Справа № 320/28709/24
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 Військовою частиною НОМЕР_1 , передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», додаткову винагороду в розмірі 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць у період з 01.07.2023 по 31.12.2023;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», додаткову винагороду в розмірі 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період з 01.07.2023 по 31.12.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період з 01.07.2023 по 31.12.2023, він не отримував в повному обсязі передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 Військовою частиною НОМЕР_1 , передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень пропорційно відпрацьованого часу за місяць, відповідно до вимог п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період з 01.07.2023 по 31.12.2023.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень пропорційно відпрацьованого часу за місяць, відповідно до вимог п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період з 01.07.2023 по 31.12.2023.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2025 поновлено апелянту строк звернення до суду з апеляційною скаргою, відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у письмовому провадженні на 25.06.2025.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до витягу з наказу № 76 від 02.04.2022, ОСОБА_1 перебуває на строковій військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді номером обслуги 1 мінометного відділення 1 міноментного взводу 2 мінометрної батареї 1 механізованого батальойону, ВОС-143533А, шпк «солдат».

У період з 01.06.2023 по 31.12.2023, позивач здійснював бойові (спеціальні) завдання необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, та мав право на виплату додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168.

У той же час, за період виплата додаткової винагороди, яка визначена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачувалась не в повному обсязі, а саме не в розмірі 30000 грн з розрахунку на місяць.

Позивач вважає, що така бездіяльність відповідача є протиправною, оскільки порушує права та соціальні гарантії позивача, у зв`язку з чим, звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що у період з 01.06.2023 по 31.12.2023, позивач здійснював бойові (спеціальні) завдання необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відтак, відповідач зобов`язаний був нараховувати та виплачувати позивачу додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць за період з 01.06.2023 по 31.12.2023.

Натомість, відповідач вважає вказані висновки суду першої інстанції необґрунтованими, оскільки:

- встановлення обставини щодо виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань у період з 01.06.2023 по 31.12.2023 та нарахування та виплати винагороди позивачу не в повному обсязі є неправильними, оскільки такі нарахування та виплати здійснювалися, на що вказують докази надані і позивачем, і відповідачем, а виконання спеціальних (не бойових) мало місце лише в окремо визначені місяці;

- довідка про грошове забезпечення позивача № 13734 від 18.07.2024 та виписка з банку за №IF4TJH4IDE3OL0IO від 09.03.2024, що надана позивачем до позову дозволяють чітко співставити отримання всіх належних (визначених згідно рапортів та наказів відповідача) виплат позивача;

- до позову також залучено довідку про грошове забезпечення позивача № 6598 від 03.04.2024, але вона не охоплює період січень 2025, коли здійснювалася виплата за грудень 2023 року. Відповідно до положень Порядку № 260, в довідці про грошове забезпечення позивача відображаються такі складові, як посадовий оклад (420 грн.) та, залежно від обставин, додаткова винагорода (в розмірі 30000 або 6000, за місяць пропорційно дням задіяння/служби, та відповідно до наявності підстав згідно Порядку № 260);

- виплата додаткової винагороди за червень 2023 року, здійснювалася в липні 2023 року згідно наказу командиру Відповідача № 1297 від 15.07.2023 року, як це передбачено Порядком № 260;

- відповідно до пункту та додатку № 1 до вказаного наказу, позивача було включено до переліку військовослужбовців на виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. за повний місяць служби (01.06.2023 - 30.06.2023). Відповідну виплату в розмірі 30000,00 грн було йому здійснено 20.07.2023 об 11 годині 27 хвилин, що підтверджується випискою по №IF4TJH4IDE3OL0IO від 09.03.2024 року Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК»;

- апелянтакцентує увагу на тому, що позивачу, в жовтні 2023 року було виплачено додаткової винагороди за місяці липень, серпень, вересень 2023 року з розрахунку отримання 6000 грн. за липень (повний місяць служби), 2516,13 грн. за серпень (13 днів служби), 6000,00 грн. за вересень (повний місяць служби), загалом 14516,13 грн. (6000,00 грн. + 2516,13 грн. + 6000,00 грн.).

