Справа № 200/3131/25
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2025 року Справа№200/3131/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (юридична адреса: 49005, м. Дніпро, пров. Феодосія Макаревського, 1а, ) про визнання протиправним та скасування рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 4190 від 03.02.2025 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України».

Позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення № 4190 від 03.02.2025 року експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи, яким є державна установа «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» за результатами перевірки обґрунтованості рішення обласної медико-соціальної експертної комісії № 1 м. Краматорська Донецької області № 464 від 19.09.2017 року про не визнання ОСОБА_1 , особою з інвалідністю III групи по травмі, так, пов`язаній з виконанням службових обов`язків, з 19.09.2017 року без строку переогляду.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачем отримано рекомендований лист від державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» в якому був надісланий витяг з рішення № 4190 від 03.02.2025 року експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії сформований ОСОБА_2 , та відповідно до п. 9 якого Центром оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення медико-соціальної експертної комісії № 464 прийнятого 19.09.2017 року команда вивчила надану медико-експертну документацію та прийшла до висновку, що немає достатніх підстав для визнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю III групи по травмі, пов`язаній з виконанням службових обов`язків, з 19.09.2017 року без строку переогляду. За встановленими ступенями обмежень життєдіяльності не є особою з інвалідністю (Постанова КМУ № 1317 від 03.12.2009 року)

06 травня 2025 року відкрито провадження по справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

Представник Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», був повідомлений про розгляду справи судом засобами електронної пошти, своїм правом не скористався та не надав суду відзив на позовну заяву.

У відповідності до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 .

Позивач є пенсіонером МВС України та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримував пенсію по інвалідності з 28.08.2005 року по 31.03.2025 року, призначену відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності 22.12.2005 року та 40% втрати професійної працездатності відповідно до довідки обласної МСЕК № 3 м. Донецька серія ДОН-04 № 004213 від 22.12.2005 року у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків.

Постановою ВЛК УМВС України в Донецькій області № 122 від 21.11.2005 року позивачу встановлено діагноз та причинний зв`язок захворювання, поранення (травми, контузії, каліцтва): Наслідки ЗЧМТ, струс головного мозку (2000 року) у вигляді розсіяної мікроорганічної симптоматики, лікворно-судинної дисциркуляції, наявністю кісти в лобно-скронево-тим`яній ділянці (згідно даних АКТ). Зрослий перелом внутрішньої щіколотки правої гомілки без зміщення. Посттравматичний диформуючий артроз правого гомілкового суглоба першого ступеню з незначним больовим синдромом, без порушення функцій опори та ходьби (травма 21.01.2005 року).

Посттравматичне викривлення носової перегородки з помірними порушеннями носового дихання зліва. Сінехії лівої половини носа. Деформація зовнішнього носа.

Травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Хронічний бронхіт в стадії ремісії з рідкими загостреннями. ДН-0. Хронічний коліт з рідкими загостреннями. ДН-0. Хвороба Гершпрунга. Міопатія лівого ока слабкого ступеня. Ангіопатія сітківок обох очей.

Захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

На підставі статті 78 «в» графи 1 Розклад хвороб і фізичних вад пункту таблиці вимог до індивідуальних психофізіологічних особливостей (наказ МВС України № 85 від 2001 року) позивач визнаний обмежено придатним до військової служби.

З 22.12.2005 року до 24.10.2017 року ОСОБА_1 проходив регулярні періодичні переогляди та визнавався особою з інвалідністю ІІІ групи у зв`язку з травмою пов`язаною з виконанням службових обов`язків, які підтверджували наявність у нього стійких функціональних порушень.

24 жовтня 2017 року при черговому огляді обласної МСЕК № 1 м. Краматорська Донецької області позивачу було встановлено безстроково ІІІ групу інвалідності з 01.10.2017 року у зв`язку з травмою пов`язаною з виконанням службових обов`язків відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0704525 від 24.10.2017 року.

Відповідно до відомостей, які містяться у військовому квитку позивача, 03.02.2017 року лікарською комісією при Бахмутському районному військоматі Донецької області визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі п. 75 «а» розкладу хвороб затвердженого Наказом МОУ № 402 від 14.08.2008 року.

07 квітня 2025 року, у зв`язку з неотриманням пенсійної виплати за квітень 2025 року при зверненні позивача на «гарячу лінію» Пенсійного фонду України, йому було повідомлено, що рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 03.02.2025 року було скасовано групу інвалідності, у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача з відповідним запитом.

