Справа № 308/9183/25
Суддя: Шумило Н. Б.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/9183/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Шумило Н.Б.

за участю секретаря судового засідання Дуб В.І.

перекладаіва Галаган І.В., Сінг Сехажпріт (SINGH SEHAJPREET)

представника позивача Кудренко В.О.

відповідача ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )

представника відповідача адвоката Остапенка М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород справу за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання з метою забезпечення видворення за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до суду із позовом до громадянина Республіки Індія ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання з метою забезпечення видворення за межі території України, строком на шість місяців.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач - громадянин Республіки Індія ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , о 04 год. 30 хв. 25 червня 2025 року був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» (після спрацювання фотопастки) в межах установленої прикордонної смуги Оноківської територіальної громади Ужгородського району Закарпатської області, на напрямку 285 прикордонного знаку, на відстані 800 метрів до державного кордону України, під час спроби незаконного перетинання державного кордону України, з України в Словацьку Республіку, в пішому порядку, поза межами встановлених пунктів пропуску через державний кордон, у складі групи осіб, спільно із громадянами Республіки Індія ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Під час спроби незаконного перетинання державного кордону України відповідач здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, а саме: законну, неодноразово повторену вимогу прикордонного наряду зупинитись та припинити рух в напрямку державного кордону не виконав та вдався до втечі від прикордонного наряду, в складі групи осіб. Своїми діями порушив вимоги ч.2 ст. 23, ст. 34 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 185-10 КУпАП.

Також відповідач, перебував в межах прикордонної смуги без дозволу відповідного органу Державної прикордонної служби України, а саме: НОМЕР_2 прикордонного загону. Своїми діями порушив вимоги п. 7 «Положення про прикордонний режим», затвердженого постановою КМУ від 27.07.1998 №1147, чим вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 202 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст.260, 263 КУпАП відповідач був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення.

Про затримання відповідача у встановленому законодавством порядку було проінформовано чергового Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги (реєстраційний номер повідомлення №001-070000752), забезпечено конфіденційне побачення із захисником ОСОБА_8 .

25.06.2025 про затримання відповідача було направлено лист до Посольства Республіки Індія в Україні № 02.1/2/8660-25-Вих від 25.06.2025.

В ході з`ясування обставин правопорушення, отримано інформацію, що громадянин Республіки Індія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) прибув на територію України 12.04.2025 у встановленому законодавством порядку з метою працевлаштування у ТОВ "ВК Глобал Констракт" у м.Львові, посвідкою на тимчасове проживання в Україні не документувався (для підтвердження інформації направлено листи до Головного управління ДМУ України в Закарпатській області №02.1/2/8682-25-Вих від 25.06.2025 та до Львівського обласного центру зайнятості №02.1/2/8710-25-Вих від 26.06.2025). Окрім того, з`ясовано, що жодних інших документів, які б підтверджували законність його перебування на території України у громадянина Республіки Індія ОСОБА_9 ( ОСОБА_2 ) немає; термін дії української візи D-04 № Y05534205 закінчився 10.06.2025.

В подальшому, враховуючи відсутність легального способу виїзду з України, відповідач спільно із громадянами ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 за допомогою громадянина Афганістану, який наразі знаходиться закордоном вирішили незаконно перетнути державний кордон України до країн Європейського Союзу. За попередніми вказівками громадянина Афганістану, зазначені вище іноземці дістались до н.п. Ужгород, орендували дистанційно послуги служби таксі «Болт» та дістались до н.п. Оноківці, після чого намагалися дістатися до точки, координати якої їм надіслав їх знайомий.

Проте під час руху до державного кордону України відповідача у складі групи осіб було виявлено та затримано прикордонним нарядом «Група реагування» безпосередньо під час спроби подолання загороджувального паркану.

З огляду на вищезазначене, позивач вказує, що дії громадянина Республіки Індія ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо порушення законодавства України про правовий статус іноземців, зокрема, вимог статей 9, 12 Закону України «Про державний кордон України», частини третьої статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», частини 2 статті 23, статті 34 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» були особою вчинені свідомо та завчасно сплановані.

Позивач зазначає, що відповідач не в змозі самостійно покинути територію України, що створить передумови для незаконного перебування на території України та повторної спроби незаконного перетинання державного кордону України. Тому з метою реалізації державної політики у сфері міграції НОМЕР_2 прикордонний загін вважає за правильним звернутися до суду з позовом про затримання з метою забезпечення примусового видворення іноземця за межі території України.

У судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Вказав, що відповідач порушив законодавство України та був виявлений та затриманий при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Словаччину, поза встановленими пунктами пропуску, в складі групи осіб. Документи, що підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні.

Відповідач ОСОБА_1 (MAYANK) в судовому засіданні через перекладача, щодо позову не заперечив, зазначив, що приїхав в Україну 16.04.2025 на роботу, але після прибуття менеджер фірми забрав у нього документи, та не платив в повному обсязі коштів. Знає що у нього завершилась віза. Щодо дій менеджера звертався лише усно в поліцію, та міграційну службу. Бажає якнайшвидше повернутися до батьків додому в Індію.

Представник відповідача - адвокат Остапенко М.Г. у судовому засіданні зазначив, що погодивши позицію із відповідачем, який бажає повернутися на Батьківщину, проти задоволення позову не заперечує.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідач громадянин Республіки Індія ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 о 04 год. 30 хв. 25 червня 2025 року був затриманий на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення, у зв`язку із вчиненням правопорушення передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, ч. 2 ст. 185-10 КУпАП та ч. 1 ст. 202 КУпАП, а саме о 04 год. 30 хв. 25 червня 2025 року був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» на відстані 800 метрів до державного кордону України, на напрямку 285 прикордонного знаку (Оноківська територіальна громада Ужгородського району Закарпатської області) в межах прикордонної смуги, здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку в пішому порядку, поза межами встановлених пунктів пропуску через державний кордон, в складі групи осіб. Своїми діями порушив вимоги ст. 9. 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, чим вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. Під час спроби незаконного перетинання державного кордону України здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, а саме: неодноразово повторену вимогу прикордонного наряду зупинитись та припинити рух в напрямку державного кордону не виконав та вдається до втечі від прикордонного наряду, в складі групи осіб. Своїми діями порушив вимоги ч.2 ст. 23, ст. 34 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 року, чим вчинив правопорушення. відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 185-10 КУпАП. Також громадянин, перебуває в межах прикордонної смуги без дозволу відповідного органу Державної прикордонної служби України, а саме: НОМЕР_2 прикордонного загону. Своїми діями порушив вимоги п. 7 «Положення про прикордонний режим», затвердженого постановою КМУ від 27.07.1998 року №1147, чим вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. І ст. 202 КУпАП.

Вказані обставини підтверджуються даними протоколу про адміністративне затримання відповідача від 25.06.2025 року та протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучених речей і документів від 25.06.2025 року.

25.06.2025 року позивачем Посольству Республіки Індія в Україні було направлено лист за № 02.1/2/8660-25-Вих, в якому було проінформовано про затримання відповідача ОСОБА_1 (MAYANK), повідомлено про підстави затримання та місцезнаходження відповідача.

Крім того, до позовної заяви долучено запити Сектору реагування поліцейського співробітництва ГУНП у Закарпатській області, Головному управлінню ДМС України в Закарпатській області, Львівському обласному центру зайнятості, якому було проінформовано про затримання відповідача ОСОБА_1 (MAYANK), повідомлено про підстави затримання та прохання перевірити дану особу щодо підстав перебування на території України.

До позовної заяви також долучено копію паспорта громадянин Республіки Індія ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , де міститься українська віза D-04 № Y05534205 термін дії якої закінчився 10.06.2025.

27.06.2014 року НОМЕР_2 прикордонним загоном прийнято рішення про примусове видворення відповідача з України.

Відповідно до положень ст. ст. 9, 29 Загальної декларації прав людини ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

У статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному в`їзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституціїта законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до частини 1 статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття на поруки підприємством, установою чи організацією; зобов`язання внести заставу.

Згідно п. 2.7 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012, № 353/271/150, зареєстрованої в Мін`юсті 21.05.2012 за № 806/21119, у разі відсутності в іноземця документів, що посвідчують особу, територіальний орган, територіальний підрозділ ДМС, орган СБУ або орган охорони державного кордону України вживають заходів щодо їх ідентифікації та документування (запити до дипломатичних представництв або консульських установ із долученням двох кольорових фотокарток на кожну особу).

Відповідно до п. 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1110, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства: стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення за межі України; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затриманих ДМС, її територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством; затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно п. 5 вказаного Типового положення іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців з дня фактичного затримання особи.

Згідно з ч.11 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що аргументом для затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України є наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

Судом встановлено, що відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; мав намір мігрувати в країни Європейського Союзу.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач був затриманий за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, в складі групи осіб, на відстані 800 метрів до державного кордону України, на напрямку 285 прикордонного знаку (Оноківська територіальна громада Ужгородського району Закарпатської області) в межах прикордонної смуги, та згідно положеньст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» може бути примусово повернутий або витворений.

В ході судового розгляду встановлено, що громадянин Республіки Індія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має законних підстав для перебування на території України, у нього відсутні документи, що дають право на виїзд з України, тобто покинути територію України самостійно він не може.

Згідно з ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», визначено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для забезпечення видворення за межі території України, але не більше як на вісімнадцять місяців.

Враховуючи, що судом не встановлено наявність у відповідача чинних документів, що дають право на перетин державного кордону України, останній був затриманий у контрольованому прикордонному районі, що свідчить про його намір, спрямований на нелегальне перетинання ДК України, а відтак приходить до висновку, що поданий позов підлягає задоволенню і відповідача слід затримати з метою забезпечення примусового видворення за межі України, на строк до шести місяців.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12,257,241,244,246,289 КАС України, ст.ст.4,9,16,29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання з метою забезпечення видворення за межі території України, задовольнити.

Затримати громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк шість місяців, тобто до 25.12.2025 року, з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 27.06.2025 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило