Справа № 440/10820/24
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 р. Справа № 440/10820/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Зіньківської міської ради Полтавської області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.01.2025, головуючий суддя І інстанції: Р.І. Молодецький, м. Полтава, повний текст складено 10.01.25 у справі № 440/10820/24

за позовом ОСОБА_1

до Зіньківської міської ради Полтавської області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом також позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до адміністративного суду з позовом до Зінківської міської ради Полтавської області (далі за текстом також відповідач, Зінківська міська рада), в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Зінківської міської ради Полтавської області, що полягає у нерозгляді по суті клопотань ОСОБА_1 від 18.06.2024 та 27.06.2024 на пленарному засіданні і неприйнятті рішення щодо питання "Про продовження терміну дії договорів оренди землі ОСОБА_1 : кадастровий номер :00:001:0302; кадастровий номер :00:001:0300; кадастровий номер :00:061:0300; кадастровий номер :00:061:0302; кадастровий номер :00:006:0315; кадастровий номер :00:001:0310; кадастровий номер :00:006:0313; кадастровий номер :00:001:0311; кадастровий номер :00:006:0312";

- зобов`язати Зінківську міську раду Полтавської області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 18.06.2024 та від 27.06.2024 по суті на пленарному засіданні сесії і прийняти рішення щодо питання "Про продовження терміну дії договорів оренди землі ОСОБА_1 кадастровий номер :00:001:0302; кадастровий номер :00:001:0300; кадастровий номер :00:061:0300; кадастровий номер :00:061:0302; кадастровий номер :00:006:0315; кадастровий номер :00:001:0310; кадастровий номер :00:006:0313; кадастровий номер :00:001:0311; кадастровий номер :00:006:0312", у встановленому законом порядку.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10 січня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Зінківської міської ради Полтавської області щодо нерозгляду по суті та неприйнятті рішення за наслідками розгляду клопотань ОСОБА_1 від 18.06.2024 та від 27.06.2024 про продовження терміну дії договорів оренди землі: кадастровий номер :00:001:0302; кадастровий номер :00:001:0300; кадастровий номер :00:061:0300; кадастровий номер :00:061:0302; кадастровий номер :00:006:0315; кадастровий номер :00:001:0310; кадастровий номер :00:006:0313; кадастровий номер :00:001:0311; кадастровий номер :00:006:0312.

Зобов`язано Зінківську міську ради Полтавської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 18.06.2024 та від 27.06.2024 про продовження терміну дії договорів оренди землі: кадастровий номер :00:001:0302; кадастровий номер :00:001:0300; кадастровий номер :00:061:0300; кадастровий номер :00:061:0302; кадастровий номер :00:006:0315; кадастровий номер :00:001:0310; кадастровий номер :00:006:0313; кадастровий номер :00:001:0311; кадастровий номер :00:006:0312, та за результатами розгляду прийняти рішення, яке оформити відповідно до статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Зінківської міської ради Полтавської області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права, не враховано всі фактичні обставини справи, які мають значення для правильного вирішення адміністративного спору.

В апеляційній скарзі відповідач викладає обставини справи та зазначає, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, невірно визначив предметну юрисдикцію спору та допустив порушення приписів ст. 19 КАС України, оскільки розглянув справу, що непідсудна адміністративним судам. Звертає увагу, що подана позивачем на розгляд Зіньківської міської ради заява є по суті пропозицією орендаря, спрямованою на розірвання договору оренди з орендодавцем, тобто спірні правовідносини знаходяться у площині приватно-правових, а не публічно-правових, спори яких підлягають вирішенню за правилами КАС України. Також вказує на відсутність доказів протиправної бездіяльності відповідача у спірних правовідносинах.

За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки вважає доводи позивача безпідставними, а оскаржуване рішення ухваленим із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 01.09.2017 між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,2763 га, кадастровий номер :00:006:0312, яка розташована на території Удовиченківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області Договір укладено терміном на 7 (сім) років та зареєстровано в реєстрі речових прав 14.11.2017 за №2340662 /т. 1 а.с. 17-19/.

01.09.2017 між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,7498 га, кадастровий номер :00:006:0313, яка розташована на території Удовиченківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області. Договір укладено терміном на 7 (сім) років та зареєстровано в реєстрі речових прав 14.11.2017 за №23378722 /т. 1 а.с. 14-16/.