29 квітня 2025 року відповідно до трекінгу відправлень сформованому Укрпоштою поштового відправлення 602 позивачем отримано рекомендований лист від державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» в якому був надісланий витяг з рішення № 4190 від 03.02.2025 року експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії сформований ОСОБА_2 , та відповідно до п. 9 якого Центром оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення медико-соціальної експертної комісії № 464 прийнятого 19.09.2017 року, команда вивчила надану медико-експертну документацію та прийшла до висновку, що немає достатніх підстав для визнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю III групи по травмі, пов`язаній з виконанням службових обов`язків, з 19.09.2017 року без строку переогляду. За встановленими ступенями обмежень життєдіяльності не є особою з інвалідністю (Постанова КМУ № 1317 від 03.12.2009 року).

Позивач вважає вказане рішення відповідача протиправним та таким що не відповідає вимогам Конституції та Законам України, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України від 21.03.1991 року № 875-ХІІ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (далі Закон № 875-ХІІ).

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону № 875-ХІІ особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав на рівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Відповідно до статті 3 Закону № 875-ХІІ, інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону № 875-ХІІ громадянин має право в судовому порядку оскаржувати рішення органів медико-соціальної експертизи про визнання чи невизнання його особою з інвалідністю.

Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я організму, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначає Закон України від 06.10.2015 року № 2961-IV «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» (далі Закон № 2961-IV) (у редакції станом на час прийняття оскаржуваного рішення).

За визначенням, наведеним в абз.4, 8 ч.1 ст.1 Закону №2961-IV інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Медико-соціальна експертиза встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану (за наявності) та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону № 2961-IV медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії першого, другого та інших рівнів відповідно до розподілу, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022 року. У подальшому строк дії воєнного часу продовжений та триває станом на час розгляду справи.

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 30 серпня 2023 року «Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», уведеним в дію Указом Президента України від 12 вересня 2023 року № 576/2023, зокрема, визначено Кабінету Міністрів України забезпечити у тримісячний строк провести перевірку обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій та військово-лікарських комісій щодо встановлення інвалідності, визнання непридатності до військової служби, прийнятих у період дії правового режиму воєнного стану в Україні (тобто з 24 лютого 2022 року).

У разі виявлення фактів необґрунтованого прийняття таких рішень визначено ініціювати їх перегляду встановленому порядку та інформувати за наявності підстав відповідні правоохоронні органи.

Так, рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 22 жовтня 2024 року «Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів» (далі - Рішення РНБО від 22.10.2024 року), що введено в дію Указом Президента України від 22 жовтня 2024 року № 732/2024, вирішено рекомендувати Офісу Генерального прокурора, Службі безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України прозвітувати у місячний строк про вжиті заходи реагування щодо виявлення, розслідування та протидії корупційним й іншим кримінальним правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів. За результатами проведеної роботи запропонувати відповідні кадрові та організаційні рішення.

Однак, станом на час прийняття спірного рішення позивачу виповнилось 57 років і він не є працівником правоохоронних органів або державним службовцем, оскільки звільнений з посади ще у 2005 році, а тому на нього не розповсюджуються вимоги вищевказаного рішення РНБО.

На виконання Рішення РНБО від 22.10.2024 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанови від 25 жовтня 2024 року № 1207 та 08 листопада 2024 року № 1276, якими було внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи».

Законом України від 19 грудня 2024 року № 4170-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико-соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» (далі Закон № 4170-ІХ) внесено зміни до законів України щодо процедури і повноважень суб`єктів владних повноважень щодо встановлення особам інвалідності.

Згідно з абзацом першим пункту 1 розділу ІІ Закону № 4170-ІХ цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 січня 2025 року (окрім зазначених пунктів).

Відповідно до абз. 1-6 пункту 2, що йде за Розділом ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 4170-IX установити, що: особам, яким встановлено інвалідність органами медико-соціальної експертизи, гарантується збереження статусу та соціальної захищеності в повному обсязі, передбаченому законодавством України для осіб з інвалідністю, на встановлений строк інвалідності; документами, що підтверджують інвалідність повнолітнім особам, є: видані до 31 грудня 2024 року органами медико-соціальної експертизи виписки/довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формами, затвердженими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я; витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи щодо встановлення інвалідності за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я; на підставі таких рішень, є законними і чинними, прирівнюються до рішень експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, документів, виданих на підставі таких рішень експертних команд (у тому числі витягів з рішень), та продовжують бути підставами для оформлення або продовження надання особам з інвалідністю прав, статусів, пільг, пенсій, допомог, компенсацій, надбавок, інших соціальних гарантій тощо, у тому числі для цілей, визначених законами України «Про військовий обов`язок та військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на весь термін дії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією до проведення планового оцінювання повсякденного функціонування особи експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування; особи, інвалідність яким встановлена без зазначення строку проведення повторного огляду, проходять оцінювання повсякденного функціонування особи за власним бажанням (за зверненням опікуна - у разі позбавлення особи з інвалідністю дієздатності);

На період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні перелік причин неможливості проходження повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 розділу ІІ Закону № 4170-ІХ установлено, що повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а також повноваження, права і обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України припиняються 31 грудня 2024 року.

