Справа № 476/198/25
Суддя: Чернякова Н. В.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 476/198/25
Провадження № 2-а/476/6/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2025 року смт. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Слободніченко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ №00004687 від 10.02.2025 року

ВСТАНОВИВ:

20.03.2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України.

Свої вимоги мотивує тим, що 04.03.2025 року він отримав копію постанови серії АВ № 00004687 від 10.02.2025 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, згідно якої головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Теслюк Є.В. його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Відповідно до змісту постанови належний йому транспортний засіб марки MAN TGX 18.440 н/з НОМЕР_1 07.02.2025 року о 17:14 годині по автомобільній дорозі Н-11 км76+702, Дніпропетровська область, допустив рух із перевищенням нормативних параметрів зазначених в п. 22.5 Правил дорожнього руху, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,300% (2,12 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивач стверджує, що в його діях відсутня як об`єктивна сторона так і суб`єктивна сторона правопорушення.

Відповідач невірно застосував до нього положення ч. 2 ст. 132-1 КУпАП так як дана норма передбачає відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритним і великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами від 5% до 10% включно. Під час винесення постанови не було враховано, що транспортний засіб разом з причепом за своє технічною конструкцією та в розумінні п. 22.5 Правил дорожнього руху є двовісним тягачем, який здійснює перевезення трьохвісного напівпричепу контейнеровозу, що має гранично допустиме навантаження загальної маси 42 тони.

07.02.2025 року під час перевезення вантажу його транспортним засобом не було порушено вагових норм, визначених п. 22.5 Правил дорожнього руху, а тому в його діях не було умислу чи необережності.

Транспортний засіб MAN TGX 18.440 н/з НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем, а причеп Tirsan RS н/з НОМЕР_3 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , є спеціалізованим напівпричепом н/пр - контейнеровозом та Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом, затверджені Наказом № 363 від 14.10.1997 року є другорядними у порівнянні з відомостями прямо зазначеними в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

В даному випадку це контейнеровоз типу 1А з видаленням його верхньої частини і пониженням бортів, який за своєю технічною характеристикою передбачений для перевезення насипних вантажів.

Дана категорія напівпричепу характеризується зміною конструкції напівпричепу для перевезення контейнерів типу 1А, як кузова власного виготовлення для перевезення насипних вантажів (зернових культур).

Позивач стверджує, що вантаж який перевозився був не у контейнері, а в змінному кузові, що відповідає вимогам п. 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідачем не зазначено в оскаржуваній постанові інформації про причеп, його технічні характеристики, що в даному випадку унеможливлює здійснити конкретну калькуляцію щодо визначення гранично допустимого ступеню навантаження, а тому вказана постанова є протиправною.

На підставі викладеного просив суд скасувати постанову серії АВ № 00004687 від 10.02.2025 року та стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на його користь понесені судові витрати.

02.04.2025 року ухвалою судді Єланецького районного суду Миколаївської області відкрито провадження у справі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, до суду подала відзив на позовну заяву та вказала, що посадовими особами Укртрансбезпеки належним чином виявлено та зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та розглянуто справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті. Дії посадових осіб відповідача під час формування постанови є законними та такими, що повністю відповідають вимогам ст. 19 Конституції України.

Позивачем порушено вимоги п. 22.5 Правил дорожнього руху та перевищено загальну масу транспортного засобу на 5,3%, що потягло притягненню його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

ОСОБА_1 не доведено здійснення вантажного перевезення саме змінним кузовом, ідентифікація змінного кузову, що має відповідати стандартам EN 13044-1:2011, які визначають маркування інтермодальних вантажних одиниць.

Вказані положення європейських стандартів встановлюють чіткі вимоги для змінних контейнерів, їх випробування, необхідність отримання дозволу уповноваженого органу відповідної держави для їх подальшого випуску, а також вимоги до їх маркування з метою подальшої ідентифікації.

Також, на підтвердження своїх доводів про перевезення вантажу у змінному кузові позивачем не додано відповідного сертифікату змінного кузову, а тому ОСОБА_1 здійснював вантажні перевезення транспортним составом, які не використовувалися в момент зафіксованого порушення як контейнеровоз, в зв`язку з чим фактична маса таких транспортних засобів повинна бути не більше 40 тон.

З фотознімків доданих до оскаржуваної постанови вбачається, що вказаний у постанові сідловий тягач з напівпричепом, який перевозив предмет з ознаками контейнеру з тентованим верхом не містив будь-якого маркування.

Відсутність інформації про напівпричеп в описовій частині постанови не свідчить про те, що інспектором не досліджувались та не враховувались відомості про нього.

Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі затверджено лише форму а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися у постанові в залежності від обставин вчинення правопорушення.

Рух транпортного засобу позивача та фіксація перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм здіснювалися приладом для зважування дорожніх транспортних засобів у румі WIM 78, WAGA-WIM35 зав. № 16, який є справним та придатним до експлуатації.

