Справа № 212/8054/24
Суддя: Ведяшкіна Ю. В.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/8054/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровського районний суд міста Кривого Рогу в складі:

суддя - Ведяшкіна Ю.В.,

секретаря судового засідання Розинько К.А.

у справі № 212/8054/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

15.08.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову № 346 у справі про адміністративне правопорушення від 06.08.2024 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити..

В обґрунтування позову зазначено, що 03.08.2024 року співробітники поліції примусово доставили позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де щодо нього був складений Протокол № 346 від 03.08.2024 року за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в якому зазначено, що він відмовився від отримання повістки та не прибув 14.02.2024 року по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_3 та не повідомив про причини неявки. 06.08.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 , винесено постанову № 346 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та застосовано стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. Зазначену постанову вважає протиправною, винесеною з порушенням норм процесуального та адміністративного права, посилаючись на те, що він не знав про існування повістки про його виклик до відповідача на 14.02.2024 року, а 02.07.2024 року відновив свої данні через ЦНАП «Віза» у Резерві+ та отримав витяг з відомостями про наявне бронювання на підприємстві де працює до 17.01.2025 року. Крім того, зазначив, що він не був присутній при складанні Акту про відмову в отриманні повістки 20.01.2024 року; станом на момент складання оспорюваної постанови сплинули строки накладення адміністративного стягнення за вказане правопорушення; він офіційно працевлаштований та між підприємством та відповідачем існує передбачений чинним законодавством зв`язок щодо звірок з приводу військовозобов`язаних осіб; при цьому відповідач мав можливість отримати відомості щодо нього з відповідних державних реєстрів.

16.08.2024 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

09.10.2024 року представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , подав до суду відзив на позовну заяву та клопотання про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву, в яких просив суд поновити строк на подання відзиву посилаючись на наявність поважних причин пропуску такого строку, а саме, перебування представника відповідача в період часу з 01.08.2024 року по 30.08.2024 року у щорічній відпустці; та виконанням відповідачем значного обсягу мобілізаційних завдань під час дії військового стану, та просив суд відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що згідно Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16.01.2024 року № 3/542 на підприємстві ПАТ «Центральний Гірнично збагачувальний комбінат» було здійснено оповіщення військовозобов`язаних. На виконання пункту 32 Порядку Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 30.12.2022 року № 1487 та за результатами оповіщення військовозобов`язаних, які працевлаштовані на даному підприємстві ПАТ «ЦГЗК» надав ІНФОРМАЦІЯ_3 Акт про відмову ОСОБА_1 від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.01.2024 року № 30. При цьому у визначений у повістці день та час ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув, про причини не явки не повідомив. У зв`язку з чим ІНФОРМАЦІЯ_3 листом від 22.03.2024 року подав звернення до органів Національної поліції відповідно до ст. 259 КУпАП про доставку ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки чинним законодавством не передбачено складання адміністративного протоколу без особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, тому протокол про адміністративне правопорушення та відповідно Постанова були складені після доставки Позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а зазначене правопорушення вважає триваючим, тому , на її переконання, не сплинули строки визначені в ст. 38 КУпАП.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Туровська М.О. не з`явилися, в заяві від 14.03.2025 року представник позивача просила розглядати справу у її відсутність та у відсутність позивача.

В судове засідання представник відповідача не з`явилася з невідомих суду причин, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи.

В судове засідання представник третьої особи - ІНФОРМАЦІЯ_5 , не з`явився з невідомих суду причин, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, письмові пояснення з приводу зазначеного спору, суду не подав.

У відповідності до ст. 268 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін та представника третьої особи.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов до наступних висновків.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; офіційно працевлаштований та працює на посаді майстра з ремонту транспорту ремонтної майстерні Гірничо транспортного цеху № 1 ПАТ «Центральний гірничо збагачувальний комбінат» (а.с.8-9,16).

Відповідно до роздруківки з мобільного застосунку Резерв+, 02.07.2024 року відносно військовозобов`язаного ОСОБА_1 , сформовано ІНФОРМАЦІЯ_3 обліковий документ дійсний до 17.01.2025 року. В якій також містяться відомості про те, що дані уточнені 02.07.2024 року (а.с.17).

03.08.2024 року начальником відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_3 складено протокол № 346 про адміністративне правопорушення, відповідно до якого військовозобов`язаний ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , після оповіщення на підприємстві ПРАТ «ЦГЗК», згідно розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16.01.2024 року № 3/542 про необхідність явки до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_3 термін прибуття 14.02.2024 року на 08:00 годину, відмовився отримувати повістку під особистий підпис. Про відповідний факт відмови ПРАТ «ЦГЗК» було складено Акт про відмову в отриманні повістки. У встановлений термін військовозобов`язаний ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув, про причини не явки не повідомив. Будь які інші відомості про себе не надав, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Зазначений протокол складено в присутності ОСОБА_1 другий примірник якого вручено ОСОБА_1 , що сторонами не оспорюється.

06.08.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , винесена Постанова № 346, відповідно до якої на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. Відповідно до зазначеної Постанови військовозобов`язаний ОСОБА_1 відмовився від підпису в повістці про виклик на 14.02.2024 року, та 14.02.2024 року о 08:00 годині до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув, про причини неявки не повідомив.

Позивач був присутній при розгляді справи. Копію зазначеної Постанови вручено ОСОБА_1 , що сторонами не оспорюється.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною третьою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

За приписами ч. 7 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан.

Згідно зі статтею 248 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також КУпАП) розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

У відповідності до абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Згідно із ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакцій на час виникнення спірних правовідносин) під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

На час вчинення правопорушення (14.02.2024) ст. 210-1 КУпАП була викладена в редакції Закону № 1357-IX від 30.03.2021, який набрав чинності 23.04.2021 року, а саме:

ч. 1 ст. 210-1 КУпАП Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ч. 2 ст. 210-1 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд звертає увагу, що на час складення протоколу № 346 від 03 серпня 2024 року, розгляду справи та винесення спірної постанови № 346 від 06 серпня 2024 року, ст. 210-1 КУпАП була викладена в редакції Закону №3696-IX від 09.05.2024, який набрав чинності 19.05.2024 року, а саме:

ч.1 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ч.2 ст. 210-1 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ч.3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідачем під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови № 346 від 06 серпня 2024 року не було враховано, що на час вчинення правопорушення, тобто станом на 14.02.2024 року, діяла редакція ч.2 ст.210-1 КУпАП, та ст. 210-1 КУпАП не містила в собі частини третьої .

Відповідно до положень статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Враховуючи на те, що станом на 14.02.2024 року (день визначений посадовими особами для прибуття позивачем до ІНФОРМАЦІЯ_3 ) положення статті 210-1 КУпАП не містили частини третьої, яка передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, суд зазначає, що до позивача не могло бути застосовано зазначену норму в редакції від 19.05.2024 р. за таке порушення.

Суд зауважує, що позивач, не з`явившись до відповідача 14.02.2024 року за отриманим викликом міг розраховувати на те, що він несе відповідальність за нормами Закону, що були чинний на час вчинення такої дії, а не тим який буде прийнятий у майбутньому.

Застосування відповідачем до позивача положень частини 3 статті 210-1 КУпАП у спірних відносинах суперечить положенням статті 58 Конституції України, а тому постанова № 346 від 06.08.2024 року є протиправною та, як наслідок підлягає скасуванню.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 2, 5, 6 10, 72 79, 90, 241 246, 250, 255, 286, 292, 295 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 346 від 06 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 17000 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 27 червня 2025 року.

Суддя: Ю. В. Ведяшкіна