Справа № 520/35472/24
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2025 року Справа № 520/35472/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садової М.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, виконавчого комітету Харківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії,-

у с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, у якому просить: - зобов`язати Виконавчий комітет Харківської міської ради (надалі відповвдач-2) вчинити дії щодо зміни адреси належного ОСОБА_2 житлового будинку житловою площею 21,1 кв.м. з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 1980362) на будь-яку іншу вільну адресу; - вирішити питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування позову покликається на те, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності зареєстроване у КП «Харківське міське БТІ» з 1991 року. 10 червня 2024 року звернулася до Департаменту реєстрації ХМР з заявою про реєстрацію права власності, але отримала відмову через наявність двох окремих інвентаризаційних справ на одну й ту ж адресу. Інформація з реєстрів свідчить, що другим власником домоволодіння за цією адресою є ОСОБА_2 . Обидва об`єкти нерухомого майна мають однакову адресу, що викликає плутанину. ОСОБА_1 звернулася до Харківської міської ради (надалі відповідача-1) із заявою про коригування адреси, але отримала відмову, оскільки процедура присвоєння адрес регулюється чинним законодавством і зміна адреси можлива лише за рішенням суду. Отже, позивач звертається до суду з метою захисту свого права на нерухоме майно та вирішення питання дублювання адреси. У відповідності до ст. 139 КАС України здійснити розподіл судових витрат.

Відповідачем-1 подано до суду відзив, який містив заперечення на позов. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог стверджуючи про їх безпідставність. Зазначає, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради, просячи зобов`язати Виконавчий комітет змінити адресу житлового будинку ОСОБА_2 на нову вільну адресу. ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 26.11.1991 належить будинок за адресою: АДРЕСА_1 . За інформацією з реєстру прав власності, право на інший будинок за цією адресою зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 22.05.2004. Через наявність двох окремих інвентаризаційних справ по АДРЕСА_1 , існує дублювання номерів. Присвоєння, зміна, коригування адрес регулюється Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком присвоєння адрес, затвердженим Кабінетом Міністрів України від 07.07.2021 № 690. Відповідно до чинного законодавства, адреса присвоюється, змінюється або коригується виконавчим органом міської ради. Проте, ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_1 не зверталися із заявою про зміну адреси. За законом, заява власника закінченого будівництвом об`єкта про зміну адреси є обов`язковою для прийняття рішень суб`єктом владних повноважень. Тому, без відповідних заяв від власників, Департамент не може здійснити зміну або впорядкування адреси. Представник позивача помилково посилається на попередню редакцію Порядку, яка не є чинною. Відповідно до оновленого Порядку, упорядкування нумерації здійснюється у випадку виявлення невідповідностей або дублювання адрес. Отже, без подання відповідних заяв, зміна адреси не може бути здійснена. Просить у позові відмовити.

Відповідачем-2 подано д осуду відзив на позов. Наводить аргументи про те, що судом було залучено як співвідповідача Виконавчий комітет Харківської міської ради, проте, позовні вимоги не належать до його повноважень, а отже Виконавчий комітет Харківської міської ради є неналежним відповідачем. Звертаємо увагу суду на те, що позовна заява не містить жодних доказів або фактів того, що дії чи бездіяльність Харківської міської ради або Виконавчого комітету Харківської міської ради, прийняті ними рішення, при здійсненні владних управлінських функцій будь-яким способом порушили права позивача, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до статті 37 Закону України «Про місцеве самоврядування», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, щодо прийняття рішень про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адрес об`єктів нерухомого майна у випадках та порядку, встановлених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідно до пункту 4.1.20 Положення про Департамент містобудування та архітектури Харківської міської ради (далі - Департамент), затвердженого рішенням 2 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 09.12.2020 р. № 7/20 «Про внесення змін до положень виконавчих органів Харківської міської ради 8 скликання» (далі Положення), зі змінами, саме на Департамент покладено повноваження щодо підготовки розпорядчих актів щодо присвоєння, зміни та впорядкування адрес об`єктів нерухомого майна. Враховуючи вищевикладене, зміна/присвоєння/анулювання та впорядкування адрес об`єктів нерухомого майна належить до компетенції Департаменту. Пунктом 1.6 Порядку присвоєння адрес об`єктам нерухомості, розташованим на території міста Харкова визначено, що розгляд питань щодо присвоєння, зміни або анулювання адреси об`єкта нерухомого майна здійснюється за заявами юридичних, та фізичних осіб власників об`єктів нерухомості, інших правонабувачів, у яких виникло право господарського відання або оперативного управління, спадкоємців (у разі зміни адреси об`єкта нерухомості, речові права на який входять до складу спадщини), відповідних органів місцевого самоврядування, а також органів державної виконавчої влади щодо об`єктів нерухомості державної власності (далі - заявники). Отже, саме заява власника (співвласників) закінченого будівництвом об`єкта про зміну адреси є обов`язковою для прийняття суб`єктом владних повноважень рішень щодо зміни/упорядкування адреси. Водночас, а ні ОСОБА_2 , а ні ОСОБА_1 до Департаменту із заявою щодо упорядкування нумерації, належним їм об`єктів нерухомого майна у зв`язку з дублюванням не звертались, тому розгляд документів щодо зміни упорядкування адреси Департаментом не здійснювався, розпорядчі акти, щодо зміни упорядкування адреси Департаментом не приймались. Представник позивача помилково у позовній заяві посилається на Порядок в попередній редакції, яка не є чинною на момент виникнення спірних правовідносин (на час звернення з листом до Харківської міської ради). Звертаємо увагу, що відповідно до пункту 50 Порядку, упорядкування нумерації об`єктів нерухомого майна здійснюється: у випадку виявлення невідповідності адреси фактичному розташуванню об`єкта; у випадку виявлення дублювання адрес існуючих об`єктів; у випадку подвоєння адрес внаслідок об`єднання населених пунктів; у випадках, визначених пунктами 9 та 41 цього Порядку; у випадках, встановлених законодавством та цим Порядком. Пункт 52 Порядку виключено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 05.07.2024 № 785. Обсяг орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним з обсягом наданих адвокатом послуг, є необґрунтованим та непропорційним через нескладний характер справи та предмет її доказування, а тому не підлягає задоволенню. Просить у позові відмовити.

Ухвалою суду від 31.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

03.02.2025 ухвалою суду залучено як співвідповідача виконавчий комітет Харківської міської ради до участі у розгляді адміністративної справи №520/35472/24. Розгляд справи №520/35472/24 розпочато спочатку.

03.02.2025 ухвалою суду клопотання позивача про витребування доказів у адміністративній справі № 520/35472/24 залишено без задоволення.

24.02.2025 ухвалою суду клопотання представника позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін за адміністративним позовом фізичної ОСОБА_1 до Харківської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

24.02.2025 ухвалою суду клопотання позивача про витребування доказів у адміністративній справі № 520/35472/24 залишено без задоволення.

Відтак розгляд і вирішення адміністративної справи проводиться за правилами письмового провадження на підставі матеріалів справи.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного з огляду на таке.

Суд установив, ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 26.11.1991, посвідченого державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Мороз Г.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-5545, належить жилий будинок з надвірними будівлями, жилою площею 55,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності ОСОБА_1 було зареєстровано у КП «Харківське міське БТІ» 26.11.1991, про що наявна відмітка на оригіналі вищевказаного договору дарування.

10 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Департаменту реєстрації ХМР із заявою про реєстрацію права власності на належне їй нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Рішенням № 73747681 від 20.06.2024 державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Державний реєстратор прав на нерухоме майно Вєлєва Анастасія Олексіївна, розглянувши заяву від 10.06.2024, відмовила у проведенні реєстраційних дій через такі обставини: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно. Виявлено дві окремі інвентаризаційні справи на адресу: АДРЕСА_1 . Відповідно до законодавства, реєстрація прав на нерухоме майно можлива лише за умови відповідності поданих документів вимогам законодавства та відсутності суперечностей з вже зареєстрованими правами. Власникам обох житлових будинків за цією адресою рекомендовано звернутися до відповідного органу для впорядкування адреси. Отже, було прийнято рішення відмовити у проведенні реєстраційних дій за поданою заявою.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.09.2024 власником другого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , до якого входить житловий будинок жилою площею 21,1 кв.м. з надвірними будівлями, являється ОСОБА_2 .

Листом Департаменту земельних відносин від 06.08.2024 у відповідь на адвокатський запит було повідомлено, що зміна, присвоєння та впорядкування адреси нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 Харківською міською радою та її виконавчими органами не приймалися.

Враховуючи вищевикладене, 04.09.2024 представник позивача звернувся до Харківської міської ради із заявою, в якій просив у зв`язку із дублюванням адреси провести коригування адреси домоволодіння та присвоїти нову адресу, а саме змінити адресу належного ОСОБА_2 житлового будинку житловою площею 21,1 кв.м. з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 1980362) на адресу: АДРЕСА_1 або будь-яку іншу вільну адресу.

У відповідь на вищевказану заяву Департамент містобудування та архітектури Харківської міської ради листом від 13.09.2024, зазначив, що процедура присвоєння адрес об`єктам нерухомості у м. Харкові регулюється чинним законодавством України на підставі подання відповідної заяви. В межах компетенції повідомляємо, що процедура присвоєння адрес об`єктам нерухомості у м. Харкові регулюється Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон), постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 07.07.2021 «Про затвердження Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна» (далі - Постанова) та Порядком присвоєння адрес об`єктам нерухомості, розташованим на території м. Харкова, затвердженим рішення 8 сесії Харківської міської ради 6 скликання № 325/11 від 06.07.2011 (зі змінами) (далі - Порядок). Відповідно до п. 5.1 Порядку для присвоєння, зміни адреси об`єкта нерухомості подається заява на ім`я директора Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради та надається відповідний пакет документів, згідно з п. 5.5 Порядку.

Приймаючи до уваги, що по зазначених вище об`єктах нерухомого майна, які не є об`єктами державної чи комунальної власності, має місце дублювання адреси об`єктів нерухомого майна, що належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , позивач звертається до суду для захисту свого порушеного права щодо належного їй нерухомого майна.

Система та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України Про місцеве самоврядування в Україні від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі Закон № 280/97-ВР в редакції, чинній на час винесення оскаржуваного рішення).

Згідно частини 1 статті 5 Закону № 280/97-ВР система місцевого самоврядування включає, зокрема, виконавчі органи сільської, селищної, міської ради.

Водночас, як встановлено частиною 1 статті 11 Закону № 280/97-ВР виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Згідно частини 3 статті 24 Закону №280/97-ВР органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради (частина 1 статті 52 Закону № 280/97-ВР).

Так, згідно підпункту 6) пункту б) частини 1 статті 31 Закону № 280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить вирішення відповідно до законодавства спорів з питань містобудування.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України Про регулювання містобудівної діяльності від 17.02.2011 № 3038-VІ (далі - Закон №3038-VІ).

Згідно з частин 1-3 ст. 26-3 Закону № 3038-VІ адресою об`єкта нерухомого майна (далі - адреса) є унікальна структурована сукупність реквізитів, що використовуються для ідентифікації об`єкта та визначення місця його розташування на місцевості.

Порядок присвоєння адрес об`єктів нерухомого майна затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок не може передбачати обов`язок фізичних та юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень державних органів, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.

Адреса присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.

Адреса не присвоюється: 1) тимчасовим спорудам; 2) будівлям та спорудам, що є приналежністю відповідної будівлі або споруди або їх складовою частиною; 3) іншим об`єктам нерухомого майна, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України в Порядку присвоєння адрес об`єктів нерухомого майна (далі - Порядок присвоєння адрес).

Порядок присвоєння адрес, визначений цим Законом, не поширюється на земельні ділянки.

Частиною 5 статті 26-3 Закону №3030-VІ передбачено, що адреса (крім реквізиту, визначеного пунктом 10 частини четвертої цієї статті) присвоюється, змінюється, коригується, анулюється, зокрема, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради.

Підставами для зміни адреси щодо закінченого будівництвом об`єкта є, серед іншого, упорядкування нумерації об`єктів нерухомого майна у визначених цим Законом випадках та в інших випадках, встановлених Кабінетом Міністрів України в Порядку присвоєння адрес (пункт 5 частини 11 статті 26-3 №3030-VІ).

Процедуру присвоєння, зміни, коригування адрес об`єктів будівництва, будинків, будівель, споруд, окремих частин об`єкта, які є самостійними об`єктами права на нерухоме майно (квартир, гаражних боксів, машиномісць, інших житлових та нежитлових приміщень) визначено Порядком присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 07.07.2021 року №690 (далі Порядок №690 в редакції, чинній на час звернення позивача до відповідача із заявами).

Так, відповідно до пункту 50 Порядку №690 упорядкування нумерації об`єктів нерухомого майна здійснюється: у випадку виявлення невідповідності адреси фактичному розташуванню об`єкта; у випадку виявлення дублювання адрес існуючих об`єктів державної або комунальної власності; у випадку подвоєння адрес внаслідок об`єднання населених пунктів; у випадках, визначених пунктами 9, 10 та 41 цього Порядку, у випадках, встановлених законодавством та цим Порядком.

Упорядкування нумерації будинків здійснюється з використанням Реєстру будівельної діяльності (пункт 50 Порядку №690).

У разі виявлення дублювання номерів об`єктів нерухомого майна, один чи більше з яких не є об`єктами державної чи комунальної власності та не підпадають під випадки, зазначені у пункті 50 цього Порядку, зміна, коригування адреси здійснюються на підставі рішення суду. У разі коли всі окремі частини об`єкта з однаковими адресами є комунальною або державною власністю та належать одному власнику, їх адреси можуть бути змінені в порядку, визначеному пунктом 53 цього Порядку, або в порядку, передбаченому у зв`язку із зміною, коригуванням адреси (пункт 52 Порядку №690).

Упорядкування нумерації окремих частин об`єкта здійснюється органом з присвоєння адреси за поданням органу, якому належить право власності або оперативного управління зазначеним об`єктом. У разі виявлення дублювання номерів окремих частин об`єкта упорядкування нумерації окремих частин об`єкта може здійснюватися виключно за рішенням суду (крім випадку, визначеного абзацом другим пункту 52 цього Порядку). Упорядкування нумерації окремих частин об`єкта здійснюється з використанням Реєстру будівельної діяльності (пункт 53 Порядку №690).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 26.11.1991, посвідченого державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Мороз Г.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-5545, належить жилий будинок з надвірними будівлями, жилою площею 55,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності ОСОБА_1 було зареєстровано у КП «Харківське міське БТІ» 26.11.1991, про що наявна відмітка на оригіналі вищевказаного договору дарування.

Крім того судом також встановлено, що згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, який долучений представником позивача до позовної заяви, право власності на житловий будинок з надвірними побудовами (реєстраційний номер майна: 1980362), житловою площею 21,1 кв.м., що на праві приватної власності зареєстровано за ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 22.05.2004, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 2195.

Тобто за вказаною адресою одночасно зареєстровано декілька домоволодінь, що створює дублювання адреси об`єктів нерухомого майна, що належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що по зазначених вище об`єктах нерухомого майна, має місце дублювання адреси об`єктів нерухомого майна.

Суд враховує, що позивач не може реалізувати свої права щодо нерухомого майна, оскільки виявлено дублювання адрес існуючих об`єктів нерухомості. У той же час відповідач самостійно не вправі змінити нумерацію будинків, які не є об`єктом державної чи комунальної власності, тому коригування адреси можливе на підставі рішення суду.

Таким чином, суд констатує, що відповідач-1, як суб`єкти владних повноважень, надаючи позивачу листом від 13.09.2024 відповідь про те, що зміна адреси будинку можлива лише на підставі рішення суду, не допустив жодної протиправної бездіяльності та не вчинив протиправних дій.

Щодо можливості застування до спірних правовідносин п. 52 Порядку суд відмічає наступне.

Відповідно до п. 52 Порядку у разі виявлення дублювання номерів об`єктів нерухомого майна, один чи більше з яких не є об`єктами державної чи комунальної власності та не підпадають під випадки, зазначені у пункті 50 цього Порядку, зміна, коригування адреси здійснюються на підставі рішення суду. У разі коли всі окремі частини об`єкта з однаковими адресами є комунальною або державною власністю та належать одному власнику, їх адреси можуть бути змінені в порядку, визначеному пунктом 53 цього Порядку, або в порядку, передбаченому у зв`язку із зміною, коригуванням адреси. Пункт 52 виключено на підставі Постанови КМ № 785 від 05.07.2024.

Щодо моменту виникнення спірних правовідносин суд відмічає.

Під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Рішенням № 73747681 від 20.06.2024 державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Державний реєстратор прав на нерухоме майно Вєлєва Анастасія Олексіївна, розглянувши заяву від 10.06.2024, відмовила у проведенні реєстраційних дій через такі обставини: Подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно. Виявлено дві окремі інвентаризаційні справи на адресу: Харків, вул. Остапа Вишні, будинок 12. Відповідно до законодавства, реєстрація прав на нерухоме майно можлива лише за умови відповідності поданих документів вимогам законодавства та відсутності суперечностей з вже зареєстрованими правами. Власникам обох житлових будинків за цією адресою рекомендовано звернутися до відповідного органу для впорядкування адреси. Отже, було прийнято рішення відмовити у проведенні реєстраційних дій за поданою заявою.

У Рішенні № 73747681 від 20.06.2024 державного реєстратора прав на нерухоме майно, вказано, що виявлено дві окремі інвентаризаційні справи на адресу: Харків, вул. Остапа Вишні, будинок 12. Відповідно до законодавства, реєстрація прав на нерухоме майно можлива лише за умови відповідності поданих документів вимогам законодавства та відсутності суперечностей з вже зареєстрованими правами. Власникам обох житлових будинків, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 необхідно звернутися до відповідного органу щодо впорядкування адреси.

