Справа № 160/18494/25
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
1. 25.06.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), у якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів стосовно визначення ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести зміни до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів стосовно визначення ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
2. Позовна заява обґрунтована тим, що 09.04.2014 комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 (попереднє найменування ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ОСОБА_1 було визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за ст. 13а гр. 1 відповідно до наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402. 16.06.2025 позивачу була вручена повістка, датована 12.06.2025, про виклик до 1 відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 ) на 23.06.2025 для проходження медичного огляду. При цьому, при перевірці облікових даних позивача через застосунок «Резерв+», останнім встановлено, що в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів мається інформація, що позивач й досі перебуває на обліку у 1 відділенні ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 ) як військовозобов`язаний, відсутні відповідні дані про виключення позивача з військової служби та стану придатності до несення військової служби. Таким чином, у зв`язку з тим фактом, що в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відсутня інформація стосовно визначення позивача непридатним до військової служби з виключенням його з військового обліку, останній й досі отримує повістки з метою проходження медичного огляду. Вважаючи протиправну поведінку відповідача, а саме його бездіяльність щодо не внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації стосовно визнання позивача непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку та примушення позивача виконувати обов`язки, які на нього не розповсюджуються (проходження військово-лікарської комісії, з`явлення за повісткою, уточнення даних, виконання інших правил військового обліку), позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
3. Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, у якій просить:
- заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти будь-які дії щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації на особливий період до закінчення судового розгляду справи.
4. В обґрунтування заяви зазначено, що 09.04.2014 комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 (попереднє найменування ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ОСОБА_1 було визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за ст. 13а гр. 1 відповідно до наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402. Вказане підтверджується тимчасовим посвідченням (замість військового квитка) №4/0015, видане військовозобов`язаному 1994 року народження ОСОБА_1 . Виключення з військової служби стало наслідком наявного захворювання у заявника, а саме післяопераційний гіпотеріоз в стадії медикаментозної субкомпенсації, що підтверджується медичними виписками. Проте, 16.06.2025 заявнику вручено повістку, яка датована 12.06.2025, про виклик до 1 відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 ) на 23.06.2025 для проходження медичного огляду. При цьому, при перевірці облікових даних через застосунок «Резерв+», заявником встановлено, що в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів мається інформація, що заявник й досі перебуває на обліку у 1 відділенні ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 ) як військовозобов`язаний, відсутні відповідні дані про виключення заявника з військової служби та стану придатності до несення військової служби. Таким чином, у зв`язку з тим фактом, що в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відсутня інформація стосовно визначення позивача непридатним до військової служби з виключенням його з військового обліку, останній й досі отримує повістки з метою проходження медичного огляду. Так, враховуючи довготривалу бездіяльність відповідача, з метою внесення відповідних змін до відомостей в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, позивачем, 19.06.2025 та 24.06.2025 на адресу 1 відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 (Магдалинівка), як в структурний підрозділ відповідача, були направлені листи з проханням внести відповідні зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо виключення Позивача з військового обліку як військовозобов`язаного. Станом на день звернення до суду, позивач так і не отримав відповідь на листи, відповідних змін в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, також, не відбулось. Позивач вважає таку бездіяльність Відповідача протиправною та такою, що не відповідає нормам чинного законодавства у зв`язку з наявністю хвороби, яка визначена комісією 09.04.2014, як підстава, для визнання позивача непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, наслідком чого є неможливість та протиправність покладання на позивачем будь-яких обов`язків, які покладаються на військовозобов`язану особу відповідно до норм діючого законодавства. В той же час, протиправна поведінка відповідача, а саме його бездіяльність щодо не внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації стосовно визнання позивача непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку та примушення позивача виконувати обов`язки, які на нього не розповсюджуються (проходження військово-лікарської комісії, з`явлення за повісткою, уточнення даних, виконання інших правил військового обліку), може призвести до здійснення відповідачем призову позивача на військову службу під час мобілізації на особливий період. При цьому, в обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач звертає увагу, що така мобілізація буде очевидно протиправною, оскільки позивач визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
5. Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.
6. Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
7. Частинами 1, 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
8. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
9. За приписами ч. 4 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
10. Заходи забезпечення позову відповідають предмету позовної заяви та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
11. Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
12. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
13. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
14. Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.
15. При розгляді та вирішенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову судом надається оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не беруть участь у розгляді справи.
16. Порядок розгляду заяви про забезпечення позову визначений ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
17. За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
18. Судом з позовної заяви встановлено, що 16.06.2025 позивачу була вручена повістка, датована 12.06.2025, про виклик до 1 відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 ) на 23.06.2025 для проходження медичного огляду.
19. При цьому позивач вважає, що він має бути виключений з військової служби та стану придатності до несення військової служби, оскільки 09.04.2014 комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 (попереднє найменування ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ОСОБА_1 було визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за ст. 13а гр. 1 відповідно до наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402.
20. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII), частиною першою статті 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
21. Частиною 3 ст. 1 Закону №2232-XII передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
22. При цьому, за приписами ч. 7 ст. 1 Закону №2232-XII виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
23. В силу пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
24. Варто зазначити, що зупинення дії чи заборона вчиняти будь-які дії відповідно Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та будь-яких інших законів України не входить до повноважень адміністративного суду та не може бути реалізовано в рамках розгляду заяви про забезпечення позову.
26. Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову нерозривно пов`язано з підставами та предметом адміністративного позову і ними обумовлюється.
27. Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суддя зазначає, що обов`язок щодо доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, аргументованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на особу, яка подала відповідну заяву.
28. Посилання заявника на випадок можливого настання негативних наслідків чи порушення прав в майбутньому не може визнаватись достатнім для вжиття заходів забезпечення позову.
29. Водночас, сама лише незгода заявника з діями відповідача - суб`єкта владних повноважень щодо вручення йому направлення на ВЛК, не внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів стосовно визначення ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку та звернення до суду з позовом ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.
30. Факт протиправних дій відповідача, а також факт наявності порушення прав позивача, потребують доведення та встановлення судом шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх зібраних доказів під час розгляду справи.
31. Крім того, суд зазначає, що згідно із даними повістки, позивачу наказано прибути до ТЦК 23.06.2025 , тобто у дату, яка як на день звернення із заявою про забезпечення позову, так і на час розгляду заяви про забезпечення позову вже минула.
32. Відтак, призначений ТЦК день, у який могло бути здійснено вручення довідки ВЛК, вже минув, а тому у судді відсутні докази про те, що у подальшому будуть вчинені дії щодо призову позивача, тощо.
33. Отже, наявними матеріалами не підтверджено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
35. Крім того, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.
36. Предметом позову є питання наявності протиправної бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів стосовно визначення ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
37. Водночас в заяві про забезпечення позову позивач просить заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти будь-які дії щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації на особливий період до закінчення судового розгляду справи.
38. Призов на військову службу оформлюється начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, якому передує комплекс заходів, таких як вручення повістки, проходження ВЛК, отримання довідки ВЛК тощо.
39. Вказані дії не охоплюються предметом заявленого на розгляд суду спору.
40. Відтак, заявлена вимога в клопотанні про забезпечення позову не відповідає предмету судового спору, а тому в силу п. 5 ч. 3 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України не може бути задоволена судом.
41. Суд робить висновок про відсутність визначених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову, тому у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.
42. Керуючись ст. ст. 150-154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,
44. Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя Р.З. Голобутовський