01.09.2017 між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,7353 га, кадастровий номер :00:001:0311, яка розташована на території Удовиченківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області. Договір укладено терміном на 7 (сім) років та зареєстровано в реєстрі речових прав 14.11.2017 за №23402815 /т. 1 а.с. 20-22/.

01.09.2017 між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,8778 га, кадастровий номер :00:001:0310, яка розташована на території Удовиченківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області. Договір укладено терміном на 7 (сім) років та зареєстровано в реєстрі речових прав 14.11.2017 за №23378317 /т. 1 а.с. 23-25/.

01.09.2017 між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки площею 1,5787 га, кадастровий номер: :00:061:0302, яка розташована на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області. Договір укладено терміном на 7 (сім) років та зареєстровано в реєстрі речових прав 14.11.2017 за №23377937 /т. 1 а.с. 26-28/.

01.09.2017 між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,1890 га, кадастровий номер :00:061:0300, яка розташована на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області. Договір укладено 'Терміном на 7 (сім) років та зареєстровано в реєстрі речових прав 14.11.2017 за №23377468 /т. 1 а.с. 29-31/.

01.09.2017 між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,3559 га, кадастровий номер :00:001:0302, яка розташована на території Великопавлівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області. Договір укладено терміном на 7(сім) років та зареєстровано в реєстрі речових прав 14.11.2017 за №23402467 /т. 1 а.с. 32-34/.

01.09.2017 між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,1893 га, кадастровий номер :00:001:0300, яка розташована на території Великопавлівської :00:001:0300, яка розташована на території Великопавлівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області. Договір укладено терміном на 7 (сім) років та зареєстровано в реєстрі речових прав 14.11.2017 за №23403219 /т. 1 а.с. 35-37/.

18.07.2017 між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,5 га, кадастровий номер :00:006:0315, яка розташована на території Удовиченківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області. Договір укладено терміном на 7 (сім) років та зареєстровано в реєстрі речових прав 02.08.2017 за №21691199 /т. 1 а.с. 9-11/.

Згідно з пунктом 8 Договорів оренди, їх укладено терміном на 7 (сім) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Право оренди позивача за зазначеними вище договорами оренди землі зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

18.06.2024 та 27.06.2024 позивачем подано до Зінківської міської ради Полтавської області через Центр надання адміністративних послуг клопотання про продовження терміну дії Договорів оренди терміном на 7 (сім) років з орендною платою 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки /а.с. 139-250, т.1; а.с. 1-141, т.2/.

Наведені вище клопотання позивача були передані на розгляд постійної комісії міської ради з аграрної політики, земельних відносин, природокористування та планування території, яка здійснює їх розгляд в порядку та спосіб передбачений законом.

Згідно з пунктом 4 розгляду порядку денного Протоколу № 5 від 17.07.2024 засідання постійної комісії з аграрної політики, земельних відносин, природокористування та планування території Зінківської міської ради клопотання позивача щодо продовження терміну дії договорів оренди землі були розглянуті на засіданні зазначеної постійної комісії міської ради, яка прийняла рішення погодити проект рішення та внести на розгляд сесії міської ради /а.с. 151-159; т.2/.

На пленарному засіданні п`ятдесятої сесії VIII скликання Зіньківської міської ради 18 липня 2024 року розглянуто питання Про продовження терміну дії договорів оренди землі ОСОБА_1 : кадастровий номер :00:001:0302; кадастровий номер :00:040:0300; кадастровий номер :00:061:0300; кадастровий номер :00:061:0302; кадастровий номер :00:006:0315; кадастровий номер :00:001:0310; кадастровий номер :00:006:0313; кадастровий номер :00:001:0311; кадастровий номер :00:006:0312.

За результатами розгляду встановлено наступне: ГОЛОСУВАЛИ: за - 9, проти - 0, утримались - 13, не голосували - 0. ВИРІШИЛИ: рішення не прийняті (пункт 37 Витягу з протоколу п`ятдесятої VIII скликання Зіньківської міської ради 18 липня 2024 року) /а.с. 108-114, т.1/.

Листами Виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області від 23.07.2024 за вих. № 04.1-15/912 - №04.1-15/919; №04.1-15/920 повідомлено позивача про те, що клопотання від 27 червня 2024 року, та від 18 червня 2024 року, відповідно, про продовження терміну дії договорів оренди землі на земельні ділянки розглянуті на засіданні постійної комісії з аграрної політики земельних відносин, природокористування та планування території 17 липня 2024 року та винесене на розгляд пленарного засідання сесії міської ради. На пленарному засіданні 50 сесії VIII скликання від 18 липня 2024 року було розглянуте питання про продовження терміну дії договорів оренди землі на земельні ділянки, кадастровий номер: :00:001:0302; кадастровий номер :00:001:0300; кадастровий номер :00:061:0300; кадастровий номер :00:061:0302; кадастровий номер :00:006:0315; кадастровий номер :00:001:0310; кадастровий номер :00:006:0313; кадастровий номер :00:001:0311; кадастровий номер :00:006:0312, але не знайшло підтримки відповідної кількості голосів депутатів /а.с. 66-74; т.1./.

Позивач, не погоджуючись, як на його переконання, із протиправною бездіяльністю Зінківської міської ради Полтавської області, що полягає у не розгляді по суті клопотань ОСОБА_1 від 18.06.2024 та 27.06.2024 на пленарному засіданні і неприйнятті рішення щодо питання "Про продовження терміну дії договорів оренди землі ОСОБА_1 : кадастровий номер :00:001:0302; кадастровий номер :00:001:0300; кадастровий номер :00:061:0300; кадастровий номер :00:061:0302; кадастровий номер :00:006:0315; кадастровий номер :00:001:0310; кадастровий номер :00:006:0313; кадастровий номер :00:001:0311; кадастровий номер :00:006:0312, звернувся до суду з позовом у цій справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки в спірних правовідносинах відповідач не прийняв ні позитивного рішення, ні негативного рішення за клопотаннями позивача та взагалі не висловив свого мотивованого висновку щодо наявності чи відсутності в позивача за поданими ним клопотаннями та долученими до них додатками умов для продовження терміну дії договорів оренди землі.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтею 12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема: а) розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; д) організація землеустрою; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

За змістом норми статті 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Частинами 1, 9 статті 93 Земельного кодексу України визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у спільній власності територіальних громад, є районні, обласні ради та Верховна Рада Автономної Республіки Крим у межах повноважень, визначених законом. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про оренду землі» орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.

Нормою статті 6 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

За приписами частин 1-5, 9 статті 33 Закону України «Про оренду землі» після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.

При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді.

Згідно з частиною 1 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 122 Земельного кодексу сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Зміст наведеної норми Закону України «Про оренду землі» надає підстав для висновку, що у разі надходження від орендаря до орендодавця листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк з доданим проектом договору, орендодавець зобов`язаний без зволікань, у місячний строк розглянути такий лист-повідомлення та проект договору, перевірити його на відповідність закону, узгодити за необхідності з орендарем істотні умови договору і за відсутності заперечень укласти договір оренди землі, при цьому підставою для укладення на новий строк договору оренди земель державної та комунальної власності є рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України.

Отже, орган, уповноважений здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно з статтею 122 Земельного кодексу України повинен здійснити юридично значимі й обов`язкові дії за зверненням заінтересованих осіб, які є об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, та в даному випадку, полягають у прийнятті відповідного рішення стосовно питання укладення договору оренди на новий строк, оскільки таке повноваження на підставі закону віднесено до компетенції суб`єкта владних повноважень.

За приписами частин 1, 5 статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Згідно зі статтею 54 Закону України "Про місцеве самоврядування" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Організаційні засади реалізації повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо здійснення державної регуляторної політики визначаються Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Відділи, управління та інші виконавчі органи ради є підзвітними і підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими її виконавчому комітету, сільському, селищному, міському голові, голові районної у місті ради.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Отже, рішення про укладення договору оренди землі на новий строк є за змістом відповідним індивідуальним правовим актом.

Згідно зі статтею 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

З огляду на зазначене розпорядчий індивідуальний правовий акт про укладення договору оренди землі на новий строк оформлюється відповідним рішенням ради.

Судом установлено, що позивач 18.06.2024 та 27.06.2024 через відділ «Центр надання адміністративних послуг та державної реєстрації», звернувся до Зіньківської міської ради з клопотаннями про продовження терміну дії договорів оренди землі /а.с. 138-250, т. 1; а.с.1-141, т.2/.

Згідно з пунктом 4 порядку денного про розгляд звернень щодо продовження терміну дії договорів оренди Протоколом № 5 від 17 липня 2024 року на засіданні постійної комісії з аграрної політики, земельних відносин, природокористування та планування території Зінківської міської ради прийняте рішення - погодити проект рішення та внести на розгляд сесії міської ради. /а.с. 151-159, т.2/.

На пленарному засіданні п`ятдесятої сесії VIII скликання Зіньківської міської ради 18 липня 2024 року розглянуто питання Про продовження терміну дії договорів оренди землі ОСОБА_1 : кадастровий номер :00:001:0302; кадастровий номер :00:040:0300; кадастровий номер :00:061:0300; кадастровий номер :00:061:0302; кадастровий номер :00:006:0315; кадастровий номер :00:001:0310; кадастровий номер :00:006:0313; кадастровий номер :00:001:0311; кадастровий номер :00:006:0312.

За результатами розгляду: ГОЛОСУВАЛИ: за - 9, проти - 0, утримались - 13, не голосували - 0. ВИРІШИЛИ: рішення не прийняті (пункт 37 Витягу з протоколу п`ятдесятої VIII скликання Зіньківської міської ради 18 липня 2024 року) /а.с. 108-114, т.1/.

Отже, рішення за зазначеними клопотаннями позивача про продовження терміну дії договорів оренди або рішення про відмову відповідачем не прийняті.

Стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0300, як це вбачається зі змісту пункту 37 Витягу з протоколу п`ятдесятої VIII скликання Зіньківської міської ради 18 липня 2024 року, клопотання позивача взагалі не розглядалось.

Отже, питання про продовження терміну дії договорів оренди не було вирішено у встановленому законом порядку, не було прийнято жодного акта ради, як суб`єкта земельних правовідносин, у формі рішення.

У судовій правозастосовчій практиці Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.04.2018 у справі №П/9901/137/18 (800/426/17), від 13.12.2018 у справі №800/434/17 та Верховного Суду від 22.01.2021 у справі № 640/16224/19, від 17.05.2023 у справі № №200/12177/19-а та інші) неодноразово висловлювалась правова позиція про те, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Суд зазначає, що відсутність належним чином оформленого рішення відповідача про продовження терміну дії договорів оренди або про відмову у продовженні терміну дії договорів оренди у формі рішення за результатами розгляду клопотань позивача, свідчить про те, що відповідач не прийняв жодного рішення по суті звернення з числа тих, які він повинен був ухвалити саме за законом, оскільки відповідні рішення за результатами розгляду заяви позивача на сесії прийняті не були.

Отже, у спірних правовідносинах має місце протиправна бездіяльність Полтавської міської ради, яка полягає у не розгляді по суті клопотань позивача про продовження терміну дії договорів оренди землі від 18.06.2024 та 27.06.2024, поданих до Зінківської міської ради через відділ «Центр надання адміністративних послуг та державної реєстрації».

Посилання Зінківської міської ради на відсутність факту бездіяльності з огляду на те, що відповідачем вчинено всі дії, які входять до кола його повноважень, не спростовує наведених висновків суду.

Колегія суддів погоджується з обраним судом першої інстанції способом захисту порушеного права позивача внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003). При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.11.2019 у справі №509/1350/17, оцінюючи ефективність обраного судом способу захисту (зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву) зазначила, що суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. Суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. При цьому застосування такого способу захисту вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для одержання дозволу на розробку проекту землеустрою. Разом з тим наведених обставин судами не встановлено. Оцінка правомірності відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою стосувалася лише тих мотивів, які наведені відповідачем у оскаржуваному рішенні. Однак суди не досліджували у повній мірі, чи ці мотиви є вичерпними і чи дотримано позивачем усіх інших умов для отримання ним такого дозволу. Отже, як зазначила Велика Палата Верховного Суду, належним способом захисту та відновлення прав позивача у цій справі буде зобов`язання відповідача повторно розглянути відповідну заяву позивача про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою (п.36-39).

Суб`єкт владних повноважень повинен сам виправляти свої помилки і відновлювати права осіб, що звернулися до нього, і щодо яких мали місце порушення. Тим більше після того, як неправомірність рішення (дії, бездіяльності) встановлено судом.

В спірному випадку відповідач не прийняв ні позитивного рішення, ні негативного рішення за клопотаннями позивача.

Тобто відповідач взагалі не висловив свого мотивованого висновку щодо наявності чи відсутності в позивача за поданими ним клопотаннями та долученими до них додатками умов для продовження терміну дії договорів оренди землі.