Постанова серії АВ № 00004687 від 10.02.2025 року є законною та містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, її зміст відповідає додатку 1 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, а позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного просила суд відмовити в задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, старшим державний інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контрою) за безпекою на наземному транспорті, а також встановлення останньою факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена законодавством України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 229 КУпАП, органам автомобільного транспорту та електротранспорту підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Згідно Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, одним із основних завдань якого є здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Частиною 5 статті 276 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень.

Згідно ч. 2 та ч. 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 132-1 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи 10.02.2025 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Теслюк Є.В. винесено постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ № 00004687 та накладено на позивача, ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Згідно вказаної постанови 07.02.2025 року о 17:14 годині по автомобільній дорозі Н-11, км. 76+702 (Дніпропетровська область) Горбенко О.О. будучи відповідальною особою допустив рух транспортного засобу MAN TGX 18.440 н/з НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України, перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,300% (2.12 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, що унормовані в Постанові Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху», яку затверджено постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306.

Пунктом 22.5б Правил дорожнього руху України передбачено, що рух двовісних автомобілів (тягачів) з трьохвісним напівпричепом допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси 40 тон для доріг державного значення.

Відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП настає у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в перевищенні встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами.

Суб`єкт адміністративного правопорушення - спеціальний (водії транспортних засобів; посадові особи, відповідальні за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважені з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів; громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Санкція ч. 2 ст. 132-1 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також, нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Постановою про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті,зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ №00004687 від 10.02.2025 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП за порушення п. 22.5 ПДР України, а саме рух транспортного засобу по автомобільній дорозі державного значення з перевищенням загальної маси транспортного засобу на 5,300% (2.12 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення є автомобільна дорога Н-11 км. 76+702, яка згідно Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення, затвердженого Постановою КМУ від 17.11.2021 року № 1242 є національною автомобільною дорогою «Дніпро - Миколаїв (через м. Кривий Ріг)».

Фіксація адміністративного правопорушення була здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного пункту WIM 78, WAGA-WIM35, зав. № 16, який відповідає вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010, ТУ та ДСТУ 8809:2018, що підтверджується свідоцтвами про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 04/4783, № 168 від 16.02.2024 року, копії яких долучені представником відповідача до відзиву на позовну заяву.

В постанові серії АВ № 00004687 від 10.02.2025 року зазначено, що вимірювальним обладнанням автоматичного пункту WIM 78 встановлені фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу MAN TGX 18.440 н/з НОМЕР_1 , а саме:

-кількість вісей 5 шт.; спарені колеса 2 вісь;

-відстань між вісями 1-2 становить 3620 мм.;

-відстань між вісями 2-3 становить 5840 мм.;

-відстань між вісями 3-4 становить 1310 мм.;

-відстань між вісями 4-5 становить 1310 мм;

-навантаження на вісь 1 7600 кг.;

-навантаження на вісь 2 11000 кг.;

-навантаження на вісь 3 9350 кг.;

-навантаження на вісь 4 9650 кг.;

-навантаження на вісь 5 9200 кг.;

-загальна маса 46800 кг.;

-висота 3.881 м.;

-ширина 2.457 м.;

-довжина 16.339 м.

З урахуванням похибки приладу, тобто регламентовано-допустимої похибки вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010 визначено загальну масу та навантаження на строєні осі вказаного транспортного засобу, які становить:

-загальна маса - 42120 кг.

Загальна маса транспортного засобу при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон було визначено за формулою: *% перевищення = ((Хфакт Хнорм ? похибка пристрою)/Хнорм)*100%, де Хфакт фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тона або міліметр), Хнорм нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тона або міліметр) зазначений відповідно до п. 22.5 ПДР України.

Похибка пристрою, як вказано вище це регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках помножена на Хфакт (при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тона або міліметр), та становить:

-для параметру довжини транспортного засобу 600 мм;

-для параметру ширини транспортного засобу 100 мм;

-для параметру висоти транспортного засобу 60 мм;

-для параметру загальної маси транспортного засобу 10% від фактичної маси транспортного засобу;

-для параметру навантаження на одиночну вісь транспортного засобу 16% від фактичного навантаження на вісь;

-для параметру навантаження на здвоєні осі 16% від фактичного навантаження на осі;

-для параметру навантаження на строєні осі транспортного засобу 16% від фактичного навантаження на осі.

Таким чином, враховуючи фактичні зафіксовані параметри загальної маси, з урахуванням похибки вимірювального пристрою, розрахунок перевищених нормативних параметрів, вказаних в п. 22.5б ПДР України транспортного засобу MAN TGX 18.440 н/з НОМЕР_1 виглядає наступним чином:

*перевищення = ((46800кг - 40000кг) 10%*46800 кг)/40000кг)*100% = 5,3%.

Наведені розрахунки проведені відповідно до Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174, і не викликають у суду сумнівів у їх правильності.

Точність вимірів технічного приладу, стороною позивача належними та допустимими доказами не спростовано.

ОСОБА_1 стверджує, що причеп TIRSAN н/з НОМЕР_3 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 є спеціалізованим напівпричепом контейнеровозом, а тому його граничне допустиме навантаження загальної маси 42 тони, а не 40 тон.

Такі доводи позивача суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 для спеціалізованого напівпричепа контейнеровоза TIRSAN н/з НОМЕР_3 встановлена максимальна вага 39 тон.

Отже, сторона позивача наводить власні розрахунки, що сформовані на основі даних зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , які ОСОБА_1 вважає першочерговими ніж Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом, затверджені Наказом № 363 від 14.10.1997 року.

Проте, жодних доказів на підтвердження власних доводів позивач до суду не подав.

Так, відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси 42 тони для двовісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра дорогами державного значення.

Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом визначають права, обов`язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - Перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - Замовників

Згідно п. 17.4 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 року, згідно яких універсальні автомобільні контейнери, що належать Перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування:

- розпізнавальний знак;

- номер контейнера;

- найменування власника контейнера;

- вантажність і маса тари контейнера, кг;

- внутрішній об`єм контейнера, куб.м;

- місце, місяць і рік виготовлення контейнера;

- час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера.

Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера.

У постанові міститься посилання на загальнодоступний веб-сайт в мережі Інтернет https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/АА00011986/, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент вчинення правопорушення та постановою в електронній формі, використавши ідентифікатор доступу.

Як вбачається з фотознімків правопорушення, що знаходяться за посилання на веб-сайт (https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/AВ00004687/, та долучені сторонами до матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 в порушення вищевказаних норм не надав транспортному засобу TIRSAN н/з НОМЕР_3 відповідної нумерації та зазначених маркувань, в зв`язку з чим ваговим комплексом WIM-78 під час зважування та фіксації порушення було проведено розрахунок параметрів без врахування спеціалізованого напівпричепа як контейнеровоза.

Між тим, в межах спірних правовідносин спеціалізований напівпричеп TIRSAN н/з НОМЕР_3 , не використовувався як контейнеровоз, оскільки перевезення вантажу не здійснювалось у контейнері, про що й стверджує позивач у позовній заяві.

Саме собою зазначення у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу «напівпричіп - спеціалізований н/пр контейнеровоз» не є свідченням того, що перевезення вантажу здійснювалось у контейнері.

ОСОБА_1 вказує, що контейноровоз, яким він здійснював перевезення вантажів відноситься до типу 1А із видаленням його верхньої частини і пониженням бортів, який передбачений за своєю технічною характеристикою для перевезення насипних вантажів.

Така зміна функціонального призначення контейнеровоза не надає позивачу можливості збільшити норматив навантаження транспортного засобу.

Твердження позивача про те, що вантаж який перевозився автомобілем MAN TGX 18.440 н/з НОМЕР_1 07.02.2025 року був не у контейнері, а в змінному кузові, не звільняють його від адміністративної відповідальності та можуть утворювати склад іншого правопорушення, оскільки виходячи зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 спеціалізований напівпричеп контейнеровоз TIRSAN н/з НОМЕР_3 призначений для перевезення контейнерів типу 1А або 1С, а не змінних кузовів, визначення яких позивач самостійно наводить в позовній заяві.

Виходячи з викладено суд дійшов висновку, що 07.02.2025 року ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу MAN TGX 18.440 н/з НОМЕР_1 по автомобільній дорозі Н-11 км76+702 із перевищенням нормативних параметрів загальної маси транспортного засобу на 5,300% при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

В ході розгляду справи судом також досліджена копія товарно-транспортної накладної № 12 від 07.02.2025 року, долучена позивачем до позовної заяви, із якої вбачається, що після завантаження загальна маса транспортного засобу ОСОБА_1 складала 42100 кг.

З приводу цього суд звертає увагу, що згідно ч. 2 ст. 132-1 КУпАП підставою для звільнення від відповідальності за вказаною статтею є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27.06.2007 року № 879, передбачено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - це транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. При цьому, транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 %.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30, установлено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції за формою, наведеною в додатку до цих Правил, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Згідно із постановою серії АВ № 00004687 від 10.02.2025 року транспортним засобом MAN TGX 18.440 н/з НОМЕР_1 із напівпричепом, здійснювалось перевезення вантажу із перевищенням допустимих вагових параметрів.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності у позивача дозволу на рух транспортних засобів автомобільними дорогами України з перевищенням допустимих вагових параметрів або внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів.

Інших належних та допустимих доказів, які б спростовували обставини, викладені в постанові серії АВ № 00004687 від 10.02.2025 року до матеріалів справи позивачем та його представником не долучено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, постанова про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті,зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ № 00004687 від 10.02.2025 року відповідає вимогам закону, містить обов`язкові відомості щодо події правопорушення, суб`єкта адміністративної відповідальності, накладення адміністративного стягнення та порядку його сплати, тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 268, 280, 283, 287-289 КУпАП, ст.ст. 72-74, 77, 242-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ № 00004687 від 10.02.2025 року - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено 22.06.2025 року.

Суддя Н.В. Чернякова