З моменту припинення повноважень, прав і обов`язків медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи розгляд направлень на медико-соціальні експертні комісії, що не завершений до моменту припинення повноважень, прав і обов`язків медико-соціальних експертних комісій, припиняється зазначеними комісіями; розгляд зазначених направлень здійснюється експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до цього Закону та Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

15 листопада 2024 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», яка набула чинності з дня її опублікування, крім абзаців третього - шостого пункту 1, пунктів 7, 8 цієї постанови, які набули чинності з 1 січня 2025 року.

Відповідно до абз. 8 п.3 постанови КМУ № 1338, документи, рішення, прийняті медико-соціальними експертними комісіями, документи, видані на підставі цих рішень, є чинними, прирівнюються до рішень експертних команд, документів, виданих на підставі рішень експертних команд (у тому числі витягів з рішень), та продовжують бути підставами для оформлення або продовження надання особам з інвалідністю статусів, пільг, пенсій, допомог, компенсацій, надбавок, інших соціальних гарантій тощо, у тому числі для цілей, визначених у Законах України «Про військовий обов`язок та військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на весь строк дії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією до проведення планового оцінювання повсякденного функціонування особи експертними командами.

Відповідно до абз. 10 п. 3 постанови КМУ № 1338, особи, інвалідність яким встановлена без зазначення строку проведення повторного огляду, проходять оцінювання повсякденного функціонування за власним бажанням (за зверненням опікуна у разі позбавлення особи з інвалідністю дієздатності) або за рішенням суду.

Відповідно до абз. 15 п. 3 постанови КМУ № 1338, до числа тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, належать: особи, місцем проживання яких є території, що включені до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій або тимчасової окупації; відповідно до п. 48 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою КМУ № 1338 повторне оцінювання осіб з інвалідністю, а також осіб, інвалідність яких встановлена без зазначення строку проведення повторного оцінювання, проводиться раніше зазначеного строку за направленням, сформованим лікарем на підставі звернення такої особи з інвалідністю або її уповноваженого представника, у разі настання змін у стані здоров`я і працездатності або за рішенням суду.

Отже, з наведеного правового врегулювання вбачається, що особам, яким встановлено інвалідність органами МСЕК гарантується збереження статусу та соціальної захищеності в повному обсязі, передбаченому законодавством України на встановлений строк інвалідності та рішення прийняті МСЕК є законними і чинними прирівнюються до рішень експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, документів, виданих на підставі таких рішень експертних команд (у тому числі витягів з рішень), та продовжують бути підставами для оформлення або продовження надання особам з інвалідністю прав, статусів, пільг, пенсій, допомог, компенсацій, надбавок, інших соціальних гарантій, а особи, яким інвалідність встановлена без зазначення строку проведення повторного огляду, проходять оцінювання повсякденного функціонування особи за власним бажанням або за рішенням суду. Також до числа тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання належать особи, місцем проживання яких є території, що включені до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих території, для яких не визначена дата завершення бойових дій або тимчасової окупації.

Проте, відповідач піддав сумніву та скасував остаточне безстрокове рішення МСЕК датоване 24 жовтня 2017 року, більш ніж через 7 років провів переоцінку стану здоров`я позивача, не зважаючи на те, що позивач належить до числа осіб, відносно яких неможливо проводити оцінювання, оскільки місцем його проживання є м. Часів Яр, яке відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад та територій від 28.02.2025 року № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» (до 28.02.2025 року відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 06.03.2023 року № 80 «Про затвердження змін до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією») входить до переліку територій, де ведуться активні бойові дії (з датою початку активних бойових дій 24.02.2022р), та в результаті чого позбавив позивача права на отримання пенсії, пільг, статусів, допомог, як особі з інвалідністю

Більш того, суд зазначає, що відповідачем в порушення п. 1.10 Інструкції № 561 медико - соціальна експертиза відповідачем проведена без опитування хворого і об`єктивного повного медичного обстеження та оцінки стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

Суд враховує, що згідно пункту 13 Положення № 1317 виключно у разі відмови особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення комісії.