Суд зауважує, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до положень статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Отже, належним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправною бездіяльності Зінківської міської ради Полтавської області щодо нерозгляду по суті та неприйнятті рішення за наслідками розгляду клопотань ОСОБА_1 від 18.06.2024 та від 27.06.2024 про продовження терміну дії договорів оренди землі: кадастровий номер :00:001:0302; кадастровий номер :00:001:0300; кадастровий номер :00:061:0300; кадастровий номер :00:061:0302; кадастровий номер :00:006:0315; кадастровий номер :00:001:0310; кадастровий номер :00:006:0313; кадастровий номер :00:001:0311; кадастровий номер :00:006:0312 та зобов`язання Зінківської міської ради Полтавської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 18.06.2024 та від 27.06.2024 про продовження терміну дії договорів оренди землі: кадастровий номер :00:001:0302; кадастровий номер :00:001:0300; кадастровий номер :00:061:0300; кадастровий номер :00:061:0302; кадастровий номер :00:006:0315; кадастровий номер :00:001:0310; кадастровий номер :00:006:0313; кадастровий номер :00:001:0311; кадастровий номер :00:006:0312, та за результатами розгляду прийняти рішення, яке оформити відповідно до статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Щодо посилання відповідача на те, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, неправильно визначив предметну юрисдикцію спору та допустив порушення приписів ст. 19 КАС України, оскільки розглянув справу, що непідсудна адміністративним судам, колегія суддів зауважує на таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, за змістом вказаних статей на розгляд адміністративного суду може бути передано спір, який виник між двома або більше визначеними суб`єктами стосовно їхніх прав та обов`язків у конкретних правовідносинах, у яких хоча б одним суб`єктом виступає законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єктів, водночас на цих суб`єктів покладено обов`язок виконувати вимоги та приписи. При цьому необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним управлінських функцій саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Водночас обов`язковою ознакою публічно-правового спору, що підлягає розгляду судом в порядку адміністративного судочинства, є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб`єкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони суб`єкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції, при цьому ці функції та повноваження повинні здійснюватися цим суб`єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Отже, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у спорах фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

При цьому єдиною та необхідною правовою підставою для віднесення спору до публічно-правового є одночасна сукупність наступних умов:

однією зі сторін є суб`єкт владних повноважень, тобто орган державної влади або орган місцевого самоврядування чи установа, якій державою делеговано виконання відповідних владно-розпорядчих функцій;

спірні правовідносини виникли у зв`язку зі здійсненням ним владно-управлінських функцій;

перебування сторін спору у відносинах влади-підпорядкування.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач просить визнати протиправною бездіяльність Зінківської міської ради, оскільки відповідного рішення за клопотаннями позивача не прийнято.

Враховуючи зазначене, в межах ініційованої ОСОБА_1 адміністративної процедури, Зінківська міська рада у межах реалізації владних повноважень не прийняла жодного акта ради, як суб`єкта владних повноважень, у формі рішення.

Колегія суддів зазначає, що 08 листопада 2024 року набрав чинності Закон України № 3993-IX від 08 жовтня 2024 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту інтересів власників земельних часток (паїв), а також застосування адміністративної процедури у сфері земельних відносин, згідно з підпункту 4 пункту 1 якого ЗК України доповнено главою 3-1 Особливості адміністративної процедури у сфері земельних відносин, а статтю 2 Закону №161-XIV доповнено частиною третьою.

Тобто, з 08 листопада 2024 року частиною першою статті 17-2 ЗК України передбачено, що подання заяв, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами у сфері земельних відносин, до органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб здійснюється лише у письмовій формі шляхом особистого звернення, надсилання поштовим відправленням або подання в електронній формі.

Органи державної влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи здійснюють розгляд заяв у порядку, передбаченому Законом України "Про адміністративну процедуру", з урахуванням особливостей, встановлених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами у сфері земельних відносин.

Відповідно до абзацу третього статті 2 Закону № 161-XIV вчинення процедурних дій, прийняття процедурних рішень у сфері оренди землі здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про адміністративну процедуру", з урахуванням особливостей, визначених цим Законом та статтею 17-2 Земельного кодексу України.

Отже, правовідносини, які виникають у сфері розпорядження земельними ділянками комунальної власності, регулюються не лише спеціальними законами у сфері земельних відносин, такими як Земельний кодекс України, Цивільний кодекс України, Закон № 161-XIV, які визначають зміст правовідносин, суб`єктний склад, права та обов`язки їх учасників, але й Законом № 2073-IX, який запроваджує єдиний підхід до прийняття рішень і здійснення дій у цій сфері шляхом застосування адміністративної процедури, зокрема, шляхом встановлення чітких вимог до строків розгляду заяв, порядку повідомлення сторін та обґрунтування прийнятих рішень.

Колегія суддів також зауважує, що Верховний Суд у постановах від 25 січня 2019 року у справі № 826/382/18, від 13 березня 2019 року у справі № 826/11708/17 та від 8 липня 2021 року у справі № 160/674/19, від 18 травня 2022 року у справі № 826/12131/17, від 20 травня 2022 року у справі № № 340/370/21 та від 21 березня 2023 року у справі № 640/17821/21 наголосив, що правова процедура встановлює межі вчинення повноважень органами публічної влади і, в разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження до суду таких дій особою, чиї інтереси вони зачіпають. Встановлена правова процедура є важливою гарантією недопущення зловживань з боку суб`єктів владних повноважень під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати, в першу чергу, справедливе ставлення до особи, а також дотримання загального принципу юридичної визначеності, складовою якої є принцип легітимних очікувань.

Суд указує, що Закон №2073-IX, який набрав чинності 15 грудня 2023 року, покликаний упорядковувати відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у спосіб прийняття й виконання адміністративних актів (частина перша статті 1 Закону № 2073-IX).

Цим Законом передбачені такі поняття як (пункти 1-11 часини першої статті 2, стаття 27 Закону № 2073-IX):

адміністративний орган - орган виконавчої влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадова особа, інший суб`єкт, який відповідно до закону уповноважений здійснювати функції публічної адміністрації;

адміністративний акт - рішення або юридично значуща дія індивідуального характеру, прийняте (вчинена) адміністративним органом для вирішення конкретної справи та спрямоване (спрямована) на набуття, зміну, припинення чи реалізацію прав та/або обов`язків окремої особи (осіб);

адміністративна процедура - визначений законом порядок розгляду та вирішення справи;

дискреційне повноваження - повноваження, надане адміністративному органу законом, обирати один із можливих варіантів рішення відповідно до закону та мети, з якою таке повноваження надано;

процедурне рішення - рішення адміністративного органу, що приймається під час розгляду справи, але яким справа не вирішується по суті; учасники адміністративного провадження: 1) особа, питання про право, свободу чи законний інтерес або обов`язок якої вирішується в адміністративному акті (адресат), 2) інша особа, на право, свободу чи законний інтерес якої негативно впливає або може вплинути адміністративний акт (заінтересована особа).

Отже, саме участь органу місцевого самоврядування як адміністративного органу в межах регламентованої процедури, як правило, свідчить про публічно-правовий характер правовідносин та можливого вирішення спору в суді адміністративної юрисдикції.

Згідно з частиною першою статті 69 цього Закону за результатами розгляду справи адміністративний орган у межах своїх повноважень приймає адміністративний акт.

Відповідно до частини першої статті 71 Закону № 2073-ІХ письмовий адміністративний акт або усний адміністративний акт, підтверджений у письмовій формі, складається із вступної, мотивувальної, резолютивної та заключної частин.

Адміністративний акт містить підпис та/або печатку (у тому числі електронні), якщо інше не передбачено законом, та повне ім`я відповідальної посадової особи адміністративного органу.

У вступній частині зазначаються найменування адміністративного органу, дата прийняття адміністративного акта та його реєстраційний номер, відомості в обсязі, достатньому для встановлення особи адресата адміністративного акта, та його контактні дані.

Мотивувальна частина адміністративного акта складається згідно з вимогами цього Закону.

У резолютивній частині адміністративного акта зазначається суть прийнятого за результатами розгляду справи рішення. Крім того, можливе викладення додаткових положень, визначених цією статтею.

У заключній частині зазначаються строк набрання адміністративним актом чинності та спосіб визначення такого строку. В адміністративному акті, який негативно впливає на право, свободу чи законний інтерес особи або покладає на неї певний обов`язок, зазначаються строки і порядок його оскарження (у тому числі найменування та місцезнаходження адміністративного органу, який є суб`єктом розгляду скарги, та вид суду, до якого особа може подати позов). У разі якщо подання скарги чи пред`явлення позову не зупиняє дію адміністративного акта, у заключній частині повинна міститися вказівка на такий винятковий правовий наслідок з посиланням на правові підстави для такого винятку.

Враховуючи викладене, оскільки предметом спору, що виник у цій справі є бездіяльність відповідача в процесі виконання своїх управлінських функцій щодо прийняття адміністративного акта (рішення) за клопотаннями позивача, колегія суддів, ураховуючи публічно-правову природу спірних правовідносин, що виникли в межах адміністративної процедури прийняття рішень; наявність у спірних правовідносинах категорій адміністративної процедури (адміністративний орган; адміністративний акт; адміністративне провадження; адміністративна процедура; дискреційне повноваження; учасники адміністративного провадження (особа, питання про право, свободу чи законний інтерес або обов`язок якої вирішується в адміністративному акті (адресат), та беручи до уваги те, що за результатами розгляду клопотань позивача відповідач мав прийняти рішення, яке відповідає формі адміністративного акта, вважає за необхідне зазначити, що спірні публічно-правові (адміністративно-правові) відносини щодо ухвалення органом місцевого самоврядування рішення у сфері оренди землі - це відносини адміністративної процедури, які регулюються Законом №2073-IX з урахуванням, зокрема, положень ЗК України та Закону № 161-XIV. Крім того, у зазначених правовідносинах адміністративний акт (рішення) за результатами розгляду клопотань про поновлення договору не є реалізацією відповідним суб`єктом владних повноважень принципу свободи договору, а є, головним чином, владним управлінським актом, прийнятим в межах спеціального повноваження, яке контролюється в адміністративному судочинстві.

Згідно з приписами статті 125 Конституції України, статей 2, 4, 19 КАС України, статей 18, 71, 76, 77, 79, 100 Закону № 2073-IX рішення, дії, бездіяльність суб`єкта владних повноважень у межах адміністративної процедури оскаржуються до адміністративних судів.

На підставі викладеного, враховуючи положення статті 125 Конституції України, Закону №2073-IX з урахуванням змін та доповнень, внесених Законом № 3993-IX, колегія суддів дішла висновку, що, за загальним правилом, спори щодо бездіяльності адміністративних органів стосовно розгляду заяв (клопотань), ухвалених у межах адміністративної процедури, підлягають розгляду адміністративними судами. Розгляд і вирішення відповідних спорів - компетенція адміністративного суду, натомість розгляд і вирішення такої категорії справ судами цивільної або господарської юрисдикції за правилами Цивільного процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України - є порушенням приписів статей 8, 19, 55, 125 Конституції України, невиконанням приписів Закону №2073-IX та недотриманням зобов`язань, узятих Україною перед вступом до Європейського Союзу.

Аналогічний підхід застосований Верховним Судом у постановах від 22 листопада 2024 року у справі № 520/34082/23, від 27 березня 2025 року у справі № 480/5652/24.

Колегія суддів також зазначає, що розвиток законодавства у сфері земельних відносин спрямований на застосування до них Закону України №2073-IX «Про адміністративну процедуру». Це підтверджується змінами до ЗК України (стаття 17-2) та Закону №161-XIV (абзац третій статті 2), які чітко визначають, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи здійснюють розгляд заяв та ухвалюють відповідні рішення у сфері оренди земельних ділянок комунальної власності саме в порядку адміністративної процедури, встановленої цим Законом.

Тому, враховуючи положення абзацу третього статті 4 Закону №161-XIV про те, що орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом, важливо наголосити, що у цих відносинах орган місцевого самоврядування виступає суб`єктом владних повноважень, який виконує управлінські функції щодо розпорядження землями комунальної власності. Вказаний орган не діє як суб`єкт господарювання, який володіє, користується чи розпоряджається земельними ділянками з метою отримання прибутку, а реалізує саме владні повноваження, встановлені законом для забезпечення публічного інтересу.

Відповідно, відносини між органом місцевого самоврядування та заявником щодо передачі в оренду земельних ділянок комунальної власності є публічно-правовими і регулюються Законом України №2073-IX, а спори, що виникають у таких відносинах, належать до компетенції адміністративних судів.

Отже, доводи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Ураховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для зміни розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Зіньківської міської ради Полтавської області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.01.2025 у справі № 440/10820/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді В.Б. Русанова О.В. Присяжнюк