач 11 жовтня 2024 року не прибував до ТЦК та СП за вказаною повісткою впродовж дня. Інших доказів прибуття позивачем до ТЦК та СП останній не надає.

Позивачем не надано жодного достовірного доказу протиправності винесеної постанови чи порушення вимог статей КУпАП. Викладені доводи в позовній заяві є надуманими та недостовірними, які не підлягають задоволенню.

16 червня 2025 року представник позивача надіслав до суду відповідь на відзив, у якому зазначив, що представником відповідача 1 до відзиву додано копію справи № 1612 про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, постанова від 04.12.2024 року № уп/17511/1, в якій міститься протокол № 1612 про адміністративне правопорушення від 25.11.2024 року, у якому вказано, що Позивач 11.10.2024 року не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 без поважних причин та в подальшому порушував вимоги законодавства в період з 11.10.2024 року по 25.11.2024 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 210-1 КУпАП. Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні з 24.02.2022 року й донині діє особливий період в умовах правового режиму воєнного стану, тому за порушення в особливий період Закону України "Про оборону Україну" та "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачена адміністративна відповідальність за частиною 2 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно наявного в матеріалах Рапорту від 21.10.2024 року вказано, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 210-1 КУпАП.

Частина 2 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою статті 210-1 КУпАП, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, однак позивач раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП. Навіть в самому протоколі в розділі, де заповнюються дані про попереднє притягнення до адміністративної відповідальності, стоять почерки. Тому в діях Позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210-1 КУпАП.

Крім того, протокол складено за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, проте постановою № уп/17511/1 від 04.12.2024 року на Позивача накладено штраф за адміністративне правопорушення, передбачене вже ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Тобто відповідач при розгляді справи вийшов за межі протоколу про адміністративне правопорушення, самочинно змінив частину статті, за якою відбувається притягнення до відповідальності та незаконно виніс оскаржувану зараз постанову.

Відповідач діяв не на підставі закону, а тому оскаржувана постанова має бути скасована, а провадження закрите. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги позивача обґрунтовані, і їх необхідно задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог в їх сукупності, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, суд виходить з такого.

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження

Встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 підполковника ОСОБА_2 №уп/1751/1 від 04 грудня 2024 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за ч. 3 ст.210-1 КУпАП за те, що 25 листопада 2024 року о 18 годині 03 хвилини посадовою особу ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено факт порушення вимог чинного законодавства військовозобов`язаним, якому було належним чином вручено повістку 11 вересня 2024 року під особистий підпис на прибуття 11 жовтня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 для визначення їх призначення на особливий період. Будучи належним чином оповіщений про необхідність прибуття, останній на вказану в повістці дату та час не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , про поважні причини у встановлений строк не повідомив, яким порушив вимоги абзацу 1 частини 1 статті 22 Закону України «про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Доказів відсутності складу правопорушення не встановлено, поважні причини неприбуття відсутні. В діях військовозобов`язаного наявний склад адміністративного правопорушення, який підтверджений належними доказами (а.с.9-10).

05 травня 2025 року державним виконавцем Довгинцівського ВДВС у місті Кривому Розі Дніпропетровської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №77962422 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 34 000.00 грн. (а.с.11-12).

Відповідно до замовлення №437799 від 09.12.2024 року ОСОБА_1 пройшов обстеження, рекомендовано консультація хірурга (а.с.13).

З виписки з медичної картки стаціонарного хворого №8029/2071 встановлено, що ОСОБА_1 перебував з 13.12.2024 року по 17.12.2024 року в КНП «Криворізька міська лікарня №5» КМР з діагнозом «защемлена коса пахово-калиткова грижа великих розмірів» (а.с.14).

25 листопада 2024 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №1612. Суть правопорушення: о 18 годині 03 хв. в ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено факт порушення Закону України «Про оборону України» та абзац 1 частини 1 та 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Військовозобов`язаному ОСОБА_1 належним чином вручено повістку 11.09.2024 року під особистий підпис про прибуття 11.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 для визначення призначення на особливий період під час проведення загальної мобілізації.

11 жовтня 2024 року військовозобов`язаний не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 без поважних причин. Та в подальшому порушував вимоги законодавства у період з 11.10.2024 року по 25.11.2024 року. Чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 210-1 КУпАП.

В поясненнях до протоколу ОСОБА_3 зазначив «не явився по повістці своєчасно тому, що надали усього п`ять днів на проходження комісії, а в мене навіть немає сімейного лікаря».

ОСОБА_1 під особистий підпис роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 04.12.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.76-77).

21 жовтня 2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 звернувся до начальника Відділення поліції №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області зі зверненням щодо доставлення ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення за статтею 210-1 КУпАП, до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.78 зворотна сторона).

Відповідно до розписки про отримання повістки ОСОБА_1 під особистий підпис отримав вказану повістку про виклик для уточнення військово облікових документів та проходження ВЛК на 11.10.2024 року о 09:00 год. (а.с.79 зворотна сторона).

ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», має статус військовозобов`язаного та перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Мотиви суду та застосовані норми права

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 є предметом спору, який передано на вирішення суду.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ч.1 ст.22 цього Закону громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Загальні правила військового обліку визначені статтею 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до якої військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний (ч.3 ст.33 Закону).

Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.5 ст.33 Закону).

Відповідно до п.79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці;

здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством;

виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку;

організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Підпунктом 2 пункту 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку № 1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 3 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачене відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинення в особливий період.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли був оприлюднений Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Отже, суд констатує, що на дату винесення відповідачем оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період, що є підставою для застосування ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Постановою Кабінету міністрів України № 154 від 23.02.2022 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - Положення).

Так, згідно із п. 9 Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, серед іншого, розглядають справи про адміністративні правопорушення та накладають адміністративні стягнення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення. ІНФОРМАЦІЯ_7 представляє інтереси Збройних Сил у відносинах з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, іншими державними органами, підприємствами та громадянами на відповідній території. ІНФОРМАЦІЯ_7 має право, окрім іншого, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 Кодексу України, і накладати адміністративні стягнення (п. 12 Положення).

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За правилами ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 258 КУпАП протокол може не складатись у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

В спірному випадку, суть виявленого відповідачем в діях позивача адміністративного правопорушення полягає в тому, що позивач, будучі обізнаним з його обов`язком прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки по повістці 11 жовтня 2024 року, не прибув у визначений день до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також не з`явився у період з 11 жовтня 2024 року по 25 листопада 2024 року.

Позивач у позовній заяві вказує, що 11 жовтня 2024 року він виконав свій обов`язок та прибув за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_4 . В цей же день йому вручено нову повістку № про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 16 жовтня 2024 року. 16 жовтня 2024 року позивач також прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Проте, в поясненнях до протоколу від 25 листопада 2024 року ОСОБА_3 самостійно зазначив «не явився по повістці своєчасно тому, що надали усього п`ять днів на проходження комісії, а в мене навіть немає сімейного лікаря» (а.с.76-77).

Також, ОСОБА_1 під особистий підпис роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, повідомлено про необхідність надати пояснення та докази поважності не прибуття, а також повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 04.12.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.76-77).

Виходячи з встановлених обставин справи, суд вважає, що позивач не надав належних та допустимих доказів щодо поважності причини неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 11 жовтня 2024 року, що, як правильно зазначено відповідачем, є свідченням наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.210-1 КУпАП.

Суд зауважує, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 25 листопада 2024 року дійсно вказана ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи суд констатує, що описка вчинена у протоколі №1612, який складений відносно ОСОБА_1 не позбавляють цей протокол доказової сили з огляду на те, що протокол складений за участі позивача, проти зафіксованих в ньому фактів позивач не заперечує.

Крім того, зміст правопорушення, викладеного в протоколі кореспондується саме з положеннями частини 3, а не частини 2 статті 210-1 КУпАП.

Позивачем не спростовується, що будучи повідомленим належним чином про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_8 11 жовтня 2024 року позивачем заздалегідь не повідомлено відповідача належним чином про наявність поважних причин не прибуття, тому його дії правильно кваліфіковані у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, і як вже зазначалось судом вище у даній категорії справ в особливий період складання протоколу не є обов`язковим.

Крім того, та обставина, що позивач проходив лікування у період з 13.12.2024 по 17.12.2024 року не може бути підставою для скасування постанови, оскільки Позивач був обізнаний про необхідність явки до ТЦК у жовтні 2024 року, а винесення спірної постанови мало місце у листопаді 2024 року.

Строк притягнення до адміністративної відповідальності, визначений у статті 38 КУпАП не порушено.

Отже, оскільки станом на час розгляду справи про адміністративне правопорушення на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 клопотань або заяв від позивача про перенесення розгляду адміністративної справи не надходило, будь-яких інших доказів не надсилалось, позивач не з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_4 у період з 11 жовтня 2024 року по 25 листопада 2024 року, суд погоджується зі стороною відповідача, що адміністративна справа правомірно розглянута за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП на підставі наявних документів у справі з винесенням постанови від 04 грудня 2024 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу у сумі 17 000,00 грн.

Підсумовуючи вищенаведене, з урахуванням встановлених у справі обставин та вищезазначених норм законодавства, суд вважає що постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 №уп/17511/1 від 04 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідно за ч.3 ст.210-1 КУпАП є правомірною та не підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 90, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

Позов адвоката Каращук Юрія Григоровича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови по справі № уп/17511/1 від 04 грудня 2024 року про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 27 червня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

Представник позивача - адвокат Каращук Юрій Григорович, свідоцтво про право на зханяття адвокатською діяльністю №10108/10 від 01.07.2021

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , має місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя: О. В. Чайкіна