Справа № ЗП/620/5/25
Суддя: Лариса ЖИТНЯК
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
26 червня 2025 року Чернігів Справа № ЗП/620/5/25
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Житняк Л.О.,
за участі секретаря Стасюк Т.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Шапортової Н.І.,
розглянувши у судовому засіданні заяву про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірними дії, скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить заборонити посадовим особам Військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 видавати накази про направлення ОСОБА_1 для подальшого проходження військової служби з Військової частини НОМЕР_1 до іншої військової частини (іншого місяця служби) до набрання законної сили рішенням суду.
Суд ухвалою від 19.03.2025 заяву про забезпечення позову задовольнив та заборонив Військовій частині НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювати будь-яке переміщення позивача з військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 на службу до будь-якого іншого військового підрозділу, військової частини, тощо.
В подальшому, Військовою частиною НОМЕР_1 подано заяву про скасування заходів забезпечення позову, яка мотивована тим, що солдат ОСОБА_1 05.04.2025 закінчив навчання за програмою базової загальновійськової підготовки, що підтверджується сертифікатом від 05.04.2025 №2256, а також свідоцтвом до вказаного сертифікату. На адресу командування Військової частини НОМЕР_1 вже надходило розпорядження Генерального Штабу Збройних Сил України від 28.03.2025 №300/ПУ/1461/П/дск щодо направлення солдата ОСОБА_1 для подальшого проходження військової служби до іншого військового формування і Військова частина НОМЕР_1 змушена була повідомити про наявність судового рішення, яке забороняє виконувати дане розпорядження.
Таким чином, подальше застосування заходів забезпечення позову перешкоджає виконанню наказів і розпоряджень Генерального Штабу Збройних Сил України щодо направлення солдата ОСОБА_1 до нового місця несення служби після закінчення базової загальновійськової підготовки, які видаються під час дії правового режиму воєнного стану, що суперечить п.10 ч.3 ст.151 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з яким не допускається забезпечення позову, серед іншого, шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці. Також зазначає, що дії Військової частини НОМЕР_1 щодо направлення ОСОБА_1 до нового місця несення військової служби можуть бути обумовленні тільки наказом Генерального Штабу Збройних Сил України, після успішного закінчення Позивачем навчання за програмою базової загальновійськової підготовки, а отже фактично оскаржуваною ухвалою Військовій частині НОМЕР_1 заборонено вчиняти дії, які не випливають з оскаржуваного рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, що суперечить вимогам п.5 ч.3 ст.151 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з яким не допускається забезпечення позову, серед іншого, шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.
Представник військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився.
Позивач та представник позивача у судовому засіданні заперечили проти задоволення заяви.
Вирішуючи питання про наявність обставин, що дають підстави для скасування заходів забезпечення позову, суд виходить з такого.
Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. Метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення у справі.
Відповідно до ч.5, 8 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Порядок скасування заходів забезпечення позову визначений ст.157 КАС України.
Так, відповідно до ч.1, 3 вказаної норми встановлено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.
Відповідно до ч. 5 ст. 157 КАС України, відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.
Отже, із аналізу процесуальних норм, які регулюють інститут забезпечення адміністративного позову, слідує, що скасування заходів забезпечення позову можливе, коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі, або відпадуть підстави, які зумовили вжиття судом таких заходів.
Скасування заходів забезпечення позову слід відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову. Різниця полягає в тому, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів. При цьому правомірність застосування таких заходів судом відповідач, як правило, не заперечує.
Натомість, скасування ухвали про забезпечення позову здійснюється за наслідками її апеляційного оскарження. У цьому випадку ухвалу скасовує апеляційний суд, якщо під час її постановлення було порушено вимоги закону, зокрема, були відсутні підстави для забезпечення позову.
При цьому, суд зауважує, що КАС України не наводить підстав для скасування заходів забезпечення, однак, зважаючи на наведені норми в сукупності, такими слід вважати наявність обставин, котрі засвідчують відсутність тих підстав для забезпечення позову, які визначені у ст.150 КАС України.
Зокрема, підставою для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову можуть бути обставини, які не були відомі суду та існували на момент винесення ухвали про вжиття заходів забезпечення позову, або які вказують на зміну умов, що існували на момент вжиття таких заходів.
Отже, на вмотивоване клопотання учасника справи, за доведення відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, раніше застосовані заходи забезпечення можуть бути скасовані.
Забезпечивши позов ухвалою від 19.03.2025, суд виходив, зокрема, з того, що в разі невжиття заходів забезпечення позову буде ускладнено чи унеможливлено ефективний захист чи поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, оскільки будь-яке переведення позивача до іншої військової частини або іншого військового формування матиме наслідком неможливість розгляду справи, у зв`язку з припиненням правовідносин між позивачем і відповідачем, та відсутності у останнього повноважень на звільнення позивача з іншої військової частини.
Отже, судом встановлено наявність очевидної небезпеки правам, свободам та інтересам позивача, неможливості чи ускладнення їх захисту у разі задоволення позову без вжиття заходів забезпечення позову, що не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи.
Втім, виходячи з аналізу поданої представником відповідача заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд зауважує, що матеріали такої заяви не містять жодного належного доказу, який свідчить про те, що відпали ті обставини, які були підставою для прийняття судом ухвали про вжиття заходів забезпечення позову, позаяк лише підтверджують існування обставин, на які посилався заявник та які існували на момент постановлення такої ухвали.
В контексті вказаного, суд зауважує, що наведені заявником аргументи та посилання на п.5 та п.10 ч.3 ст.151 Кодексу адміністративного судочинства України, не стосуються питання усунення підстав, за яких заходи забезпечення позову були застосовані, а тому фактично свідчать про незгоду відповідача із заходами забезпечення позову, застосованими ухвалою від 19.03.2025, з підстав порушення норм процесуального закону.
Необхідно звернути увагу, що суд, який постановив ухвалу про забезпечення позову, не може скасувати власну ухвалу про забезпечення позову з тих підстав, що заходи забезпечення позову були застосовані безпідставно, або з порушенням норм процесуального закону, оскільки такими повноваженнями наділений лише суд апеляційної інстанції.
Суд зауважує, що застосовані заходи покликані забезпечити ефективність судочинства та гарантувати незмінність правовідносин, оскільки обставини встановлені судом в ходів розгляду клопотання про забезпечення позову підтверджують дійсне втручання оскаржуваним рішенням в права та інтереси позивача, настання для нього негативних наслідків і можливість лише збільшення таких за час вирішення спору по суті, що вказуватиме на неефективність судового захисту.
Суд зазначає, що ті обставини, які були підставою та мотивацією для прийняття судом рішення про вжиття заходів забезпечення позову в даній адміністративній справі не зникли та не зазнали істотних змін, а скасування заходів забезпечення адміністративного позову за своїм змістом не може бути запереченням проти ухвали про вжиття заходів забезпечення позову, яка підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Отже, виходячи з викладеного вище в сукупності, суд приходить до висновку, що подане представником Військової частини НОМЕР_1 клопотання про скасування заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 150, 151, 153-155, 157, 243, 248, 256 КАС України, суд
У задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірними дії, скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Ухвала набирає законної сили в строк та порядку, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.О. Житняк