Справа № 160/7021/25
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2025 рокуСправа №160/7021/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом керівника Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області Карленка Юрія Костянтиновича в інтересах держави до Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся керівник Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області Карленко Юрій Костянтинович в інтересах держави з позовом до Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, в якому просить суд:
Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Належним чином повідомлений відповідач правом на надання відзиву не скористався.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Згідно з паспортом водного об`єкта - ставка площею 21,8200 га, розташованого межах с. Глеюватка на території Глеюватської сільської ради, погодженим 24.01.2019 Державним агентством водних ресурсів України, гідротехнічна споруді вказаного ставка складається з греблі, довжиною 517 м, шириною 2...4 м, висоток 10,2 м.
Крім того, згідно з паспортом водного об`єкта, станом на 24.01.201 балансоутримувач гідровузла (гідротехнічної споруди) відсутній, технічний СТЕ вищевказаної гідротехнічної споруди невідомий, відомча приналежність гідровузла безхазяйний.
За інформацією Глеюватської сільської ради від 10.12.2024 №2371/0/2-24, встановлено наступні відомості:
- технічний стан вказаної гідротехнічної споруди не встановлений;
- обстеження вказаної гідротехнічної споруди не здійснювалось;
- гідротехнічна споруда (гребля) на балансі сільської ради не перебуває. Заходи щодо взяття вказаної гідротехнічної споруди на облік не вживались;
- фізичні та юридичні особи до сільської ради з приводу оренди вказане гідротехнічної споруди не звертались;
- паспорт водного об`єкту не виготовлявся.
За відомостями Регіонального офісу водних ресурсів у Дніпропетровській області інформація про замовника будівництва штучного водного об`єкта - відсутня.
На виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.04.2021 «Про заходи державної регіональної політики на підтримку децентралізації влади», введеного в дію Указом Президента України від 29.04.2021 №9180/2021, за результатами проведення у 2021 інвентаризації водних об`єктів, лісових ресурсів, об`єктів державної та комунальної власності, що знаходяться на території територіальних громад, при виявленні безхазяйних гідротехнічних споруд на водних об`єктах, орган місцевого самоврядування, на території якого знаходяться дані об`єкти, з метою впорядкування обліку комунального майна територіальної громади, мав прийняти рішення про взяття на облік безхазяйних гідротехнічних споруд на водних об`єктах.
Згідно з листом Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області - районної військової адміністрації, дорученням голови Криворізької районної державної адміністрації від 15.07.2020 №Д-26/0/57-20 «Про утворення робочих груп з питань виявлення та обстеження на підпорядкованих територіях сільських/селищних рад району безхазяйного нерухомого майна, а саме гідроспоруд» головам виконавчих комітетів сільських/селищних рад рекомендовано на підпорядкованих територіях утворити робочі групи з питань виявлення та обстеження безхазяйного нерухомого майна.
Глеюватська сільська рада листом від 07.01.2025 №57/0/2-25 повідомила окружну прокуратуру, що відомості щодо проведеної роботи з виявлення та упорядкування безхазяйного нерухомого майна (гідроспоруди) на території територіальної громади у відповідності до доручення Криворізької районної державної адміністрації від 15.07.2020 №Д-26/0/57-20 на теперішній час відсутні.
Окружна прокуратура зверталась на адресу Глеюватської сільської ради з листами №58-8402вих-24 від 28.10.2024, №58-9655вих-24 від 11.12.2024, №58- 9874вих-24 від 19.12.2024, №58-142вих-25 від 08.01.2025 та №58-1125-вих-25 від 07.02.2025 з викладенням встановлених обставин та вирішення сільською радою питання щодо взяття даної гідроспоруди на облік як безхазяйне майно.
Однак, згідно з інформацією, наданою Глеюватською сільською радою від 10.12.2024 №2371/0/0-24, від 07.01.2025 №57/0/2-25 та №118/0/2-25 від 15.01.2025, жодних заходів сільською радою з вказаного питання не вживалось.
Позивач зазначає, що не взяття у комунальну власність вказаної гідротехнічної споруди призводить до того, що гідротехнічна споруда не передається в оренду за плату, а використовуються орендарем водного об`єкту безоплатно та сільська рада не отримує надходжень до місцевого бюджету від оренди відповідного майна, у зв`язку з чим керівник Криворізької північної прокуратури звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 121 Конституції України визначено, що на органи прокуратури покладено функції представництва інтересів громадян і держави в судах у випадках визначених законом.
Право на звернення прокурора або його заступника до адміністративного суду в інтересах держави передбачено статтею 24 Закону України "Про прокуратуру" та статтею 53 КАС України.
Частиною другою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Згідно з частиною четвертою статті 53 КАС України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.
Відповідно до частини п`ятої статті 53 КАС України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.
Згідно п. 51 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання надання згоди на передачу об`єктів з державної у комунальну власність та прийняття рішень про передачу об`єктів з комунальної у державну власність, а також щодо придбання об`єктів державної власності.
Орган місцевого самоврядування, маючи відповідні повноваження для захисту інтересів держави у вказаній сфері, захист цих інтересів не здійснив.
При цьому, досліджуючи чинне законодавство України, судом встановлено, що в даній категорії справ законодавством України не визначено органу, який наділений повноваженнями щодо звернення до суду з позовом до сільської ради про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій.
Враховуючи наведене, звернення прокурора з даним позовом зумовлено відсутністю органу, уповноваженого на звернення до суду з відповідним позовом до органу місцевого самоврядування, та необхідністю врегулювання відносин у сфері збереження інженерної інфраструктури водних об`єктів та комунальної власності.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд керується таким.
Згідно з ст. 1 Закону України «Про аквакультуру» гідротехнічні споруди - це об`єкти нерухомого майна (земляні греблі та дамби, водозабірні споруди, повеневі водоскиди, донні водовипуски, водопостачальні, скидні та рибозбірноосушувальні канали, рибовловлювачі, камери облову, причали, водоскиди, бистротоки, перепади, перегороджувальні рибозахисні та інші споруди), що є інженерними спорудами, які призначені для управління водними ресурсами (підготовка, постачання, збереження, транспортування води та водовідведення), а також для запобігання шкідливій дії вод.
Також, аналіз ст.ст. 59, 60 Земельного кодексу України, ст.ст. 85, 88 Водного кодексу України, ст. 4 Закону України «Про приватизацію державного майна і комунального майна» вказує, що гідротехнічні споруди є об`єктами, які не підлягають приватизації, тому визнання права приватної власності на зазначене майно є неправомірним.
Законом України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що гідротехнічні споруди, окрім гідротехнічних захисних споруд, можуть бути об`єктами оренди, орендодавцем щодо яких в залежності від форми власності є Фонд державного майна України та його регіональні відділення, а також органи місцевого самоврядування ( ст. 3,4 ).
Частиною 2 статті 9 Законом України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що забороняється передавати державне або комунальне майно в безоплатне користування або позичку.
Отже, з аналізу вказаної норми закону слідує що комунальне майно передається в оренду за орендну плату.
Згідно з ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.
Статтею 10 вказаного Закону визначено статус сільських та селищних рад як органів місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.
Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.
Майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об`єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, скорочувати обсяги доходів місцевих бюджетів, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню.
Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.
У відповідності до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Згідно з п. 51 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: надання згоди на передачу об`єктів з державної у комунальну власність та прийняття рішень про передачу об`єктів з комунальної у державну власність, а також щодо придбання об`єктів державної власності.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають - право власності.
Статтею 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що Державний реєстр прав, серед іншого, повинен містити відомості про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.
Згідно з пунктами 82, 84, 85 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна здійснюється за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса в установленому для державної реєстрації прав порядку з урахуванням особливостей, визначених пунктами 83-88 цього Порядку.
Державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо взяття на облік безхазяйного нерухомого майна вносить до спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості.
З аналізу зазначених норм чинного законодавства вбачається, що до відання сільських, селищних, міських рад відноситься, в тому числі, реєстрація та взяття на облік безхазяйного майна, розташованого на території відповідної громади з метою захисту економічних основ місцевого самоврядування, недопущення скорочуванню обсягів доходів місцевих бюджетів, зменшення обсягів та погіршування умови надання послуг населенню, а також з метою захисту права комунальної власності територіальної громади у відповідності із законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів.
Окрім того, законодавством визначена поетапна процедура передання у комунальну власність безхазяйного нерухомого майна, що включає в себе:
звернення органу місцевого самоврядування до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, із заявою про взяття на облік безхазяйної нерухомої речі;
публікація органом місцевого самоврядування оголошення у друкованих засобах масової інформації про взяття на облік безхазяйної нерухомої речі;
звернення органу місцевого самоврядування після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі до суду із заявою про передання відповідного нерухомого майна у комунальну власність (у порядку, визначеному ст.ст. 329-333 ЦПК України);
звернення органу місцевого самоврядування до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, із заявою про державну реєстрацію права власності на підставі судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтований, а тому підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зважає на положення частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якими визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
З огляду на те, що позивачем не понесено витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для відшкодування судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Позовну заяву керівника Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області Карленка Юрія Костянтиновича в інтересах держави до Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька