Справа № 240/10604/24
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року м. Житомир справа № 240/10604/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (далі - відповідач, ГУ НП в Житомирській області), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області №952 від 13.05.2024 "Про застосування дисциплінарних стягнень" в частині застосування до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інпектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області, дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області №239 о/с "По особовому складу" від 15.05.2024 в частині звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інпектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліції" зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_1 на посаді інпектора сектору реагуванняреагування патрульної поліції відділення поліції №2 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області з 16.05.2024;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову зазначив, що вказані вище накази є незаконними, протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Вважає, що перелічені у наказах нормативні акти носять загальний характер і не розкривають суті правопорушення, факти вчинення ним порушень службової дисципліни відповідачем належним чином не доведено, звільнення зі служби відбулось без повного та всебічного з`ясування обставин справи, висновки службового розслідування стосуються описання порушень, які інкримінуються йому у кримінальному провадженні, при цьому причини та умови вчинення дисциплінарного проступку відповідачем не встановлені. На думку позивача, прийняття оскаржуваних наказів відбулося не на підставі чинного законодавства, а тому вони підлягають скасуванню як протиправні. Вказане спонукало його звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 05.06.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 22.07.2024.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказав, що 05.04.2024 до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області надійшла інформація за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області та окремими поліцейськими відділення поліції №2 цього ж управління поліції, що призвело до одержання неправомірної вигоди. За даним фактом 08.04.2024 було призначено службове розслідування, за результатами проведення якого в діях позивача було встановлено факти порушення службової дисципліни, за що його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції, оскільки вчинений позивачем дисциплінарний поступок є несумісним з подальшою службою в поліції, а тому вважає, що оспорювані накази винесено правомірно.

Також наголосив, що 03.05.2024 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001546 завершено та обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 разом із угодами про визнання винуватості скеровано до суду. Просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

В зв`язку з перебуванням судді у відпустці справа в судове засідання 22.07.2024 не виносилася. Наступне судове засідання призначено на 29.07.2024.

29.07.2024 за клопотанням представника позивача підготовче судове засідання відкладено на 12.08.2024.

12.08.2024 за клопотанням представника позивача підготовче судове засідання відкладено на 29.08.2024.

29.08.2024 за клопотанням представника позивача підготовче судове засідання відкладено на 09.09.2024.

09.09.2024 за клопотанням представника позивача підготовче судове засідання відкладено на 07.10.2024.

07.10.2024 за клопотанням представника позивача підготовче судове засідання відкладено на 05.11.2024.

05.11.2024 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням судді на лікарнянному; судове засідання відкладено на 19.11.2024.

19.11.2024 за клопотанням представника позивача підготовче судове засідання відкладено на 03.12.2024.

В судове засідання 03.12.2024 позивач та його представник не з`явилися, від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог з підстав, наведених у відзиві на позов. Не заперечував проти подальшого розгляду справи у письмовому провадженні.

Після з`ясування позиції учасників справи суд протокольною ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, ухвалив перейти до подальшого розгляду справи у письмовому провадженні.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у письмовому провадженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

ОСОБА_1 з 2017 року прийнятий на службу до Національної поліції України, 3 01.02.2022 призначений на посаду інпектора сектору реагуванняреагування патрульної поліції відділення поліції №2 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області.

Відповідно статті 64 Закону України "Про Національну поліцію" старший лейтенант поліції ОСОБА_1 склав присягу на вірність Українському народові.

Наказом Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 08.04.2024 №282 призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Житомирського районного управління юстиції ГУНП н Житомирській області, а також капітаном поліції ОСОБА_2 та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 та врученням останнім повідомлення про підозру в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28 ч.1 ст.368 КК України.

За результатами службового розслідування складено висновок від 03.05.2024, на підставі якого видано наказ ГУНП в Житомирській області від 13.05.2024 №952 "Про застосування дисциплінарних стягнень", який реалізовано наказом ГУНП в Житомирській області від 15.05.2024 №239 о/с, та звільнено зі служби в поліції інпектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_1 за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Позивач вважає, що такі рішення відповідача є протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII), Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" (далі - Дисциплінарний статут) та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 3 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами. На працівників поліції (поліцейських та державних службовців) поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції".

Згідно із частиною першою статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 18 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до частин 1, 2 статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України.

Згідно із статтею 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна передбачає дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частинами другою, третьою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Так, пунктами 1, 2, 3, 6 частини 3 вказаної статті передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону № 580-VIII, зобов`язує поліцейського, в тому числі:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Згідно з частинами першою, третьою статті 11, статті 12, частини першої статті 13 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини першої статті 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Частинами першою-третьою статті 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Частинами 7, 8 статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з частинами 2, 3 статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

На підставі пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

З аналізу норм законодавства, яке регулює особливості проходження служби в поліції слідує, що однією з підстав для звільнення зі служби в поліції є реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування цього стягнення є вчинення дисциплінарного проступку (дій, що порушують службову дисципліну), а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі.

Адміністративний суд у силу вимог частини третьої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

Правова оцінка судами правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна полягати насамперед в тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно у діях особи є ознаки дисциплінарного проступку та установлені законом підстави для застосування до неї дисциплінарного стягнення.

Тож вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Такий підхід до вирішення питання про правомірність притягнення осіб до дисциплінарної відповідальності застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17, а також Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 лютого 2020 року у справі № 260/1118/18, від 28 лютого 2020 року у справі № 825/1398/17, від 06 березня 2020 року у справі № 804/1758/18 та від 20 жовтня 2020 року у справі № 340/1502/19, а також від 22 лютого 2023 року у справі № 200/11036/20-а, від 14 березня 2023 року у справі № 320/1206/21, від 15.08.2024 у справі № 420/5700/23 тощо.

