Справа № 200/18308/16-а
Суддя: Цитульський В. І.
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

провадження №2-а/932/36/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Цитульського В.І., розглянувши, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом Громадської організації «Дніпровський спортивно-парусний яхт-клуб «Січ» до Департаменту екологічної політики Дніпропетровської міської ради, третя особа: Дніпропетровська міська рада про визнання протиправними дії та скасування припису,

В С Т А Н О В И В:

25.10.2016 Громадська організація «Дніпропетровський Спортивно-Парусний та культурно-етнографічний клуб «СІЧ» звернувся із позовом до Департаменту транспорту та охорони навколишнього середовища Дніпропетровської міської ради у якому просить:

- визнати протиправними дії Департаменту транспорту та охорони навколишнього середовища Дніпропетровської міської ради по проведенню планової перевірки Дніпропетровського спортивно-парусного та культурно-етнографічного клуба «Січ» на підставі наказу №8 від 01.06.2016 щодо виконання вимог природоохоронного законодавства України;

- визнати протиправним та скасувати припис №3 від 22.08.2016 Департаменту транспорту та охорони навколишнього середовища Дніпропетровської міської ради відносно Дніпропетровського спортивно-парусного та культурно-етнографічного клуба «Січ».

Для розгляду справи визначено головуючого суддю Женеску Е.В., яка ухвалою від 31.10.2016 відкрила загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 27.06.2018 відповідача Департамент транспорту та охорони навколишнього середовища Дніпропетровської міської ради замінено на його правонаступника - Департамент екологічної політики Дніпропетровської міської ради.

У зв`язку із відстороненням головуючого судді від здійснення правосуддя, на підставі розпорядження керівника апарату суду, 21.02.2020 для розгляду справи визначено головуючого суддю Сліщенка Ю.Г., який ухвалою від 21.02.2020 відкрив спрощене позовне провадження без виклику сторін.

У зв`язку із звільненням головуючого судді, на підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду, 16.11.2020 для розгляду справи визначено головуючого суддю Цитульського В.І., який ухвалою від 17.11.2020 прийняв справу до свого провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Стислий виклад позиції позивача.

В період з 01.08.2016 по 15.08.2016 Департаментом транспорту та охорони навколишнього середовища Дніпропетровської міської ради була проведена планова перевірка Дніпропетровського спортивно-парусного та культурно-етнографічного клуба «Січ» щодо виконання вимог природоохоронного законодавства України. За результатами перевірки було складено акт.

Позивач вважає відсутніми підстави для проведення перевірки з огляду на те що у 2015, 2016 роках проведення перевірок контролюючими органами було заборонено.

Орім цього позивач зазначає про відсутність відповідних повноважень у Департаменту. Зокрема перевірка, як делеговане повноваження, могла бути здійснена на підставі рішення відповідної ради, якого не було.

В наказі та направленні на перевірку відсутні печатка, погодження, перелік питань. Додатки, їх кількість та кількість аркушів в документах не позначені. В додатку до наказу, який не затверджений, збільшено перелік питань перевірки.

Також позивач покликається на відсутність відомостей про плани перевірок.

Стислий виклад позиції відповідача.

Щодо повноважень Департаменту на проведення перевірки то відповідач покликається приписи Законів України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та «Про місцеве самоврядування», «Про охорону навколишнього природного середовища» рішень Дніпропетровської міської ради від 16.03.2016 №7/3 та від 18.05.2016 №31/8.

Щодо мораторію відповідач зазначив проте, що перевірка проведена на виконання п.5 рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради.

Також відповідач вказує на численні порушення, які були виявлені під час перевірки.

Фактичні обставини встановлені судом.

Директором Департаменту транспорту та охорони навколишнього середовища Дніпропетровської міської ради видано наказ від 01.08.2016 №8 яким наказано провести планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України Дніпропетровського спортивно-парусного та культурно-етнографічного клуба «Січ» та затверджено перелік питань для здійснення перевірки.

01.08.2016 складено направлення на проведення відповідної перевірки у якому вказано предмет: дотримання вимог природоохоронного законодавства України та виконання рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 21.12.2006 №4669.

Також 01.08.2016 затверджено перелік питань для здійснення перевірки у кількості 15 питань.

Директор Департаменту звертався до Дніпропетровського спортивно-парусного та культурно-етнографічного клуба «Січ» із вимогою від 04.08.2016 про надання документів.

12.08.2016 позивачем надано відповідь із долученням документів.

За результатами перевірки складено акт в якому встановлено численні порушення вимог природоохоронного законодавства України.

Окрім акту Департаментом транспорту та охорони навколишнього середовища Дніпропетровської міської ради винесено припис від 22.08.2016 №3 про усунення порушень вимог природоохоронного законодавства України.

Факти порушень позивачем не заперечуються.

Назву позивача змінено із Громадська організація Дніпропетровський Спортивно-Парусного та культурно-етнографічного клубу «СІЧ» на Громадська організація «Дніпровський спортивно-парусний яхт-клуб «Січ».

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 756 грн.

Норми права, що застосував суд.

1. У постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17 Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

2. Згідно п.3 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», на який посилається позивач, установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік Державною фіскальною службою України та її територіальними органами, Державною фінансовою інспекцією та її територіальними органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб`єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Разом із тим, згідно висновків, наведених у постанові Верховного Суду від 27.10.2021 у справі №826/8130/16, вказаний Закон направлений на врегулювання відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів та передбачає внесення змін до податкового законодавства, і за своєю метою та змістом покликаний врегулювати саме податкові, а не будь-які інші правовідносини, зокрема й ті, які виникають у сфері надрокористування.

Таким чином, обмеження на проведення перевірок підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами, встановлений Законом №71-VІІІ, стосується виключно контролюючих органів, визначених у підпункті 41.1 статті 41 Податкового кодексу України, до яких відповідач не віднесений.

Згідно п.8 Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», на який посилається позивач, установлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня - червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб`єкта господарювання щодо його перевірки.

3. Відповідно до ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

За приписами пп.1 п.б ч.1 ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить таке делеговане повноваження як здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

Рішенням Дніпровської міської ради від 18.5.2016 №31/8 затверджено положення про Департамент транспорту та охорони навколишнього середовища Дніпропетровської міської ради.

Цим положенням визначено наступне:

- департамент має повноваження на здійснення контролю за дотриманням вимог природоохоронного законодавства України (п.3.2.1);

- департамент має право здійснювати перевірки підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності та підпорядкування (п.4.1.2).

- директор департаменту видає у межах своєї компетенції накази, розпорядження, інші акти на виконання рішень міської ради, її виконавчого комітету, розпоряджень міського голови, а також відповідних актів вищих органів виконавчої влади, організовує та контролює їх виконання, у необхідних випадках видає спільні накази з керівниками інших виконавчих органів міської ради (п.6.3.8).

4, 5. У постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17 Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок, що підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Верховний Суд вирішував питання застосування у подібних правовідносинах висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 08.09. 2021 у справі №816/228/17. Так, у постанові від 28.12.2022 у справі № 420/22374/21 суд зазначив, що у висновку Великої Палати Верховного Суду [підставою для скасування податкових повідомлень-рішень є не будь-які порушення, а лише ті, які об`єктивно вплинули на висновки податкового органу за результатами проведеної перевірки] не йдеться про те, що підтвердження обґрунтованості висновків по суті виявлених порушень за результатами проведеної перевірки нівелює правове значення та наслідки всіх процедурних порушень, допущених контролюючим органом під час призначення та/або проведення перевірок. Разом з тим постанова Великої Палати Верховного Суду не містить визначення конкретних критеріїв, за яких допущені контролюючим органом процедурні порушення є такими, що впливають або об`єктивно можуть впливати на висновки, здійснені за наслідками перевірки. Відповідно, оцінка заявлених (виявлених) процедурних порушень здійснюється судом в кожній конкретній справі.

Уваги заслуговує висновок Верховного Суду, викладений у постановах від 24.05.2023 у справі №140/607/22, від 28.06.2023 у справі №160/7340/22 про те, що проведення документальної планової перевірки платника податків під час дії мораторію, встановленого пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, означає те, що така перевірка з огляду на дію мораторію не повинна була відбутися в силу закону, тобто за своєю суттю не є процедурним порушенням, а лежить у площині виконання контролюючим органом повноважень, визначених законом.

Під час ухвалення постанов від 28.10.2022 у справі №600/1741/21-а, від 12.10.2022 у справі №160/24072/21 Верховний Суд також враховував висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17, і зазначив, що доводи про неправомірність дій контролюючого органу, а саме - невиконання вимог норм ПК України щодо процедури проведення перевірки, можуть бути підставою для висновку про відсутність правових наслідків такої та визнання протиправними рішень прийнятих за її наслідками.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Згідно зі статтею 5 вказаного закону, планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому.

План здійснення заходів державного нагляду (контролю) на наступний плановий період повинен містити конкретні календарні дати початку кожного планового заходу державного нагляду (контролю) та строки їх здійснення.

Орган державного нагляду (контролю) визначає у віднесеній до його відання сфері критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від здійснення господарської діяльності.

