Справа № 480/966/25
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 червня 2025 року Справа № 480/966/25

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кунець О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування пунктів наказів, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати п.4 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) №1039 від 23.08.2024 «Про результати службового розслідування призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 №1395 від 30.07.2024 «Про призначення службового розслідування за фактом нанесення збитків державі під час дій правового режиму «воєнний стан» з боку посадових осіб військової частини НОМЕР_2 » в частині направлення матеріалів службового розслідування до військової частини НОМЕР_1 з метою притягнення до дисциплінарної відповідальності колишнього військово-службовця військової частини НОМЕР_2 , що в період з червня 2023 року по липень 2023 року перебував на посаді тимчасово виконуючого обов`язки помічника командира батальйону з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 старшого солдата ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати п.5 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) №1039 від 23.08.2024 «Про результати службового розслідування призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 №1395 від 30.07.2024 «Про призначення службового розслідування за фактом нанесення збитків державі під час дій правового режиму «воєнний стан» з боку посадових осіб військової частини НОМЕР_2 », в частині неналежного виконання обов`язків військової служби, а саме: порушення порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року №260 у частині «підстав для виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення (складання розрахунково-платіжних відомостей, умов збереження грошового забезпечення за останньою займаною посадою військовослужбовців)», керуючись Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 №160-ІХ (зі змінами) Розділу II «Види матеріальної відповідальності» пункту 1) розділу 1 статті 6 у частині «виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій» та Розділу III «Встановлення розміру завданої шкоди і порядку її відшкодування» статті 7 у частині «Розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду», за нанесення державі у період з червня 2023 року по липень 2023 року матеріальної шкоди на суму 47776, 20 грн., направити матеріали службового розслідуваом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат;

- визнати протиправним та скасувати п.4 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) №1030 від 21.08.2024 «Про результати службового розслідування призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 №1370 від 27.07.2024 «Про призначення службового розслідування за фактом нанесення збитків державі під час дій правового режиму «воєнний стан» з боку посадових осіб військової частини НОМЕР_2 » в частині направлення матеріалів службового розслідування до військової частини НОМЕР_1 з метою притягнення до дисциплінарної відповідальності колишнього військово-службовця військової частини НОМЕР_2 , що в період з червня 2023 року по липень 2023 року перебував на посаді тимчасово виконуючого обов`язки помічника командира батальйону з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 старшого солдата ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати п.5 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) №1030 від 21.08.2024 «Про результати службового розслідування призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 №1370 від 27.07.2024 «Про призначення службового розслідування за фактом нанесення збитків державі під час дій правового режиму «воєнний стан» з боку посадових осіб військової частини НОМЕР_2 », в частині неналежного виконання обов`язків військової служби, а саме: порушення порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року №260 у частині «підстав для виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення (складання розрахунково-платіжних відомостей, умов збереження грошового забезпечення за останньою займаною посадою військовослужбовців)», керуючись Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 №160-ІХ (зі змінами) Розділу II «Види матеріальної відповідальності» пункту 1) розділу 1 статті 6 у частині «виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій» та Розділу III «Встановлення розміру завданої шкоди і порядку її відшкодування» статті 7 у частині «Розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду», за нанесення державі у період з червня 2023 року по липень 2023 року матеріальної шкоди на суму 46697, 16 грн., направити матеріали службового розслідуваом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат;

- визнати протиправним та скасувати п.4 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) №925 від 29.07.2024 «Про результати службового розслідування призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 №722 від 14.05.2024 «Про призначення службового розслідування за фактом нанесення збитків державі» в частині направлення матеріалів службового розслідування до військової частини НОМЕР_1 з метою притягнення до дисциплінарної відповідальності колишнього військово-службовця військової частини НОМЕР_2 , що в період з квітня 2023 року по травень 2023 року перебував на посаді помічника командира батальйону з фінансово- економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 старшого солдата ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати п.5 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) №925 від 29.07.2024 «Про результати службового розслідування призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 №722 від 14.05.2024 «Про призначення службового розслідування за фактом нанесення збитків державі», в частині неналежного виконання обов`язків військової служби, а саме: порушення порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року №260 у частині «підстав для виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення (складання розрахунково-платіжних відомостей, умов збереження грошового забезпечення за останньою займаною посадою військовослужбовців, які вибули для проходження МСЕК)», керуючись пунктом 2 статті 11 підпунктом 1 пункту статті Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 №160-ІХ ( зі змінами) за нанесену шкоду державі у період з червня 2023 року по липень 2023 року матеріальної шкоди на суму 46697, 16 грн., направити матеріали службового розслідування до військової частини НОМЕР_1 з метою притягнення до матеріальної відповідальності колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , що у період з червня 2023 року по липень 2023 року тимчасово виконував обов`язки помічника командира батальйону з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 старшого солдата ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати п.1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №21 від 07.01.2025 «Про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності» щодо утримання коштів на загальну суму 135 604, 42 грн. з грошового забезпечення старшого солдата ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати п.2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №21 від 07.01.2025 «Про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності» щодо зобов`язання начальника фінансово-економічної служби - головного бухгалтера занести до Книги обліку нестач військової частини НОМЕР_1 по фінансово-економічної служби завдані державі збитки на загальну суму 141 170,52 грн.;

- визнати протиправним та скасувати п.3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №21 від 07.01.2025 «Про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності», в якому зазначено: «Начальнику фінансово-економічної служби - головному бухгалтеру, відповідно до вимог абз. 10 п. 5 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, саперу відділення керованого мінування інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти інженерно-саперного батальйону військової частини НОМЕР_1 старшому солдату ОСОБА_1 , а саме за притягнення до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майн, залученому під час мобілізації, під час виконання службових обов`язків, яка призвела до матеріальних збитків на загальну суму, що перевищує п`ятнадцять прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб на день видання наказу про притягнення до матеріальної відповідальності, щомісячну премію за січень 2025 року не виплачувати»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премію за жовтень 2024 року та за січень 2025 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 видати наказ про повернення стягнутих коштів ОСОБА_1 , в порядку визначеному статтею 14 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».

Ухвалою суду від 06.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також, у відповідачів витребувано додаткові докази, а саме, у Військової частини НОМЕР_1 витребувано інформацію з підтверджуючими доказами щодо дати ознайомлення позивача з наказом № 21 від 07.01.2025, у Військової частини НОМЕР_2 - інформацію з підтверджуючими доказами щодо дати ознайомлення позивача зі спірними наказами, а саме №925 від 29.07.2024, №1030 від 21.08.2024 та №1039 від 23.08.2024.

12.02.2025 представником Військової частини НОМЕР_2 через систему "Електронний суд" подано відзив на позовну заяву, в якому просить:

- залишити позовну заяву ОСОБА_1 у частині оскарження наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) №1039 від 23.08.2024 без розгляду;

- у разі отримання від Військової частини НОМЕР_1 інформації про доведення до відома позивача оскаржуваних наказів (№925 від 29.07.2024 та №1030 від 21.08.2024) раніше 05.01.2025, вирішити питання щодо залишення позовної заяви без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 КАС України у частині оскарження наказу №925 від 29.07.2024 та наказу №1030 від 21.08.2024;

- відмовити у задоволенні позовних вимогах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 в повному обсязі.

Водночас, Військовою частиною НОМЕР_2 не надано до суду витребуваних ухвалою суду від 06.02.2025 доказів.

Ухвалою суду від 17.02.2025 у Військової частини НОМЕР_2 повторно витребувано інформацію з підтверджуючими доказами щодо дати ознайомлення позивача зі спірними наказами, а саме №925 від 29.07.2024, №1030 від 21.08.2024 та №1039 від 23.08.2024.