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з приписами ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-ХІІ від 20.12.1991 (Закон - № 2011-ХІІ), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: - посадовий оклад, оклад за військовим званням; - щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); - одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до п.п.2, 3 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" № 704 від 30.08.2017, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Згідно із пунктом 2 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 (Порядок № 260), грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 розділу І Порядку № 260, встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 17 розділу І Порядку № 260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який триває і на даний час.

На виконання Указів Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64 від 24.02.2022 та "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України № 69 28.02.2022 прийнята Постанова № 168.

До Постанови № 168 після її прийняття та набрання чинності внесено нормативними актами ряд змін, в тому числі стосовно військовослужбовців Національної гвардії України.

Пунктом першим вказаної Постанови установлено на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплату додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 2-1 Постанови №168 (зі змінами на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

Згідно із п. 12 розділу І Порядку № 260, військовослужбовцям, які тимчасово вибувають з військової частини зі збереженням грошового забезпечення за місцем служби, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер, виплачуються за весь період такого вибуття.

Відповідно до положень абз. 27 п. 2 розділу XXXIV Порядку № 260, додаткова винагорода виплачується, зокрема, також в розмірі 6000 гривень - військовослужбовцям строкової військової служби в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби.

Тож, виконання військовослужбовцем завдань, пов`язаних із забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, само по собі не є достатньою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 30000 грн/100000,00 грн на місяць, передбаченою Постановою № 168, водночас, ключовою умовою для здійснення виплати такої додаткової винагороди, є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, та підтвердження цих обставин документально.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виснував, що у період з 01.06.2023 по 31.12.2023, позивач здійснював бойові (спеціальні) завдання необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відтак, відповідач зобов`язаний був нараховувати та виплачувати позивачу додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць за період з 01.06.2023 по 31.12.2023.

Водночас, колегія суддів вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та здійсненими не на підставі фактичних обставин справи та доказів, наданих до справи.

Встановлення судом обставини щодо виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань у період з 01.07.2023 по 31.12.2023 та нарахування та виплати винагороди позивачу не в повному обсязі, є неповним, оскільки такі нарахування та виплати здійснювалися, а виконання спеціальних (не бойових) мало місце лише в окремо визначені місяці.

Так, довідка про грошове забезпечення позивача №13734 від 18.07.2024 та виписка з банку за №IF4TJH4IDE3OL0IO від 09.03.2024 року, що була надана позивачем до позову, дозволяють чітко співставити отримання всіх належних (визначених згідно рапортів та наказів відповідача) виплат позивача.

Слід зазначити, що до позову також залучено довідку про грошове забезпечення позивача № 6598 від 03.04.2024.

Відповідно до положень Порядку № 260, в довідці про грошове забезпечення позивача відображаються такі складові як посадовий оклад (420 грн.) та, залежно від обставин, додаткова винагорода (в розмірі 30000 або 6000, за місяць пропорційно дням задіяння/служби, та відповідно до наявності підстав згідно Порядку № 260).

Згідно положень пунктом 8 розділу I Порядку № 260, грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види виплачуються в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 30000,00 грн. або 6000,00 грн. підлягали виплаті в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату.

Суд першої інстанції вказав на те, що виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників), хоча хронологічно виплата за відповідний місяць не може

передувати самому наказу (який виноситься в поточному місяці за минулий).

Водночас, вбачається, що досліджуючи докази та встановлюючи обставини у справі, суд першої інстанції не враховував особливість виплати грошового забезпечення і додаткової винагороди, як його складової.

Слід наголосити, що фактичні виплати додаткової винагороди здійснюються відповідачем за минулий місяць (або минулі, як у випадку з виплатою за липень, серпень, вересень) на підставі наказів про виплату, що формуються за результатами опрацювання рапортів командирів відповідних

підрозділів.

Так, в довідці відповідача про грошове забезпечення позивача наводяться саме суми виплати у відповідному місяці за минулий, що можна звірити з наданою до позову випискою з банку.