З урахуванням значення прийнятного ризику всі суб`єкти господарювання, що підлягають нагляду (контролю), відносяться до одного з трьох ступенів ризику: з високим, середнім та незначним.

Залежно від ступеня ризику органом державного нагляду (контролю) визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю).

Статтею 6 вказаного закону визначено виключні підстави для здійснення позапланових заходів.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінка суду.

1. Стосовно способу захисту.

Згідно наведеного вище висновку Великої Палати Верховного Суду неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову.

Відтак вимоги про визнання протиправними дій по проведенню планової перевірки не можуть бути задоволеними.

При цьому відповідні доводи позивача мають бути враховані при вирішенні вимоги про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками перевірки.

2. Стосовно мораторію на проведення перевірок.

Пункт 3 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», на який посилається позивач, направлений на врегулювання відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів та передбачає внесення змін до податкового законодавства, і за своєю метою та змістом покликаний врегулювати саме податкові, а не будь-які інші правовідносини.

Оскілки між сторонами виникли відносини щодо природоохоронного законодавства, такий закон не є реваншним для даних відносин.

Пункт 8 Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», на який посилається позивач, стосується перевірок які здійснюються протягом січня - червня 2015 року.

Оскілки перевірка позивача проведена з 01.08.2016 по 15.08.2016, такий закон також не є реваншним для даних відносин.

3. Стосовно повноважень відповідача.

Повноваження органів місцевого самоврядування здійснювати контроль за додержанням природоохоронного законодавства передбачено пп.1 п.б ч.1 ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Дніпровською міською радою відповідні повноваження надані Департаменту екологічної політики Дніпропетровської міської ради.

Відтак вказаний департамент мав право на проведення перевірки позивача.

На переконання суду той факт, що відповідне повноваження є делегованим та покликання на право директора департаменту видавати накази на виконання рішень Дніпровської міської ради не свідчить про відсутність права у директора департаменту на видання наказу про проведення перевірки.

Зокрема видання відповідного наказу віднесено до повноважень департаменту законом та рішенням Дніпровської міської ради.

4. Щодо доводів позову про те, що в наказі та направленні на перевірку відсутні печатка, погодження, перелік питань. Додатки, їх кількість та кількість аркушів в документах не позначені. В додатку до наказу, який не затверджений, збільшено перелік питань перевірки.

Відповідні порушення суд вважає процедурними та такими, що не могли об`єктивно вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішень суб`єкта владних повноважень.

Відтак суд не вбачає доцільним надавати таким доводам позивача додаткову оцінку.

5. У наказі про проведення перевірки та інших документах відповідача не вказано проте, що перевірка була передбачена планом здійснення заходів державного нагляду (контролю) на відповідний плановий період (який має відповідати встановленому законом змісту, бути затверджений та опублікований у встановлені строки та спосіб).

Не надано відповідного плану відповідачем і до суду.

Не наведено відповідачем і доводів про існування виключних, визначених законом, підстав для проведення позапланової перевірки.

Відтак, аналізуючи наведені вище вимоги закону та висновки Верховного Суду, суд приходить до переконання про те, що перевірка щодо позивача не повинна була відбутися в силу закону. При цьому за своєю суттю таке порушення не є процедурним порушенням, а лежить у площині виконання контролюючим органом повноважень, визначених законом.

Вказане порушення є самостійною та достатньою підставою для висновку про відсутність правових наслідків перевірки та визнання протиправними рішень прийнятих за її наслідками (такий самий висновок за аналогічних підстав було вказано у постанові Верховного Суду від 01.05.2025 у справі №520/27640/21).

Розподіл судових витрат.

Враховуючи що суд задовольняє одну позовну вимогу, із відповідача підлягає стягненню в користь позивача сплачений судовий збір виходячи із однієї вимоги немайнового характеру.

На підставі вищевикладеного суд -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов Громадської організації «Дніпровський спортивно-парусний яхт-клуб «Січ» задовільнити частково.

Визнати протиправним та скасувати припис №3 від 22.08.2016 Департаменту транспорту та охорони навколишнього середовища Дніпропетровської міської ради відносно Дніпропетровського спортивно-парусного та культурно-етнографічного клуба «Січ».

В задоволенні вимоги про визнання протиправними дій по проведенню планової перевірки відмовити.

Стягнути із Департаменту екологічної політики Дніпропетровської міської ради в користь Громадської організації «Дніпровський спортивно-парусний яхт-клуб «Січ» сплачений судовий збір в сумі 1 378 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25.06.2025.

Суддя В.І. Цитульський