За результатами перевірки обґрунтованості рішень та оцінювання Центр оцінювання функціонального стану особи приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення. У разі відмови особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення експертної команди або медико- соціальної експертної комісії. Виключними підставами для таких осіб для перенесення строків медичних обстежень є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Натомість відповідачем не надано суду жодних доказів відмови позивача від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, а також не надано доказів неприбуття позивача до державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України».

Отже, підставою проведення перевірки обґрунтованості та скасування рішень про встановлення інвалідності є наявність постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді.

Суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази повідомлення позивача про необхідність з`явитися до відповідача для проведення обстеження та оцінки стану здоров`я позивача, що в свою чергу виключає забезпечення права особи на участь у прийнятті рішення.

Більш того, зі змісту спірного рішення про невизнання позивача особою з інвалідністю вбачається, що перегляд проводився 03.02.2025 року без участі позивача (заочно).

Відповідно до п. 2 Критерій визначення проведення оцінювання, Експертна команда проводить розгляд справи заочно (без особистої участі особи або її уповноваженого представника) за умов, визначених нижче, за винятком випадків, коли особа повідомила про своє бажання бути присутньою на розгляді.

Експертна команда проводить розгляд справи заочно в разі формування направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі направлення на оцінювання) головою військово-лікарської, медичної (військово-лікарської), лікарсько-експертної комісії стосовно особи з числа військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту або учасників бойових дій. Вибір очної форми розгляду для такої категорії осіб здійснюється у разі, коли наданих документів недостатньо для прийняття рішення членами експертної команди.

Експертна команда проводить розгляд заочно в разі подання лікуючим лікарем або головою військово-лікарської, медичної (військово-лікарської), лікарсько-експертної комісії направлення на оцінювання експертною командою особи, в якої наявні захворювання, дефекти, необоротні морфологічні стани, порушення функцій органів та систем організму, з наведеного нижче переліку за умови наявності документів, що підтверджують наявність відповідного стану.

Перелік захворювань та станів, за яких оцінювання повсякденного функціонування особи проводиться заочно викладений в п. 4 Критерій визначення проведення оцінювання.

Отже, заочний розгляд справи повинен проводитися за умови направлення/подання на проведення оцінювання визначеним колом осіб та таке направлення/подання відносно позивача відсутнє, а також стосовно осіб з числа військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту або учасників бойових дій, до яких позивач на час виникнення спірних правовідносин не відносився.

Також захворювання позивача не відноситься до переліку захворювань, викладеному у п. 4 Критерій визначення проведення оцінювання, відносно якого можливе проведення оцінювання заочно.

Отже, суд вважає, що відповідач діяв протиправно провівши оцінювання без участі позивача (заочно).

Спірне рішення експертної команди Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 03.02.2025 року за № 4190 про невизнання позивача особою з інвалідністю ІІІ групи прийнято з порушенням вимог абз. 13 п. 51 Положення № 1338, а саме: без повідомлення позивача про переогляд рішення обласної МСЕК № 1 м. Краматорська Донецької області від 26.10.2017 року про встановлення ІІІ групу інвалідності з 01.10.2017 року; без повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень.

Таким чином, проведення перевірки обґрунтованості та скасування зазначеного рішення МСЕК без наявності належних підстав з порушенням порядку, здійснено всупереч принципам «юридичної визначеності й леґітимних очікувань» та «належного урядування», що порушує вимогу «якості закону», про що неодноразово було зазначено в рішеннях ЄСПЛ та в постанові Верховного Суду від 21 липня 2016 року в справі № 909/1172/15 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року в справі № 912/2797/21

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем порушена процедура перевірки рішення МСЕК.

Також, як вже раніше було зазначено судом ОСОБА_1 відповідно до наказу ГУМВС України в Донецькій області був звільнений з посади старшого дільничного інспектора Артемівського міськвідділу за п. 64 «Ж» за власним бажанням № 267 о/с від 25.08.2005 року.

Інвалідність ІІІ групи у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків та 40% втрати професійної працездатності позивачу первинно було встановлено висновком МСЕК 22.12.2005 року відповідно до довідки обласної МСЕК № 3 м. Донецька серія ДОН-04 № 004213 від 22.12.2005 року.

Тобто позивач був звільнений з ОВС за 4 місяці до встановлення інвалідності первинно (22.12.2005 року) та за 12 років до прийняття скасованого рішення МСЕК - 19.09.2017 року так як на той час, так і на час винесення оскаржуваного рішення - 03.02.2025 року був непрацюючим пенсіонером.

Отже, в розумінні вищенаведених норм, позивач станом на час прийняття спірного рішення не був посадовою особою державного органу (ОВС), а тому застосування у спірному випадку рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024 року, введеного в дію Указом Президента України від 22.10.2024 року № 732/2024, як підстави проведення перевірки обґрунтованості та скасування рішення обласної МСЕК № 464 від 24.10.2017 року про встановлення позивачу ІII групи інвалідності у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків, з терміном переогляду- безстроково, є необґрунтованим та не відповідає вимогам законодавства України.

Крім того, суд зазначає, що вказане рішення Ради національної безпеки і оборони України, не передбачає проведення перевірки обґрунтованості рішень МСЕК про встановлення інвалідності особам у 2017 році та які звільнені з державних органів, зокрема органів внутрішніх справ у 2005 році, а відповідачем в оскаржуваному рішенні не надано жодного іншого доказу наявності достатніх передумов та підстав для проведення перевірки обґрунтованості рішень щодо встановлення інвалідності колишнім посадовим особам державних органів (органів внутрішніх справ), у тому числі й позивача.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пп. 5 п. 3 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 11 квітня 2024 року № 3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» (набрав чинності 18.05.2024 року) доручено Кабінету Міністрів України вжити заходів спільно з правоохоронними органами на виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 серпня 2023 року, введеного в дію Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 серпня 2023 року «Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» від 12 вересня 2023 року № 576/2023, щодо перевірки обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності громадянам України чоловічої статі віком від 25 до 50 років, яким після 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності цим Законом вперше встановлено інвалідність II та III груп (крім тих, кому інвалідність II та III груп встановлено у порядку підвищення/ зменшення групи інвалідності та/або за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, а також відсутності кінцівки, кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів або наявності онкологічного захворювання, інтелектуальних порушень чи психічних розладів, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів, причини інвалідності з дитинства).

Отже, вказаною нормою доручено здійснити перевірку обґрунтованості рішень МСЕК щодо встановлення інвалідності особам чоловічої статі, віком від 25 до 50 років, яким інвалідність установлено після 24 лютого 2022 року.

Тому зважаючи на вік позивача (на час винесення оскаржуваного рішення 57 років) та час встановлення йому інвалідності (первинно 22.12.2005 року та безстроково - 26.10.2017 року), наведена норма Закону № 3633-IX не передбачає перегляду відповідного рішення відносно позивача.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що проведення перевірки обґрунтованості та скасування рішення обласної МСЕК № 1 м. Краматорська Донецької області про встановлення ІІІ групу інвалідності з 01.10.2017 року у зв`язку з травмою пов`язаною з виконанням службових обов`язків відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0704525 від 24.10.2017 року з терміном переогляду - безстроково, здійснено без наявності належних підстав.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як зазначалося вище, відзив до суду не подано, а отже, у дослідженому судом випадку відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість спірного рішення, а тому спірне рішення підлягає скасуванню, з урахуванням всіх обставин досліджених в ході розгляду даної справи.

При прийнятті рішення у цій справі суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи ), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України»(заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00;18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A;09 грудня 1994 року, пункт 29).

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» про визнання протиправним та скасування рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 4190 від 03.02.2025 року, є такими що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 970 грн (квитанція № 0338-7031-4065-3899 від 01.05.2025 року).

Як вбачається з характеру позовних вимог ОСОБА_1 при зверненні до суду із даним позовом повинен був сплатити судовий збір у розмірі 968,96 грн (позов був поданий через систему «Електронний суд»).

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 72-77, 139, 241-246, 255, 263, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (юридична адреса: 49005, м. Дніпро, пров. Феодосія Макаревського, 1а, ) про визнання протиправним та скасування рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 4190 від 03.02.2025 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 4190 від 03.02.2025 року експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи, яким є державна установа «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (юридична адреса: 49005, м. Дніпро, пров. Феодосія Макаревського, 1а, ) за результатами перевірки обґрунтованості рішення обласної медико-соціальної експертної комісії № 1 м. Краматорська Донецької області № 464 від 19.09.2017 року про не визнання ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), особою з інвалідністю III групи по травмі, так, пов`язаній з виконанням службових обов`язків, з 19.09.2017 року без строку переогляду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (юридична адреса: 49005, м. Дніпро, пров. Феодосія Макаревського, 1а, ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Тарасенко