Справа № 320/26081/25
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

27 червня 2025 року м. Київ № 320/26081/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльність.

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у якій просить:

- визнати бездіяльність відповідача протиправною, якою порушене моє право на отримання виробів медичного призначення, встановлених Висновком МСЕК та - визнати бездіяльність відповідача протиправною, якою порушене право ОСОБА_1 на отримання соціальних послуг, встановлених Висновком МСЕК та Медичним висновком ЛКК № 679/15 від 29.03.2002 медичним висновком ЛКК;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зареєструвати (взяти на облік) ОСОБА_1 , як отримувача виплат із Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві згідно Закону №2620 Прикінцеві та перехідні положення ч. 2; ч.5; ч.6; ч.8;

- стягнути із Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, як правонаступника Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у м. Києві, на користь ОСОБА_1 щомісячно на ліки й памперси кошти в розмірі 4430 гривень 73 копійки на місяць;

- стягнути проіндексовану заборгованість із Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, як правонаступника Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у м. Києві, на користь ОСОБА_1 , яка виникла в Управлінні виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у м. Києві, із вини Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у м. Києві з невиплати коштів присуджених рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25.11.2003 в справі №2-3306/17 2003, та зобов`язанням здійснити перерахунок щомісячних виплат ОСОБА_1 на ліки та памперси з 01 березня 2016 р. рішенням Колегії суддів Апеляційного суду м. Києва, й підтверджених Великою палатою ВС, за період з 01.03.2016 по 30.03.2025 вкл. в розмірі: 1278110 гривні 94 копійки. Борг за період з 01.03.2016 по 30.04.2024 вкл. з розрахунку 4430,73 гривень щомісячно, складає: 487380,30 гривень. (4430,73 грн/міс.*110 місяців = 487380,30 грн.) Згідно Закону від 19:10.2000 №2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати". Редакція від 26.02.2021 ст. 1; ст.2; ст.3; ст.4; ст.б; ст.7. Проіндексований борг за період з 01.03.2016 по 30.03.2025 вкл: складає: 1278110 гривні 94 копійки. (487380, 30 гривень боргу, множу на річні коефіцієнти, за які не виплачені кошти *112,4* 113,7* 109,8*104,1*105,0*110, 0* 126,6*105,1*:112,0* 104,3 = 1278110, 94 гривні - проіндексований борг). Згідно: Постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.05.2020 в справі №761/21898/16-ц п: 56, 62; Постанови Верховного Суду від 19.03.2019 в справі №806/1952/18 ЄДРСР №80580127; Постанови Пленуму Верховного Суду №6 від 27.03.1992 п. 22 абз.: 3,5; Закону №2620 Прикінцеві та перехідні положення ч. 8 ст. 22 ч. 1 абз. 3 ст. 41; ЦК ст 995, 1205.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суд дійшов висновку, що предмет спору фактично зводиться до оскарження дій відповідача, вчинених на виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 13.04.2017 року по справі №761/21898/16-ц, з огляду на таке.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25.11.2003 року в справі 32-3306/17 2003 зобов`язано сплачувати ОСОБА_1 щомісячно на памперси 322 гривні 83 копійки, на ліки 43 гривні 45 копійок, на майбутнє зі змінами цін проводити відповідні перерахунки виплат на придбання памперсів та ліків.

У червні 2016 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив здійснити перерахунок щомісячних виплат на ліки та памперси.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.11.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 13.04.2017 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва та ухвалено нове рішення, яким зобов`язано здійснити перерахунок щомісячних виплат ОСОБА_1 на ліки і памперси з 01 березня 2016 року.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення проіндексованої заборгованості із відповідача, яка виникла в Управлінні виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у м. Києві, із вини Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у м. Києві з невиплати коштів присуджених рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25.11.2003 в справі №2-3306/17 2003, рішенням Апеляційного суду м. Києва й підтверджених Великою палатою ВС за період з 01.03.2016, спрямовані на виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 13.04.2017 року.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на відповідача, передбачених КАС України. Невиконання судового рішення відповідачем не може бути самостійним предметом окремого судового провадження, оскільки спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Положеннями статті 383 КАС України встановлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися її права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішень суду (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Зважаючи на вищевикладене, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Щодо позовної вимоги позивача про реєстрацію його як отримувача соціальних послуг та виплат із Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, то вона підлягає розгляду в межах нового позову, оскільки попередніми рішеннями питання про взяття позивача на облік як отримувача соціальної послуги не вірішувалося, таким чином позивачем заявлено позовні вимоги, які підлягають розгляду за окремими порядками, встановленими КАС України.

Частиною першою статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Згідно із частиною першою статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Дослідивши зміст позовних вимог, суд дійшов висновку про їх непов`язаність між собою через їх виникнення на підставі різних обставин та на підставі різних доказів.

Суд зазначає, що у позовній заяві позивачем об`єднано позовні вимоги, частина яких спрямована на виконання рішення та має розглядатися у порядку, встановленому статтею 383 КАС України, а інша чатина підлягає розгляду у загальному порядку, встановленому вимогами статтей 257, 260, 262 КАС України.

Отже, враховуючи, що у даній справі разом з позовними вимогами, які розглядаються порядку статті 383 КАС України, заявлені позовні вимоги, розгляд яких має відбутись у загальному порядку, відсутня процесуальна можливість їх одночасного розгляду в одному провадженні.

Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог.

Керуючись статтями 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльність, - повернути позивачеві.

2. Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Терлецька О.О.