Справа № 500/1706/25
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/1706/25

25 червня 2025 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника адвоката Саламандика Андрія Івановича звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, в якій просить:

визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Тернопільській області щодо перерахунку вислуги років та підготовки пакету документів відносно ОСОБА_1 для подачі в Управління Пенсійного фонду в Тернопільській області для призначення йому пенсії по вислузі років (від 05.11.2024 №23050-2024),

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Тернопільській області перерахувати вислугу років, зарахувавши пільгову вислугу в календарну для виходу на пенсію та підготовити пакет документів відносно ОСОБА_1 для подачі в Управління Пенсійного фонду в Тернопільській області для призначення йому пенсії по вислузі років.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наказом №329 о/с від 03.10.2023 був звільнений зі служби в поліції, у званні майора поліції, з посади інспектора сектору реагування патрульної поліції Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, з 03.10.2023.

Згідно послужного списку позивач перебував на наступних посадах:

15.08.2000 - 24.06.2003 - курсант Прикарпатської філії Національної академії внутрішніх справ України.

24.06.2003 - 22.10.2007 - дільничний інспектор міліції відділення дільничних інспекторів міліції Чортківського районного відділу Управління МВС України в Тернопільській області.

22.10.2007 - 01.12.2009 - дільничний інспектор міліції сектору дільничних інспекторів міліції міліції громадської безпеки Чортківського районного відділу Управління МВС України в Тернопільській області.

01.12.2009 - 19.02.2013 - оперуповноважений відділення кримінальної міліції у справах дітей кримінальної міліції Чортківського районного відділу Управління МВС України в Тернопільській області.

19.02.2013 - 06.11.2015 - старший оперуповноважений сектору кримінальної міліції у справах дітей кримінальної міліції Чортківського районного відділу Управління МВС України в Тернопільській області.

07.11.2015 - 09.12.2016 - старший оперуповноважений Чортківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.

09.12.2016 - 13.01.2021 - інспектор сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Чортківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.

13.01.2021 - 03.10.2023 - інспектор сектору реагування патрульної поліції Чортківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.

Згідно наказу №329 о/с від 03.10.2023 календарна вислуга років позивача станом на 03.10.2023 складає 23 роки 01 місяць 18 днів. В пільговому підрахунку не проводилось.

02.10.2024 позивачем було подано заяву про перерахунок вислуги років, зарахувавши пільгову вислугу в календарну для виходу на пенсію та підготовку пакету документів для подачі в Управління Пенсійного фонду в Тернопільській області для призначення йому пенсії по вислузі років.

У відповіді на заяву від 05.11.2024 ГУНП в Тернопільській області позивачу відмовило в підготовці такого пакету документів.

Такі дії відповідача позивач вважає протиправними та, покликаючись на висновки Верховного суду у справі №805/3923/18-а (постанова від 03.03.2021), просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 01.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 03.06.2025 продовжено Головному управління Національної поліції в Тернопільській області строк для подання відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 та процесуальний строк розгляду справи №500/1706/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії на 1 місяць.

13.06.2025 до суду від відповідача поступив відзив, в якому Головне управління Національної поліції в Тернопільській області просить в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Вказує, що у позивача ОСОБА_1 вислуга років на день звільнення складає 23 роки 01 місяць 18 днів, для оформлення та подачі документів до Пенсійного фонду України для призначення пенсії за вислугу років не має законних підстав, а вислуга років на пільгових умовах зараховується для визначення розміру пенсії і не є підставою для її призначення, відповідно до п. 3 постанови КМУ від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб".

На переконання відповідача, для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі; до цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено. У зв`язку з тим, що календарна вислуга років позивача на час його звільнення зі служби є не достатньою для призначення пенсії, що в свою чергу не відповідає умовам призначення пенсії за вислугу років, встановленому пунктом "а" статті 12 Закону №2262-XII, відповідач вважає, що у нього були відсутні правові підстави для підготовки документів, необхідних для призначення позивачеві пенсії за вислугу років.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Згідно витягу з наказу від 03.10.2023 №329 о/с "По особовому складу" майора поліції ОСОБА_1 , інспектора сектору реагування патрульної поліції Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України "Про Національної поліції", з 03.10.2023.

Календарна вислуга позивача на день звільнення складає 23 роки 01 місяць 18 днів.

Вважаючи, що в даному наказі не відображено всю вислугу в пільговому підрахунку (більше 25 років), що є необхідною для призначення пенсії за вислугу років, позивач 02.10.2024 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок вислуги років, зарахувавши пільгову вислугу в календарну для виходу на пенсію та підготовити пакет документів для подачі до Головного управління Пенсійного фонду в Тернопільській області для призначення йому пенсії за вислугу років.

Листом від 05.11.2024 ГУНП в Тернопільській області відмовило позивачу у підготовці такого пакету документів за відсутності календарної вислуги років у мінімально визначеному Законом розмірі - 25 календарних років. Вказавши, зокрема, що до цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ та поліції, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-XII (далі - Закон №2262-ХІІ в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 1 Закону №2262-XII встановлено, що особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно з пунктом "б" статті 1-2 Закону №2262-XII право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту, особи начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань.

Стаття 2 Закону №2262-XII визначає, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Згідно із пунктом "а" частини першої статті 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Частиною другою статті 17 Закону №2262-XII передбачено, що до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, особам рядового складу, молодшого, середнього, старшого та вищого начальницького складу Державного бюро розслідувань, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, особам, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми здобуття освіти) у закладах освіти (крім навчання у закладах спеціалізованої освіти військового (військово-спортивного) профілю, військових навчальних закладах та навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України і державної пожежної охорони), після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Службі судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Відповідно до статті 17-1 Закону №2262-XII порядок обчислення вислуги років особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 17.07.1992 №393 затвердив Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб.

Відповідно до підпункту "а" пункту 3 Постанови №393 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах, один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Як слідує з матеріалів справи, на адвокатський запит Головне управління Національної поліції в Тернопільській області надало витяг з послужного списку із зазначеною інформацією про вислугу років при звільненні позивача та довідку про те, що ОСОБА_1 безпосередньо брав участь у Антитерористичній операції, Операції Об`єднаних Сил та заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на території Донецької, Луганської та Харківської областей, згідно наказів Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 06.07.2016 № 142 о/с дск, від 15.09.2016 №206 о/с дск, від 08.07.2021 №175 о/с дск, від 15.09.2021 №256 о/с дск, від 20.12.2022 №20 дск, від 06.01.2023 № 1 дск, в періоди з 14.07.2016 по 14.09.2016, з 13.07.2021 по 14.09.2021 та з 27.12.2022 по 05.01.2023.

Однак, пункт 3 Порядку №393 визначає види служби, які зараховуються, зокрема, поліцейським на пільгових умовах лише для визначення розміру пенсії за вислугу років, а не для призначення такої пенсії.

Так, виходячи з положень статті 12 Закону №2262-XII та пунктів 1 та 2-1 Постанови №393 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а пункт 3 Постанови №393 визначає, що певні періоди підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.

З аналізу наведених норм слід зробити висновок, що виникнення права на призначення пенсії за вислугу років, зокрема, в колишнього поліцейського пов`язують з наявністю певної вислуги років в календарному обчисленні, а не пільговому.

Оскільки календарна вислуга років позивача становить менше 25 календарних років (23 роки 01 місяць 18 днів), а пільгова вислуга років враховується лише для визначення розміру пенсії, а не для призначення такої, то відповідач правомірно відмовив позивачу у задоволенні його вимог щодо оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років та направлення їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

В даному випадку Головне управління Національної поліції в Тернопільській області діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом №2262-XII та Порядком №393, у зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Одночасно суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04), згідно з якою у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Окрім того, відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд наголошує на тому, що в силу вимог частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У контексті зазначених положень КАС України, суд звертає увагу позивача на те, що закріплені у частині другій статті 77 КАС України норми права щодо обов`язку суб`єкта владних повноважень доведення правомірності прийняття оспорюваного рішення не звільняє позивача від обов`язку доведення заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами.

Тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволення позовних вимог, відповідно до вимог статей 132, 139 КАС України, суд не вирішує питання про стягнення в користь позивача понесених судових витрат.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 25 червня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Національної поліції в Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Валова, 11, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46001, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.