Справа № 157/587/25
Суддя: Антонюк О. В.
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/587/25
Провадження №2-а/157/72/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Солошик Д.В.,

представника позивача Колодяжної Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позов шляхом подання засобами поштового зв`язку позовної заяви, що підписана його представником адвокатом Колодяжною Н.В., повноваження якої підтверджуються ордером серії АМ № 1123702 від 01 квітня 2025 року, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить прийняти до розгляду позовну заяву та відкрите провадження, скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 жовтня 2024 року серії ВН № 216 про притягнення його ( ОСОБА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України та закрити провадження у справі, а також стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати. В обґрунтування вимог зазначає, що оскаржувану постанову ОСОБА_1 не отримував та про наявність такої не знав, дізнався неї лише тоді, коли адвокатом Колодяжною Н.В. отримано відповідь на адвокатський запит із Маневицького відділу ВДВС у Камінь-Каширському районі Волинської області з копіями матеріалів виконавчого провадження, зокрема з копією постанови ВН № 216 від 08.10.2024 року за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 КпАП України. З постановою не погоджується, вважає її такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства. Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 (Маневичі), зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Повістки № 213660, зазначеної у постанові, про явку на 30 вересня 2024 року о 09 год 00 хв не отримував, так як і не отримував жодних повідомлень з пошти про наявність такої повістки. Тобто, про наявність такої повістки позивач не знав, а тому з`явитись чи повідомити про причини неявки не мав можливості. З матеріалів справи вбачається, що її розгляд справи відбувся без участі позивача. Будь-які дані про те, що позивач ОСОБА_1 взагалі був повідомлений відповідачем про місце і час розгляду адміністративної справи відсутні. Доказів про повідомлення позивача про розгляд справи відповідачем не надано, відтак можна дійти висновку, що позивач був позбавлений можливості реалізувати свої права, визначені ст. 268 КпАП України, зокрема право на захист. За таких обставин, оскаржувана у цій справі постанова винесена передчасно, є незаконною, а тому підлягає скасуванню. При розгляді справи про адміністративного правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не було дотримано процесуальних вимог притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не перевірено дотримання порядку його оповіщення про виклик згідно із Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, при описі обставин правопорушення і кваліфікації дій не зазначено ознаку, за якою дії кваліфіковані за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України, попри не встановлення обставин, які обтяжують відповідальність, накладено стягнення у максимальних розмірах санкції, та подвоєна сума, яка за виконавчим провадженням наразі становить 34 000 грн, а тому вказана постанова є протиправною і підлягає скасуванню. При цьому, слід врахувати висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України № 23-РП/2010 від 22.12.2010 року, відповідно до яких адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Ухвалою судді від 09 квітня 2025 року визнано поважними причини пропуску строку звернення позивача до суду з позовом, поновлено такий строк, позовну заяву прийнято до розгляду та у справі відкрито провадження.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 просить у позові відмовити та в обґрунтування заперечення зазначає, що 12 липня 2024 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 уточнив свої персональні дані через Центр надання адміністративних послуг. 13 вересня 2024 року через Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів АІТС «ОБЕРІГ» громадянину ОСОБА_1 оформлено повістку № 213660, яку підписано керівником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_3 та скріплено гербовою печаткою. Дану повістку №213660 було направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення на зазначену при оновленні даних адресу місця проживання - АДРЕСА_1 . Згідно з повісткою №213660 громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_1 , мав з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_2 для проходження медичного огляду о 09 год. 00 хв. 30 вересня 2024 року. Проте, військовозобов`язаний ОСОБА_1 , будучи належним чином оповіщеним, не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк, зазначений в повістці №213660 о 09 год 00 хв 30 вересня 2024 року. Однак, до ІНФОРМАЦІЯ_3 протягом трьох діб від визначених у повістці №213660 дати та часу не надійшло жодних документів, що підтверджували б унеможливлення прибуття громадянина ОСОБА_1 до вказаного вище ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в подальшому ОСОБА_1 не прибув до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк, що не перевищує сім календарних днів від дати та часу, визначених у повістці. Конверт із повісткою №213660, відправлений рекомендованим поштовим відправленням за №755, повернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» від 30 вересня 2024 року. Згідно з п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу є, в тому числі, день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних. Отже, днем вручення повістки, на підставі п. 41 Порядку є 18 вересня 2024 року. Враховуючи те, що ОСОБА_1 , будучи належним чином оповіщеним, не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк, зазначений в повістці, він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КпАП України. За наявними матеріалами справи №216, а саме: розписки №213660, опису вкладення, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, довідки про причини повернення поштового відправлення № 755, витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів АІТС «ОБЕРІГ», начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_4 було встановлено, що: «військовозобов`язаний ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 для проходження медичного огляду у строк зазначений в повістці №213660 на 09 год 00 хв 30 вересня 2024 року. Громадянин ОСОБА_1 оповіщений належним чином, шляхом надіслання повістки про виклик засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення на повідомлену громадянином ОСОБА_1 адресу місця проживання. Після неприбуття, на протязі трьох днів не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення або в будь-який інший спосіб, та в подальшому не прибув на протязі семи календарних днів, чим порушив вимоги абз. 8, 12 ч. З ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку - день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання. Конверт із повісткою повернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 року із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» від 18 вересня 2024 року». Після чого начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_4 винесено постанову ВН №216 від 08 жовтня 2024 року за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України та прийнято рішення про притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. До примусового виконання постанову ВН №216 від 08 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України передано 10 січня 2025 року за вих. №48. Другий примірник постанови направлено громадянину ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням. Окрім того, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Повістка і постанова направлялись на вищевказану адресу, яка окрім того зазначена позивачем на першому аркуші позовної заяви, як адреса для листування. Законодавцем було визначено спрощену процедуру, без складення протоколу, для розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач не отримував, тому не знав і не міг з`явитися до відділу. Після того як оскаржувана постанова була винесена, позивач її також не отримував, а дізнався останній про постанову лише тоді, коли ВДВС заблокував його банківську картку. Позивачу також не надходило повідомлення про час та дату розгляду щодо нього справи про адміністративне правопорушення, справу у порушення вимог КпАП України розглянуто у відсутності останнього, що свідчить про неправомірність оскаржуваної постанови, а тому вона просить її скасувати, а провадження у справі закрити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, зі змісту відзиву на позовну заяву вбачається, що вона просить справу розглянути у відсутності представника ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 серії ВН № 216 від 08 жовтня 2024 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень.