Отже позивач про порушення свого права дізнався з моменту отримання рішення від 20.06.2024 про відмову у проведенні реєстраційних дій за заявою позивача від 10.06.2024. Наступні дії позивача (адвокатські запити, листи до суб`єктів владних повноважень) свідчать про те, що позивач почав активно вчиняти дії з метою поновлення свого порушеного права. Отримання листа від 13.09.2024 не змінює собою моменту, коли позивач дізнався про порушення свого права.

Отже суд прийшов переконання про те, що на момент виникнення спірних правовідносин діяло положення п. 52 Порядку, його виключення в подальшому не може обмежувати права позивача на поновлення своїх порушених прав у судовому порядку.

Відтак доводи сторони відповідача про те, що порушене право позивача не підлягає судовому захистом у зв`язку із виключенням п. 52 Порядку, який передбачав можливість звернення особи до суду за захистом свого порушення права суд оцінює критично.

Щодо належності та ефективності захисту порушеного права.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Дискреція органу державної влади чи місцевого самоврядування можлива лише в тому випадку, коли альтернативне рішення є законним і правомірним. Дискреція не є довільною, вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У рішенні ЄСПЛ від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України» Суд зазначив, що потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

У справі «Салов проти України» від 06.09.2005 (заява № 65518/01) ЄСПЛ зауважує, що однією з вимог, яка постає з вислову «передбачений законом», є передбачуваність відповідних заходів. Та чи інша норма не може вважатися «законом», якщо її не сформульовано з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку: він повинен мати можливість (за необхідності й за належної правової допомоги) передбачити наслідки, до яких може призвести певна дія.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд враховує те, що ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод та статті 2 КАС України повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації не відповідає зазначеній нормі Конвенції.

Щодо належності відповідачів у цій справі.

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності..

Із змісту ч.1 ст. 46 КАС України, видно, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.

Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Отже, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Позивач зобов`язаний довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

Відповідно до ч. ч. 3-7 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначав належним відповідачем Харківську міську раду, яка повинна відповідати за позовом.

Натомість відповідачі у відзиві вказуєть на те, що належним відповідачем є Департамент містобудування та архітектури Харківської міської ради. Відповідно до пункту 4.1.20 Положення про Департамент містобудування та архітектури Харківської міської ради (далі - Департамент), затвердженого рішенням 2 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 09.12.2020 р. № 7/20 «Про внесення змін до положень виконавчих органів Харківської міської ради 8 скликання» (далі Положення), зі змінами, саме на Департамент покладено повноваження щодо підготовки розпорядчих актів щодо присвоєння, зміни та впорядкування адрес об`єктів нерухомого майна.

З огляду на викладене суд прийшов до переконання про те, що оскільки адміністративною процесуальною правоздатністю і дієздатністю наділений відповідач-2 щодо вирішення заявленого питання, а відтак належним відповідачем у цій справі є саме Виконавчий комітет Харківської міської ради, а не відповідач-1, а тим більш Департамент, який тільки здійснює підготовку підготовки розпорядчих актів щодо присвоєння, зміни та впорядкування адрес об`єктів нерухомого майна, а не їх прийняття, що надає акту індивідуальної дії всієї юридичної повноти.

Слід зазначити, що згідно практики ЄСПЛ та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, пункт 29).

Решта доводів та заперечень сторони відповідача висновків суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на викладене вище суд прийшов переконання про те, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача буде необхідність зобов`язати відповідача-2 упорядкувати нумерацію об`єктів нерухомого майна у зв`язку із дублюванням адрес існуючих об`єктів, шляхом зміни (коригування) поштової адреси житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , належних позивачу та третій особі.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, виходячи з обраного судом належним способу захисту.

У відповідності до ст. 139 КАС України з ВК ХМР за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача стягнути судовий збір у сумі 968,96 грн.

Керуючись ст. ст. 72,77,94, 241 -246, 262, 295 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради, виконавчого комітету Харківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язати виконавчий комітет Харківської міської ради упорядкувати нумерацію об`єктів нерухомого майна у зв`язку із дублюванням адрес існуючих об`єктів, шляхом зміни (коригування) поштової адреси житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , належних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Стягнути з виконавчого комітету Харківської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 968,96 грн.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач Харківська міська рада, місцезнаходження місто Харків, майдан Конституції, будинок №7, ;

відповідач виконавчий комітет Харківської міської ради, місцезнаходження місто Харків, майдан Конституції, будинок № 7, ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено та підписано суддею 27.06.2025.

Суддя М. І. Садова