Справа № 380/7239/25
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 рокусправа № 380/7239/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Львівської обласної організації Товариства сприяння обороні України до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії -

в с т а н о в и в :

Львівська обласна організація Товариства сприяння обороні України звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 18.03.2020 № 8430/6/13-01-04-12 про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області внести до реєстру платників єдиного податку відомості про Львівську обласну організацію ТСО України.

Ухвалою від 21.04.2025 суддя відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що станом на момент подання позовної заяви Львівська обласна організація Товариства сприяння обороні України зареєстрована з організаційно-правовою формою - громадська організація, засновник - Громадська організація "Товариство Сприяння Обороні України (), з розміром внеску до статутного капіталу 00 грн, розміром статутного капіталу - 0,00 грн, видом діяльності - 94.99 Діяльність інших громадських організацій, н.в.і.у. Львівська обласна організація Товариства сприяння обороні України 07.03.2025 сформувала заяву про застосування спрощеної системи оподаткування, яка була подана 14.03.2025 до Головного управління ДПС у Львівській області. Однак, відповідач прийняв рішення № 8430/6/13-01-04-12 про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку. Позивач вважає, що рішення від 18.03.2025 № 8430/6/13-01-04-12 про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач подав відзив на позовну заяву від 07.05.2025 (вх. № 37960), у якому зазначає, що позивач подав заяву про застосування спрощеної системи оподаткування 14.03.2025 № . ГУ ДПС у Львівській області 18.03.2025 надано відповідь № 8430/6/13-01-04-12 про неможливість застосування спрощеної системи оподаткування, оскільки засновником Львівської обласної організації Товариства сприяння обороні України () є Громадська організація "Товариство сприяння обороні України" (), яка перебуває на загальній системі, а у статутному капіталі його частка дорівнює 100%. Згідно з пп. 291.5.5 п. 291.5 ст. 291 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку третьої групи суб`єкти господарювання, у статутному капіталі яких сукупність часток, що належить юридичним особам, які не є платниками єдиного податку, перевищує або дорівнює 25%. Просить відмовити у задоволення позову.

Представник позивача подав відповідь на відзив від 09.05.2025 (вх. № 38853), у якій зазначає, що висновки відповідача щодо неможливості перебувати на єдиному податку, якщо є тільки один засновник, при умові відсутності статутного капіталу (не передбачено в Статуті підприємства), суперечать вимогам Податкового кодексу України. Відмова у реєстрації платником єдиного податку з інших підстав, не передбачених Податковим кодексом України, не може вважатись рішенням податкового органу, прийнятим у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Львівська обласна організація Товариства сприяння обороні України зареєстрована як юридична особа з організаційно правовою формою громадська організація.

Львівська обласна організація Товариства сприяння обороні України звернулася до ГУ ДПС у Львівській області із заявою про застосування спрощеної системи оподаткування, в якій позивач просив перевести на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності з 01.04.2025, зареєструвавши платником єдиного податку 3 групи.

Листом ГУ ДПС у Львівській області від 18.03.2025 № 8430/6/13-01-04-12 повідомило позивача про те, що згідно з підпунктом 291.5.5 пункту 291.5 пункту 291 Кодексу не можуть бути платниками єдиного податку третьої групи суб`єкти господарювання, у статутному капіталі яких сукупність часток, що належать юридичним особам, які не є платниками єдиного податку, дорівнює або перевищує 25 відсотків. Отже, Головне управління ДПС у Львівській області повідомляє, що Львівська обласна організація Товариства сприяння обороні України () з 01.04.2025 не може застосовувати спрощену систему оподаткування, оскільки засновником даного підприємства є громадська організація «Товариство сприяння обороні України» (ТСО України) (), яке перебуває на загальній системі оподаткування, у статутному капіталі якого частка дорівнює 100 відсотків.

Не погодившись із винесеним рішенням позивач оскаржив його до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до п. 291.2 ст. 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених п. 297.1 ст. 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пунктом 291.3 ст. 291 ПК України визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно з п. 291.4 ст. 291 ПК України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності поділяються на чотири групи платників єдиного податку.

Пунктом 299.3. ст. 299 ПК України визначено, що у разі відсутності визначених цим Кодексом підстав для відмови у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку контролюючий орган зобов`язаний протягом двох робочих днів від дати надходження заяви щодо переходу на спрощену систему оподаткування зареєструвати таку особу платником єдиного податку.

Відповідно до п.п. 291.5.5 п. 291.5 ст. 291 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп суб`єкти господарювання, у статутному капіталі яких сукупність часток, що належать юридичним особам, які не є платниками єдиного податку, дорівнює або перевищує 25 відсотків.

З приписів вказаних норм висновується, що обмеженням права на перебування особи на спрощеній системі оподаткування є наявність у особи статутного капіталу, а також те, що в складі цього капіталу наявні 25, або більше відсотків, що належать юридичним особам, які не є платниками єдиного податку.

За змістом пункту 1.1 Статуту Львівської обласної організації Товариства сприяння обороні України, затвердженого протоколом Ради Правління громадської організації «Товариство сприяння обороні України» від 18.12.2024 № 41 Львівська обласна організація Товариства сприяння обороні України, ідентифікаційний код 02725010, є відокремленим підрозділом обласного рівня Всеукраїнської Громадської організації «Товариство сприяння обороні України (ТСО України)», ідентифікаційний код 00014611, є юридичною особою, непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку, з організаційно-правовою формою ГРОМАДСЬКА ОРГАНІЗАЦІЯ.

Відповідно до підпунктів 1.6, 1.7 пункту 1 Статуту, у обласної організації відсутній статутний (складений) капітал (пайовий фонд).

У обласної організації відсутній кінцевий бенефіціарний власник (відсутні фізичні особи, які відповідають статусу кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи).

Таким чином, з аналізу статусу позивача вбачається, що відомостей про розподілення на частки статутного капіталу позивача, останній не містить.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Львівська обласна організація Товариства сприяння обороні України 22.11.1994 зареєстрована як юридична особа з організаційно правовою формою громадська організація. Статутний капітал складає 0 грн.

Засновником Львівської обласної організації Товариства сприяння обороні України є громадська організація «Товариство сприяння обороні України»; ідентифікаційний код: 00014611. Розмір частки засновника 0 грн.

Суд враховує, що до набрання чинності Господарським кодексом України від 16.01.2003 № 436-ІV юридичні особи могли бути утворені із формуванням статутного фонду або без його формування згідно із законодавством.

З огляду на вказане, враховуючи те, що статутний капітал позивача фактично є не сформованим, суд вважає безпідставними посилання відповідача на те, що у тому разі коли статутний капітал засновника у статутному капіталі дорівнює нулю, то вважається, що така сукупність часток складає 100 відсотків.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що податковим органом не можуть бути застосовані до позивача положення пп. 291.5.5 п. 291.5ст. 291 ПК України, а отже відмова в реєстрації платника єдиного податку, яка оформлена листом від 18.03.2020 № 8430/6/13-01-04-12 прийнята всупереч вимогам чинного законодавства.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову шляхом визнання протиправною відмови Головного управління ДПС у Львівській області в реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку, оформленої листом від 18.03.2020 № 8430/6/13-01-04-12 та зобов`язати відповідача зареєструвати Львівську обласну організацію, шляхом включення до реєстру платників єдиного податку.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. Позов Львівської обласної організації Товариства сприяння обороні України (вул. Чмоли, 2, м. Самбір, Львівська область, 79026, ) до Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003, ) про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління ДПС у Львівській області в реєстрації Львівської обласної організації Товариства сприяння обороні України як платника єдиного податку, оформлену листом від 18.03.2020 № 8430/6/13-01-04-12.

3. Зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області зареєструвати Львівську обласну організацію, шляхом включення до реєстру платників єдиного податку.

4. Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь Львівської обласної організації Товариства сприяння обороні України 2422,40 грн судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 25.06.2025.

Суддя Кедик М.В.