Колегія суддів враховує, що виплати додаткової винагороди в розмірі 30000 грн, отримати яку позивач мав право, здійснювалися у відповідності до вимог постанови від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та Порядком № 260, згідно відповідних рапортів та наказів командування відповідача.

Колегією суддів також досліджено, що виплата додаткової винагороди за червень 2023 року, здійснювалася в липні 2023 року згідно наказу командиру Відповідача №1297 від 15.07.2023 року, як це і передбачено Порядком 260. Відповідно до пункту та додатку №1 до вказаного наказу, позивача було включено до переліку військовослужбовців на виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. за повний місяць служби (01.06.2023 року - 30.06.2023 року).

Відповідну виплату в розмірі 30000,00 грн. було йому здійснено 20.07.2023 року об 11 годині 27 хвилин, що підтверджується випискою по №IF4TJH4IDE3OL0IO від 09.03.2024 року.

Стосовно виплат за місяці липень, серпень, вересень 2023 року, по яких згідно Довідки про грошове забезпечення, виплат не було (виплата що значиться в графі липень - 30000,00 це виплата за червень, що була здійснена 20.07.2023), слід зазначити, що підстав нарахування та виплати 30000 не було, та окремо очікувалися зміни до Порядку 260, які мали б врегулювати виплату додаткової винагороди саме військовослужбовцям строкової служби.

Наказом Міністерства оборони України «Про затвердження Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 26.09.2023 року № 566 (дата набрання чинності 29.09.2023 року) було внесено зміни до Порядку № 260.

Згідно Наказу від 26.09.2023 року № 566 (п. 4 щодо порядку набрання чинності), зокрема, і положення щодо додаткової винагороди військовослужбовцям строкової військової служби в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби (пропорційно часу проходження служби) в розмірі 6000 гривень застосовуються з 01.06.2023 року (мають зворотну дію в часі).

Тобто, з 29.09.2023 військовослужбовці строкової служби отримали право на отримання нового виду додаткової винагороди (6000 грн.), незалежно від залучення їх до виконання бойових чи спеціальних завдань. Виплачується така додаткова винагорода лише за фактом проходження строкової служби (тобто, наприклад, в разі відпустки додаткова винагорода не нараховується), із можливістю застосування її з 01.06.2023.

Після набрання чинності відповідних змін, відповідачем було здійснено опрацювання відповідних обставин грошового забезпечення військовослужбовців строкової служби для забезпечення їм виплат додаткової винагороди за попереднімісяці згідно наказу відповідача від 17.10.2023 за №1954.

Позивач перебував у відпустці з 11.08.2023 по 27.08.2023 року, що підтверджується витягом з наказу від 10.08.2023 за № 225. Відповідно в рапортах та наказах щодо виплат додаткової винагороди в розмірі 6000 грн. за серпень 2023, він зазначений за відповідні періоди служби (01.08.2023-10.08.2023 та 29.08.2023-31.08.2023) тобто за 13 днів служби.

Розрахунок виплати додаткової винагороди за серпень 2023 року за визначений період виглядає наступним чином: за 13 днів серпня 2023 року, з розрахунку 6000 (розмір винагороди)/31 (кількість днів в місяці)*13 (кількість днів служби) = 2516,13 грн.

Позивачу, таким чином, в жовтні 2023 року було виплачено додаткової винагороди за місяці липень, серпень, вересень 2023 року з розрахунку отримання 6000 грн. за липень (повний місяць служби), 2516,13 грн. за серпень (13 днів служби), 6000,00 грн. за вересень (повний місяць служби), загалом 14516,13 грн. (6000,00 грн. + 2516,13 грн. + 6000,00 грн.).

Відповідні виплати, таким чином, були здійснені у повній відповідності із законодавством, згідно рапортів, наказів відповідача з урахуванням часу перебування позивачем у відпустці.

У свою чергу, виплата додаткової винагороди за жовтень 2023 року, здійснювалася в листопаді 2023 року згідно наказу командиру відповідача №2162 від 20.11.2023, як це передбачено Порядком № 260.

Відповідно до пункту та додатку № 310 до вказаного наказу, позивача було включено до переліку військовослужбовців на виплату додаткової винагороди в розмірі 6000 грн. за повний місяць служби (01.10.2023 року - 31.10.2023 року). Відповідну виплату в розмірі 6000,00 грн. було йому здійснено 29.11.2023.

Щодо виплати додаткової винагороди за листопад 2023 року, виплата додаткової винагороди за листопад 2023 року, здійснювалася в грудні 2023 за результатами опрацювання рапорту командира 1 механізованого батальйону. Відповідача від 09.12.2023 року №38673, як це передбачено Порядком № 260.

В наказі від 21.12.2023 року за №2368 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за листопад 2023 року» зазначено позивача в переліку на виплату додаткової винагороди 30000 грн. (пункт і додаток № 20 до наказу) за період з 01.11.2023 по 21.11.2023 року (21 день), розрахунок: 30000 (розмір винагороди)/30 (кількість днів в місяці)*21 (кількість днів служби) = 21000,00 грн.;

У переліку на виплату додаткової винагороди 6000 грн. (пункт і додаток №610 до Наказу) за період з 22.11.2023 по 30.11.2023 року (9 днів), розрахунок: 6000 (розмір винагороди)/30 (кількість днів в місяці)*9 (кількість днів служби) = 1800,00 грн. Таким чином, за листопад (в грудні місяці) позивач отримав 22800,00 грн. (21000 + 1800), відповідна виплата, згідно виписки по рахунку від 09.03.2024 року, позивачу надійшла 24.12.2024.

Щодо виплати додаткової винагороди за грудень 2023 року, виплата додаткової винагороди за грудень 2023 року, здійснювалася в січні 2024 року згідно наказу командиру відповідача № 146 від 22.01.2024, як це передбачено Порядком № 260. В наказі № 146 від 22.01.2024 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за грудень 2023 року» зазначено позивача в переліку на виплату додаткової винагороди:30000 грн. (пункт і додаток №356 Наказу) за період з 07.12.2023 по 31.12.2023 року (за 25 днів), розрахунок додаткової винагороди до виплати буде виглядати наступним чином (30000 (розмір винагороди)/31 (кількість днів в місяці)*25 (кількість днів служби) = 24193,55 грн.). Виплату відповідної додаткової винагороди в розмірі 24193,55 грн. було здійснено позивачу в січні 2024 року, що підтверджується довідкою про виплату грошового забезпечення позивачу.

Вказаного судом першої інстанції не було проаналізовано та враховано, на противагу чому, матеріали справи не мітять копії або відомості про бойові накази (бойове розпорядження), журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад), рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, які би підтвердили неналежне обчислення кількості днів, відпрацьованих позивачем для виконання безпосередніх бойових дій чи заходів з безпосередньої відсічі і стримуванні збройної агресії в період перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій, з якими чинне законодавство передбачало виплату доплати у підвищеному розмірі.

Доказів безпосереднього виконання бойових наказів, за які позивачу не виплачене підвищене грошове забезпечення у спірному періоді, не надано.

Відтак, матеріали справи підтверджують те, що позивач отримав грошове забезпечення у підвищеному розмірі за період щодо якого наявні належні, достовірні та допустимі докази перебування позивача у районах ведення воєнних (бойових) дій та участі у відповідних заходах. При цьому, доказів участі позивача у відповідних заходах більшу кількість днів, аніж фактично оплачену, матеріали справи не містять.

За висновком колегії суддів, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків по суті спору, та фактично зобов`язав відповідача здійснити виплати додаткової винагороди за ті місяці, за які вона вже була нарахована та виплачена, з огляду на що, позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними, а отже, задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове судове рішення або змінити судове рішення.

За змістом ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції рішення прийнято з неповним з`ясуванням всіх обставин справи та порушенням норм матеріального права, у зв`язку з чим, наявні підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги відповідача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко