Справа № 320/24975/25
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

26 червня 2025 року № 320/24975/25

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Кочанової П.В., ознайомившись з матеріалами адміністративної справи за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м.Києві до Інституту ботаніки ім.М.Г.Холодного Національної академії наук України про застосування заходів реагування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м.Києві звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Інституту ботаніки ім.М.Г.Холодного Національної академії наук України, в якому просить суд:

- застосувати заходи реагування до Інституту ботаніки ім. М.Г. Холодного Національної академії наук України, розташованого за адресою: місто Київ, вулиця Терещенківська, 2, у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень будівлі, шляхом зобов`язання Інституту ботаніки ім. М.Г.Холодного Національної академії наук України () знеструмити приміщення будівлі та накласти печатки на вхідні двері, окрім виконання робіт, пов`язаних із усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, до повного усунення порушень.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1 та 2 статті 160 КАС України встановлено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Водночас юридична особа, незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника (ч. 3 ст. 55 КАС України).

Згідно із частиною першою статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною восьмою статті 59 КАС України встановлено, що у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Отже, сторона у справі має право на звернення до суду через представника лише на підставі документа, що посвідчує його повноваження у визначеному законом порядку.

Відповідно до частини першої статті 60 КАС України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

За правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки (пункт 6 рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року №3-рп/99).

Отже, особи, які представляють особу та виконують процесуальні дії на підставі наданих їм повноважень, виступають від імені цієї особи як довірителя, а не в порядку самопредставництва.

Тобто, реалізація права на звернення із адміністративним позовом є процесуальною дією в суді, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2020 року (справа № 9901/39/20) процесуальне законодавство передбачає дві форми участі сторін у справі, а саме: участь через представника (представництво) і особисту участь (самопредставництво). Юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що для визнання особи такою, яка діє в порядку самопредставництва, потрібно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

Згідно з правової позиції викладеної в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року (справа № 303/4297/20) починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, потрібно підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останнього підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Отже, наявність або відсутність у ЄДР відомостей про право особи вчиняти дії від імені юридичної особи, не підтверджують повноваження діяти за правилами самопредставництва. Такі повноваження підтверджуються законом, статутом, положенням, умовами трудового договору (контракту), посадовою інструкцією.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07 вересня 2023 року (справа № 320/508/23), від 06 листопада 2023 року (справа № 149/289/21), ухвалах Верховного Суду від 26 жовтня 2023 року (справа № 440/8807/22), від 19 жовтня 2023 року (справа № 160/16682/22), від 10 серпня 2023 року (справа № 380/3108/23), від 28.08.2023 (справа № 740/2873/22), від 31 жовтня 2023 року (справа № 140/6449/23), від 08 листопада 2023 року (справа № 120/9393/22), від 16 жовтня 2023 року (справа № 320/9856/22), від 08 листопада 2023 року (справа № 560/10254/22).

Так, судом з`ясовано, що позовна заява Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м.Києві підписана тимчасово виконуючим обов`язки начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м.Києві Романом Рудаком.

Тобто, така заява підписана не повноцінним керівником юридичної особи, а особою, яка виконує (тимчасово) його обов`язки.

Разом з тим, в порушення вимог ч. 8 ст. 59 КАС України, до поданої позовної заяви не додано жодного документу, який підтверджує, що підписант цієї позовної заяви Роман Рудак є тимчасово виконуючим обов`язки начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м.Києві та, відповідно, наділений повноваженнями на здійснення представництва інтересів цього органу в суді (наказ про виконання обов`язків, посадова інструкція, довіреність, тощо).

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Зважаючи на відсутність документів на підтвердження повноважень Романа Рудака, яким підписано позовну заяву, здійснювати в суді представництво інтересів позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Приймаючи вказане рішення, суд враховує правову позицію Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладену в ухвалах від 20.02.2020 у справі № 160/2400/19, від 27.05.2020 у справі № 819/478/17, від 09.10.2020 у справі № 820/5124/18, від 05.03.2021 у справі № 620/1262/20, від 16.02.2023 у справі № 420/25124/21, від 15.04.2024 у справі № 600/6799/23-а та інших, в яких суд касаційної інстанції повертав касаційні скарги заявників з підстав відсутності документів на підтвердження повноважень осіб, які їх підписали.

Як зазначає Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою.

Суд звертає увагу на те, що в силу положень частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви з огляду на підписання її особою, повноваження якої не підтверджені на здійснення представництва належним чином, є законодавчо закріпленим процесуальним обмеженням, встановленим державою з метою регулювання процедурних питань з метою їх упорядкування та не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (зокрема з наданням належних доказів на підтвердження повноважень тимчасово виконуючого обов`язки начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м.Києві).

Керуючись ст. 55, 57, 59, 169, 248, 256 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м.Києві до Інституту ботаніки ім.М.Г.Холодного Національної академії наук України про застосування заходів реагування - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя Кочанова П.В.