У цій постанові зазначається, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 для проходження медичного огляду у строк зазначений в повістці №213660 на 09 год 00 хв 30 вересня 2024 року. Громадянин ОСОБА_1 оповіщений належним чином, шляхом надіслання повістки про виклик засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення на адресу місця проживання. Після неприбуття у строк, визначений у повістці, на протязі трьох днів не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення або в будь-якій інший спосіб, та в подальшому не прибув на протязі семи календарних днів, чим порушив вимоли абз. 8, 12, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу є у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку - день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання. Конверт із повісткою повернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 08 жовтня 2024 року із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» від 18 вересня 2024 року.

Частиною 1 ст. 210-1 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 ст. 210-1 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. ч. 2, 3 ст. 90 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Як вбачається з ч. 3 ст. 73 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З матеріалів справи вбачається, що 1 відділом ІНФОРМАЦІЯ_6 (Маневичі) 13 вересня 2024 року була сформована повістка № 213660 за підписом керівника цього центру Лічман Г., згідно з якою позивачу ОСОБА_1 належало з`явитися о 09 год 00 хв 30.09.2024 для проходження медичного огляду при ІНФОРМАЦІЯ_2 (Маневичі).

На підтвердження відправлення поштовим зв`язком ОСОБА_1 зазначеної повістки представником позивача надано опис вкладення до рекомендованого поштового відправлення АТ «Укрпошта», у якому зазначено номер відправлення 755, адресата ОСОБА_1 , поштова адреса: АДРЕСА_1 , найменування документа: повістка №213660, кількість аркушів - 1, а також надано копію поштового конверту з довідкою від 18.09.2025 до нього про причини повернення поштового відправлення (Ф. 20), в якій зазначено як причину повернення відсутність адресата за вказаною адресою.

Згідно з п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: 1) день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; 2) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Оскільки згідно з довідкою про причини повернення відправлення № 755 АТ «Укрпошта» від 18 вересня 2024 року, що було адресоване позивачу, воно було повернуто ІНФОРМАЦІЯ_3 із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», тому суд, з урахуванням вимог зазначеного законодавства, дійшов висновку, що позивач належним чином був оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, суду не надано відповідачем доказів про сповіщення позивача про час, дату та місце розгляду щодо нього справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 286 КпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

За змістом ч. 1 ст. 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Наслідком неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КпАП України, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правничу допомогу.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що справу було розглянуто у відсутності позивача. В той же час, доказів про сповіщення позивача про час, дату та місце розгляду щодо нього справи про адміністративне правопорушення відповідач суду не надав.

За таких обставин, суд дійшов висновку про порушення відповідачем процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень належить скасувати, оскільки відповідачем як суб`єктом владних повноважень не надано доказів про дотримання встановленої законом процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, та надіслати справу щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України суб`єкту владних повноважень на новий розгляд.

Частиною 1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки вимоги позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволені частково, тому належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача понесені останнім судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 302 грн 80 коп.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити частково.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 у справі про адміністративне правопорушення серії ВН № 216 від 08 жовтня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень скасувати та надіслати справу на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 302 (триста дві) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Дата складення повного судового рішення 23 червня 2025 року.

Головуючий:О.В. Антонюк