Справа № 360/853/25
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

25 червня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/853/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

24.04.2025 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №26 від 10.04.2025 про відмову у призначенні мені пенсії за віком на пільгових умовах;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви про призначення пенсії від 02.04.2025.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 02.04.2025 позивач звернувся до Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 10.04.2025 за результатом розгляду заяви з урахуванням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 № 160/7125/ 23, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.11.2023, позивач отримав рішення Головного управління ПФУ з Тернопільській області №26 від 10.04.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи згідно з ч. 3 ст.114 вказаного Закону.

При цьому, згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 10.04.2025 відповідач вказує, що пільговий стаж позивача за Списком №1 становить 25 років 00 місяців 11 днів.

Так, згідно з п. 1 Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994, право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних роботах, мають усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VІІІ, Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» було доповнено розділом XIV щодо пенсійного забезпечення окремих категорій громадян, в якому ч. 3 ст. 114, як і в ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частині з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Тобто, в оскаржуваному рішенні відповідачем визнано пільговий стаж позивача роботи з повним робочим днем в шахті за Списком №1 - 25 років 11 днів, що дає право на призначення мені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням пільгового стажу роботи, зарахованого згідно з рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 у справі №160/7125/24, та при цьому відповідач відмовив у призначенні пільгової пенсії за ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Так, згідно з формою РС-право відповідачем також визнано пільговий стаж роботи за Списком №1 - 25 років 11 днів, що дає право на призначення пільгової пенсії шахтаря.

Рішення відповідача не ґрунтується на нормах діючого законодавства України та суперечить ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 № 160/7125/23, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.11.2023, до пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах у відповідності до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад, показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України з зайнятістю повний робочий день в шахті та з урахуванням Списку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.1994, зараховано періоди роботи з 02.08.1995 по 26.08.1995 - на посаді гірничого підземного з повним робочим днем під землею; з 01.07.1996 по 31.08.1996 учень гірничого очисного забою з повним робочим днем під землею; з 04.08.1997 по 13.02.2002 - гірничий майстер з повним робочим днем під землею; з 01.01.1998 по 28.02.2023 підземна робота на посадах по списку № 1, в підземних умовах відповідно до коду професій ЗПЗОІЗАІ, ЗП3014А4, згідно даних реєстру застрахованих осіб про спеціальний стаж.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (Список № 202).

Тобто, вказаним рішенням позивачеві до пільгового стажу роботи за Списком №1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.1994 судом зараховано більше 25 років підземної роботи (ст.14, пост.202, підземні, ст.1, р.1, п-р, п.а-в), що дає право на призначення пенсії шахтаря на пільгових умовах згідно з ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Проте, відповідач всупереч вказаному вище рішенню суду вважає, що пільговий стаж позивача на підземних роботах з повним робочим днем в шахті відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.1994 складає всього 12 років 00 місяців 09 днів, замість 25 років 11 днів.

При цьому, позивач ще 2 роки працював на підземних роботах з повним робочим днем в шахті до 02.04.2025, про що свідчить трудова книжка та форма РС-право та повторно звернувся до відповідача з новою заявою про призначення пільгової пенсії згідно з ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак відповідачем хоча і визнано пільговий стаж підземної роботи 25 років 11 днів, проте повторно відмовлено у призначенні пенсії.

Позивач вважає, що відповідач, всупереч нормам закону та записам в трудовій книжці, зараховує спірний період роботи не до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а до стажу роботи згідно з п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що позбавляє позивача права на пенсійну виплату.

Вважає дії відповідача протиправними та такими, що порушують його право на належне пенсійне забезпечення, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 25.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

01.05.2025 відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено таке.

Позивач 02.04.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з пунктом 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (Порядок №22-1), звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області області.

Так, правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України Про пенсійне забезпечення від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) та Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-ІV (далі Закон №1058 VІ).

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим- двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

При розгляді поданої позивачем заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області визначено, що його страховий стаж з урахуванням додаткових років за Списком №1 становить - 54 роки 08 міс. 00 днів; при цьому пільговий стаж за Списком №1 становить - 25 років 00 міс. 11 днів, у тому числі стаж роботи на підземних і відкритих гірничих роботах за списком робіт і професій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994, становить на провідних професіях - 12 років 00 міс. 09 днів, тому, рішенням №26 від 10.04.2025 йому відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, через відсутність необхідного стажу зайнятості на зазначених роботах.

Також, враховуючи, що на дату звернення за призначенням пенсії, позивач відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не досягнув віку 50 років, тому у нього відсутнє право на пільгове призначення пенсії встановленого законодавством.

Після розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, його електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації/фактичного місця проживання) ОСОБА_1 - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Таким чином, здійснюючи розгляд заяви позивача про призначення пенсії на пільгових умовах, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , 02.04.2025 звернувся до ГУПФУ в Дніпропетроській області з заявою № 3051 про призначення пенсії за частиною третьою статті 114 Закону № 1058.

Згідно із розпискою-повідомленням до заяви від 02.04.2025 № 3051 позивачем додано довідку про присвоєння ідентифікаційного номера № НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників 468, 01.04.2025, документи про місце проживання 1237-1.

Автоматичним розподілом справ в електронній підсистемі було визначено, що розгляд заяви позивача здійснюється відділом пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, що визнається сторонами.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 10.04.2025 № 26 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - оскільки заявник не досягнув встановленого законодавством пенсійного віку 50 років.

Оскаржуване рішення, з посиланням на частину 3 статті 114, пункт 1 частини 2 статті 114, пункт 14-4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», обґрунтоване тим, що відповідно до наданих документів заявник зареєстрований в м. Довжанськ, яке окуповане російською федерацією, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309. Інформація про неодержання заявником пенсії в російській федерації відсутня. Страховий стаж особи з урахуванням додаткових років за Списком № 1 становить 54 роки 08 місяців 00 днів. Пільговий стаж за Списком № 1 становить 25 років 00 місяців 11 днів, в тому числі роботи підземні за постановою 202 (25) 12 років 00 місяців 09 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не враховано періоди роботи в російській федерації з 22.11.2005 по 05.02.2006, з 06.02.2006 по 15.02.2006, оскільки до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РСФСР по 31 грудня 1991 року.

Також судом установлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 у справі № 160/7125/23, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.11.2023, позовну заяву ОСОБА_1 до 1-Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, 2- Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії- задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 10.03.2023 року № 26 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Миколаївській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах у відповідності до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад, показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України з зайнятістю повний робочий день в шахті та з урахуванням Списку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.1994 року, періоди роботи ОСОБА_1 :

з 02.08.1995 року по 26.08.1995р. - на посаді гірничого підземного з повним робочим днем під землею,

з 01.07.1996 року по 31.08.1996 року учень гірничого очисного забою з повним робочим днем під землею,

з 04.08.1997 року по 13.02.2002 року- гірничий майстер з повним робочим днем під землею,

з 01.01.1998 року по 28.02.2023 рік підземна робота на посадах по списку № 1, в підземних умовах відповідно до коду професій ЗП3013А1, ЗП3014А4, згідно даних реєстру застрахованих осіб про спеціальний стаж;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.03.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- в решті позовних вимог відмовлено.

Згідно з формою РС-право страховий стаж позивача становить 29 років 8 місяці 0 днів, додаткові роки за список 1 25 років 0 місяців 0 днів; всього для розрахунку 54 роки 8 місяців 0 днів, а саме:

- 01.09.1993 01.08.1995 навчання у вищих/середн.НЗ 1 рік 11 місяців 1 день;

- 02.08.1995 26.08.1995 ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в, - 0 років 0 місяців 25 днів;

- 27.08.1995 30.06.1996 навчання у вищих/сердн.НЗ 0 років 10 місяців 4 дні;

- 01.07.1996 31.08.1996 ст.14, пост. 202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в 0 років 2 місяці 0 днів;

- 01.09.1996 30.07.1997 навчання у вищих/середн.НЗ 0 років 11 місяців 0 днів;

- 04.08.1997 13.02.2002 ст. 14, пост. 202, підземні, сп.1, р.1, п-р 1, п.а-в, - 4 роки 6 місяців 10 днів;

- 14.02.2002 31.12.2003 список № 1 1 рік 10 місяців 18 днів;

- 01.01.2004 16.10.2005 список № 1 1 рік 10 місяців 0 днів;

- 24.02.2006 29.11.2006 список № 1 0 років 10 місяців 0 днів;

- 07.12.2006 09.01.2007 ст.14, пост. 202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в, - 0 років 2 місяців 0 днів;

- 16.01.2007 31.08.2007 0 років 8 місяців 0 днів;

- 03.09.2007 15.02.2009 список № 1 1 рік 6 місяців 0 днів;

- 23.02.2011 -29.12.2011 список № 1 2 роки 11 місяців 0 днів;

- 30.12.2011 31.03.2013 список № 1 1 рік 4 місяці 0 днів;

- 01.04.2013 30.09.2014 список № 1 1 рік 6 місяців 0 днів;

- 01.05.2015 31.10.2016 список № 1 1 рік 6 місяців 0 днів;

- 01.11.2016 30.11.2016 0 років 1 місяць 0 днів;

- 30.03.2017 11.05.2017 0 років 2 місяці 2 дні;

- 12.05.2017 11.10.2017 ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в, - 0 років 6 місяців 0 днів;

- 12.10.2017 22.02.2018 ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в, - 0 років 5 місяців 0 днів;

- 12.11.2018 20.11.2018 ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в, - 0 років 1 місяць 0 днів;

- 21.11.2018 01.04.2025 ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в, - 6 років 4 місяців 0 днів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105 (далі Порядок № 18-1).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише в на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України в м. Києві від 22.12.2014 №28-2, Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі Фонд).

16.03.2021 за № 339/35961 в Міністерстві юстиції України зареєстровано постанову правління Пенсійного фонду України в м. Києві від 16.12.2020 № 25-1, якою затверджено зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1).

Зазначеною постановою правління Пенсійного фонду України в м. Києві від 16.12.2020 № 25-1, зокрема, передбачено можливість застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій.

Згідно із розділом IV п. 4.2 Порядку 22-1 із змінами, внесеними постановою правління Пенсійного фонду України в м. Києві від 16.12.2020 № 25-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Заяву позивача щодо призначення пенсії розглянуто ГУПФУ в Тернопільській області з урахуванням принципу екстериторіальності.

Закон № 1058 визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058 закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 44 Закону № 1058 встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до положень частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Оскаржуваним рішенням від 10.04.2025 № 26 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - оскільки заявник не досягнув встановленого законодавством пенсійного віку 50 років.

При цьому суд зауважує, що ОСОБА_1 у заяві від 02.04.2025 № 3051 просив призначити пенсію саме на підставі частини третьої статті 114 Закону № 1058, що можливо незалежно від віку у разі наявності стажу 20 років для працівників провідних професій, або 25 років для працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідачем визначено пільговий стаж позивача за списком № 1 25 років 00 місяців 11 днів, в тому числі роботи підземні за постановою 202 (25) 12 років 00 місяців 09 днів.

Разом з тим, згідно з записами у трудовій книжці серії НОМЕР_3 та у відповідності до встановлених судовим рішенням у справі № 160/7125/23 обставин, які згідно зі статтею 78 КАС України, є преюдиційними у правовідносинах між позивачем та територіальними органами Пенсійного фонду України, позивач був безпосередньо зайнятий повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, що дає право у разі наявності 25 років такого стажу на призначення пенсії на підставі частини третьої статті 114 Закону № 1058.

Щодо незарахування до страхового стажу періодів роботи в російській федерації з 22.11.2005 по 05.02.2006, з 06.02.2006 по 15.02.2006, оскільки до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РСФСР по 31 грудня 1991 року, суд зазначає, що право позивача на зарахування цих періодів встановлено судовим рішенням у справі № 160/7125/23, яке набрало чинності і є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України у відповідності до частини другої статті 14 КАС України.

З огляду на наведене, оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи дотримання умов, визначених частиною третьою статті 114 Закону № 1058, позивач має право на призначення пенсії на підставі частини третьої статті 114 КАС України.

Разом з тим, позовна вимога про зобов`язання ГУПФУ в Тернопільській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 105 на підставі заяви про призначення пенсії від 02.04.2025, не належить до задоволення з огляду на таке.

Відповідачем в оскаржуваному рішенні зазначено, що позивач зареєстрований на тимчасово окупованій рф території, інформація про неодержання заявником пенсії в російській федерації відсутня.

З цього приводу суд зауважує, з 23.06.2024 набрав чинності Закон України від 25.04.2024 № 3674-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання питання обчислення страхового стажу та пенсійного забезпечення», яким внесено зміни до пункту 14-4 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, яким встановлено, що громадянам України, які проживають на тимчасово окупованих територіях України або під час тимчасової окупації територій виїхали на підконтрольну Україні територію, виплата пенсії згідно з цим Законом проводиться за умови неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації. У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та Російської Федерації неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації підтверджується повідомленням про це органу Пенсійного фонду в заяві особи про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії.

Суд враховує, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні було введено воєнний стан. Дипломатичні відносини з державою-агресором було розірвано.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року № 1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян-держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» передбачено вихід України з Угоди від 13 березня 1992 року.

Зазначені обставини унеможливлюють обмін інформацією між органами пенсійного забезпечення України та російської федерації, тому норми чинного законодавства вимагають від громадян України, які проживають на тимчасово окупованих територіях України або під час тимчасової окупації територій виїхали на підконтрольну Україні територію, зазначати, зокрема, в заяві про призначення пенсії, власне підтвердження щодо неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації.

Населені пункти Довжанського району Луганської області з 2014 року включені до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085.

Заявник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до тимчасово окупованої території, у органів Пенсійного фонду України відсутня інформація про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації.

Довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи позивачем не надано, з якої можливо було б встановити дату переміщення позивача з м. Довжанська на підконтрольну територію.

Відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_3 у період з 01.04.2013 по 20.03.2017 позивач працював завідуючим гірничими роботами по очисних виробказ і МДР із зайняттям 50% і більше робочого часу в рік на підземних роботах в ОП «Шахтоуправління «Червонопартизанське» ТОВ «ДТЕК «Свердловантрацит» (записи № 45, 46), у період з 30.03.2017 на ПрАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля».

Доказів переміщення з м. Довжанськ до його окупації позивачем не надано.

Натомість, з наданих позивачем доказів можна встановити, що до березня 2017 року позивач працював на ТОВ «ДТЕК «Свердловантрацит», а з 30.03.2017 у Дніпропетровській області.

Відповідачем не з`ясовано, чи відноситься позивач до категорії осіб, визначених пунктом 14-4 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема чи є він громадянином України, який під час тимчасової окупації території, яка відбулася у 2014 році, виїхав на підконтрольну Україні територію, та чи повинен він у заяві про призначення пенсії підтвердити неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1.8 розділу І «Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії» Порядку № 22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія).

Пунктом 4.2 розділу 4 Порядку № 22-1 визначено, що при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема, повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Водночас, доказів повідомлення пенсійним органом, в тому числі відповідачем позивачу у визначений Порядком № 22-1 спосіб про необхідність подання додаткових документів, в тому числі особистого повідомлення про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації у разі віднесення позивача до осіб, на яких поширюється дія пункту 14-4 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, тощо матеріали справи не містять.

За таких обставин, відповідач станом на момент розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком не володів будь-якою інформацією щодо неодержання позивачем пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації. Водночас, доказів повідомлення пенсійним органом позивача у визначений Порядком № 22-1 спосіб про необхідність подання особистого повідомлення про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, матеріали справи не містять.

З огляду на вказане відповідач допустив порушення пункту 1.8 розділу І «Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії» та пункту 4.2 розділу ІV розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку 22-1, не повідомивши позивача про необхідність надання повідомлення про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, або доказів переміщення з тимчасово окупованої території до її окупації.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких вона просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права, та у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним (ефективним):

визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №26 від 10.04.2025 про відмову у призначенні мені пенсії за віком на пільгових умовах;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.04.2025, зареєстровану за № 3051, про призначення пенсії на підставі частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, оскільки в межах цієї адміністративної справи основні (суттєві) аргументи позовної заяви є обґрунтованими, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать до задоволення частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною восьмою статті 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на те, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (46001, Тернопільська обл., місто Тернопіль, МАЙДАН ВОЛІ , будинок 3, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №26 від 10.04.2025 про відмову у призначенні мені пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.04.2025, зареєстровану за № 3051, про призначення пенсії на підставі частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Г. Секірська