На виконання вимог ухвали відповідач - Військова частина НОМЕР_2 , повідомив суд, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 31.01.2024 № 46, старшого солдата ОСОБА_1 було визнано таким, що з 31.01.2024 справи та посаду здав та вибув для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 . Отже, на момент видачі та реалізації спірних наказів командира військової частини НОМЕР_2 , позивач був виключений зі списків військової частини НОМЕР_2 , а відповідно довести накази до нього командування військової частини не могло фізично. Натомість командуванням військової частини, з метою дотримання вимог норм чинного законодавства, було спрямовано копії актів та витяги зі спірних наказів до нового місця служби ОСОБА_1 , для ознайомлення його та прийняття командуванням військової частини НОМЕР_1 відповідних управлінських рішень.

18.02.2025 представником позивача через систему "Електронний суд" подано заяву, в якій просить поновити ОСОБА_1 строк для звернення з адміністративним позовом до в/ч НОМЕР_1 та в/ч НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування наказів №925 від 29.07.2024, №1030 від 21.08.2024 та №1039 від 23.08.2024 та відмовити відповідачу в/ч НОМЕР_2 у задоволенні клопотання про залишення позовних вимог позивача без розгляду в частині оскарження наказів №925 від 29.07.2024, №1030 від 21.08.2024, №1039 від 23.08.2024.

Обгрунтовуючи подану заяву преставником позивача зазначено, що у листопаді 2024 ОСОБА_1 було виявлено, що з його грошового забезпечення відраховано в рахунок відшкодування шкоди 4171 грн. 34 коп. та не здійснено нарахування та виплату премії за жовтень 2024 року. Після чого йому усно повідомили про те, що 22.10.2024 командиром військової частини НОМЕР_1 винесено наказ №432 від 22.10.2024 про притягнення позивача до матеріальної відповідальності на підставі матеріалів службового розслідування за фактом переплати грошового забезпечення солдату ОСОБА_2 , який був безпідставно відсутній на військовій службі за період з червня 2023 по липень 2023 років (тобто в період виконання ОСОБА_1 обов`язків помічника командира батальйону з фінансово-економічної роботи -начальника фінансово- економічної служби). 20.11.2024 за усним проханням ОСОБА_1 йому видано довідку про доходи станом на 20.11.2024 №947 з якої вбачається, що з грошового забезпечення ОСОБА_1 відраховано 4171,34 грн. в рахунок відшкодування шкоди. Цього ж дня йому було надано для ознайомлення витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 23.08.2024 №1034 та Акт службового розслідування №905 від 21.08.2024.

Отже, як зазначає представник позивача, про існування наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 23.08.2024 №1039 та Акту службового розслідування №905 від 21.08.2024 позивач ОСОБА_1 дізнався лише 20.11.2024, після отримання ним довідки про доходи №947. 25 листопада 2024 року ОСОБА_1 отримав наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 22.10.2024 №432 «Про притягнення до матеріальної відповідальності» на виконання свого рапорту від 25.11.2024.

06.12.2024 ОСОБА_1 через свого представника звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до В/ч НОМЕР_1 , В/ч НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) №1039 від 23.08.2024 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №432 від 22.10.2024, зобов`язання вчинити дії. 09.12.2024 по вказаній справі відкрито провадження.

14.01.2025 ОСОБА_1 вручено наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) №21 від 07.01.2025 «Про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності», яким наказано п. 1. начальнику фінансово-економічної служби - головному бухгалтеру утримати кошти на загальну суму 135 604, 42 грн. з грошового забезпечення старшого солдата ОСОБА_1 . Пунктом 5 наказу, наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про притягнення до матеріальної відповідальності» від 22.10.2024 №432 визнано таким, що втратив чинність.

Як зазначає представник позивача, хоча в/ч НОМЕР_1 і скасувала вказаний наказ, однак знову ж 07.01.2025 притягнула його до відповідальності за те ж саме правопорушення пославшись знову в описовій частині наказу №21 від 07.01.2025 на наказ 1039 від 23.08.2024.

У зв`язку із скасуванням наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про притягнення до матеріальної відповідальності» від 22.10.2024 №432, який на час скасування оскаржувався в суді, 21.01.2025 до Сумського окружного адміністративного суду було подано заяву про залишення позову ОСОБА_1 по справі №480/10476/24 без розгляду. Вказаний позов 21.01.2025 ухвалою Сумського окружного адміністративного суду було залишено без розгляду.

Представник позивача просить суд врахувати, що наказ №21 від 07.01.2025 містить посилання на наказ №1039 від 23.08.2024, а тому фактично його необхідно оскаржувати лише з наказом №21 від 07.01.2025.

Щодо наказів №925 від 29.07.2024, №1030 від 21.08.2024 позивачу стало про них відомо лише після 14.01.2025, коли його ознайомили з наказом №21 від 07.01.2025.

З вказаних підстав представник позивача вважає, що клопотання відповідача про залишення позовної заяви в частині позовних вимог, що стосуються наказів №925 від 29.07.2024, №1030 від 21.08.2024, №1039 від 23.08.2024 є безпідставним та таким, що не відповідає обставинам справи. Також просить врахувати, що позивач є військовослужбовцем, може перебувати у відряженнях де немає зв`язку, що в деяких випадках ускладнює комунікацію з адвокатом, що в свою чергу може призвести до пропуску строку звернення до суду за захистом його прав.

За встановлених обставин, представник позивача вважає, що спірні правовідносини, містять такі обставини, які могли б бути визнані судом поважними у розрізі вирішення питання про поновлення строку звернення до суду та забезпечення особі належної реалізації доступу до правосуддя.

Ухвалою суду від 04.03.2025 у Військової частини НОМЕР_1 витребувано інформацію з підтверджуючими доказами щодо дати ознайомлення позивача зі спірними наказами, а саме №925 від 29.07.2024, №1030 від 21.08.2024 та №1039 від 23.08.2024.

На виконання вимог ухвали, представником Військової частини НОМЕР_1 до суду надано пояснення в яких зазначено, що 25.12.2024 на адресу військової частини НОМЕР_1 засобами фельд`єгерського-поштового зв`язку у друкованому вигляді надійшли матеріали військової частини НОМЕР_2 (вих.836/5800 від 10.12.2024) за фактами переплати грошового забезпечення та нанесення збитків державі колишнім військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 старшим солдатом ОСОБА_1 , за час виконання обов`язків помічника командира батальйону з фінансово-економічно роботи - начальника фінансово-економічної служби, у наступних розмірах: 47 776,20 грн. (наказ командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) №1039 від 23.08.2024), надійшов повторно; 46 697Д6 грн. (наказ командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) №1030 від 21.08.2024); 46 697Д6 грн. (наказ командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) №925 від 29.07.2024). Про надходження наказів від військової частини НОМЕР_2 помічником командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи майором юстиції ОСОБА_3 усно 26.12.2024 за допомогою месенджера «WhatsApp» було доведено до старшого солдата ОСОБА_1 . З метою відшкодування завданої шкоди на підставі наданих документів було відпрацьовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно- господарської діяльності) від 07.01.2025 №21 «Про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності», про який було усно доведено старшому солдату ОСОБА_1 та в подальшому під підпис 14.01.2025. 14.01.2025, після ознайомлення з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 07.01.2025 №21 «Про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності» старший солдат ОСОБА_1 попросив надати йому копії документів, які надійшли від військової частини НОМЕР_2 . Для надання копій документів військової частини НОМЕР_2 , старшому солдату ОСОБА_1 було запропоновано написати рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 , що й було зроблено (копія рапорту надається). Після написання рапорту №73 від 14.01.2025, в цей же день (14.01.2025) було зроблено копії наказів №925 від 29.07.2024, №1030 від 21.08.2024 та №1039 від 23.08.2024 та надано ОСОБА_1 .

У додаткових поясненнях, наданих 12.03.2025 через систему "Електронний суд", представник позивача зазначив, що відповідно до пункту 2 Розділу 6 Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник). Відповідно до пункту 4 вказаного Порядку, якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк. Відповідачем, в/ч НОМЕР_1 , у своїх поясненнях підтверджує, що позивач отримав всі оскаржувані накази лише 14.01.2025, після чого у місячний строк їх оскаржив до суду, тобто строки оскарженні позивачем не порушені.

Вирішуючи питання щодо дотримання позивачем строків звернення до суду з даним позовом, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За правилами ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді.

Дана позиція суду узгоджується з постановою Верховного Суду від 31 березня 2020 року по справі № 807/235/16 (адміністративне провадження № К/9901/49805/18).

Обгрунтовуючи заяву про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою, представник позивача зазначив, що про існування наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 23.08.2024 №1039 та Акту службового розслідування №905 від 21.08.2024 позивач ОСОБА_1 дізнався лише 20.11.2024, після отримання ним довідки про доходи №947. 25 листопада 2024 року ОСОБА_1 отримав наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 22.10.2024 №432 «Про притягнення до матеріальної відповідальності» на виконання свого рапорту від 25.11.2024. 06.12.2024 ОСОБА_1 через свого представника звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до В/ч НОМЕР_1 , В/ч НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) №1039 від 23.08.2024 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №432 від 22.10.2024, зобов`язання вчинити дії. 09.12.2024 по вказаній справі відкрито провадження. У зв`язку із скасуванням наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про притягнення до матеріальної відповідальності» від 22.10.2024 №432, який на час скасування оскаржувався в суді, 21.01.2025 до Сумського окружного адміністративного суду було подано заяву про залишення позову ОСОБА_1 по справі №480/10476/24 без розгляду. Вказаний позов 21.01.2025 ухвалою Сумського окружного адміністративного суду було залишено без розгляду.

Представник позивача просить суд врахувати, що наказ №21 від 07.01.2025, який оскаржується у даній справі, містить посилання на наказ №1039 від 23.08.2024, а тому фактично його необхідно оскаржувати лише з наказом №21 від 07.01.2025.

Також просить врахувати, що позивач є військовослужбовцем, може перебувати у відряженнях де немає зв`язку, що в деяких випадках ускладнює комунікацію з адвокатом, що в свою чергу може призвести до пропуску строку звернення до суду за захистом його прав.

Беручи до уваги норми Конституції України, а також враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, спрямовану на ефективний доступ особи до суду для захисту її порушеного права, з метою недопущення обмеження права позивача на судовий захист, суд вважає, що причини пропуску строку звернення позивача до адміністративного суду з даним позовом в частині оскарження наказу №1039 від 23.08.2024 є поважними, а тому, пропущений процесуальний строк звернення до суду необхідно поновити.

Щодо наказів №925 від 29.07.2024, №1030 від 21.08.2024 представник позивача зазначив, що позивачу стало про них відомо лише після 14.01.2025, коли його ознайомили з наказом №21 від 07.01.2025.

Про отримання позивачем копій вказаних наказів 14.01.2025 також зазначає і представник відповідача - військової частини НОМЕР_1 у поясненнях наданих до суду 11.03.2025.

Суд вважає, що до моменту ознайомлення позивача з наказами, які він оскаржує, отримання копій документів, які стосуються службового розслідування, строк звернення до суду не є таким, що розпочався.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Доводи відповідача - військової частини НОМЕР_1 , що про надходження наказів від військової частини НОМЕР_2 помічником командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи майором юстиції ОСОБА_3 усно 26.12.2024 за допомогою месенджера «WhatsApp» було доведено до старшого солдата ОСОБА_1 судом не приймаються до уваги, так як відповідно до пункту 2 розділу VI Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за № 1503/31371, наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник).

Отже, строк звернення до суду в частині оскарження наказів №925 від 29.07.2024, №1030 від 21.08.2024 та №21 від 07.01.2025 позивачем не пропущено.

А відтак, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що клопотання представника Військової частини НОМЕР_2 про залишення позовної заяви без розгляду є необґрунтованим, не підтвердженим відповідними доказами та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача про поновлення ОСОБА_1 пропущеного строку звернення до суду - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на звернення до суду.

У задоволенні клопотання представника Військової частини НОМЕР_2 про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кунець