З матеріалів справи вбачається, що Висновком про результати службового розслідування за фактом встановлення можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області, а також капітаном поліції ОСОБА_2 та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 та вручення останнім повідомлення про підозру в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 368 КК України від 03.05.2024 (далі - Висновок) встановлено порушення позивачем службової дисципліни, яке виявилось у недотриманні:

- вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" в частині невиконання обов`язку неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

- вимог пунктів 1, 2, 3, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині невиконання обов`язку бути вірним Присязі поліцейського, знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) (обов`язки, запобігати вчиненню правопорушень та утримуватися від дій, які підривають авторитет Національної поліції України;

- вимог пунктів 1, 2, 18 розділу ІІІ посадової інструкції в частині обов`язку запобігати вчиненню правопорушень; в частині безумовного виконання наказів (доручень) керівників, відданих (виданих) у межах повноважень та відповідно до законодавства України; в частині неухильного дотримання антикорупційного законодавства України (обмежень та заборон) вимог, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України "Про Національну поліцію", "Про запобігання корупції" та іншими актами законодавства України, організаційно-розпорядчих документів (наказів, доручень) керівництва поліції виданих на виконання Закону України "Про запобігання корупції";

- вимог частини 1 статті 24 та статті 38 Закону України "Про запобігання корупції", в частині порушення зобов`язання додержуватися вимог Закону під час виконання своїх службових повноважень, а також невжиття заходів щодо відмови від неправомірної вигоди, ідентифікації особи, яка зробила пропозицію, залучення свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників, письмового повідомлення про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції, що виразилося у причетності до скоєння корупційного кримінального правопорушення.

При цьому, у ході службового розслідування встановлено наступні обставини:

Так, 06.12.2023 близько 09 год. 10 хв. начальник сектору реагування патрульної поліції БП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Мудрий В.В. разом із інспектором сектору peaгyвання патрульної поліції ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Гаврутенком А.А. заступили на чергування в складі одного екіпажу на службовому автомобілі "Renault Duster", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В цей же день, близько 22 год. 30 хв., в смт. Попільня Житомирського району Житомирської області ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зупинили автомобіль "Cadillac ESCALADE", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 за нібито порушення Правил дорожнього руху України та за підозрою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Цього ж дня та в цей же час, в період розмови, в ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник умисел на висловлення пропозиції на одержання неправомірної вигоди від водія ОСОБА_3 .

З цією метою, діючи умисно, з корисливим мотивом та з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, ОСОБА_4 висловив ОСОБА_3 пропозицію про надання їм грошових коштів в загальній сумі 10 000 (десять тисяч) грн в якості неправомірної вигоди за не притягнення до адміністративної відповідальності, в тому числі за ст. 130 КУпАП.

При цьому, з метою приховання своїх незаконний дій, ОСОБА_2 повідомив, що грошові кошти як неправомірну вигоду ОСОБА_3 необхідно переказати на банківський рахунок № НОМЕР_3 АТ КБ "Приватбанк", що належить його тещі ОСОБА_5 .

На вказану вимогу, ОСОБА_3 вимушений був погодитись, оскільки розумів, шо у випадку відмови, останніми будуть вжиті заходи адміністративного впливу та притягнуто його до адміністративної відповідальності.

Після чого, ОСОБА_3 зателефонував своєму брату ОСОБА_6 розповів про вищезазначені обставини події та попросив здійснити терміновий переказ грошових коштів в загальній сумі 10 000 (десять тисяч) грн на банківський рахунок № НОМЕР_4 АТ КБ "Приватбанк", яку надали йому працівники поліції, за не притягнення його до адміністративної відповідальності.

В цей же час. усвідомлюючи, що над ОСОБА_3 відбуваються неправомірні дії, ОСОБА_6 зателефонував на спеціальну телефонну лінію Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, та повідомив про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, відповідачем зроблено висновок, що ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28 ч. 1 ст. 368 Кримінального кодексу України, а саме в прийнятті службовою особою пропозиції про одержання неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, вчиненого групою осіб.

Як зазначено у акті службового розслідування, встановлені дисциплінарною комісією обставини підтверджуються наступними зібраними в ході даного розслідування матеріалами, зокрема поясненнями цивільних осіб та поліцейських.

Так, під час проведення службового розслідування опитаний ОСОБА_3 пояснив, що на даний час надавати пояснення відповідно до статті 63 Конституції України відмовляється. Однак вказав, що факт, з приводу якого його опитують, дійсно мав місце. Також зазначив, що його брат ОСОБА_6 відповідно до статті 63 Конституції України надавати пояснення з даного приводу не бажає.

Скориставшись правом, наданим ст.63 Конституції України ОСОБА_2 відмовився від надання письмових пояснень.

Опитаний начальник відділення поліції №2 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області Мошківський Максим Олександрович пояснив, що 05.04.2024 близько 07.50 прибув до приміщення відділення поліції, де при вході до адміністративного приміщення знаходилась група осіб в цивільному одязі, а деякі з них в спеціальних жилетах "Державне бюро розслідувань". Підійшовши до працівників вказаних осіб, йому повідомили, що вони являються працівниками "ДБР", які прибули до відділення поліції №2 з метою проведення обшуку адміністративного приміщення за ухвалою Богунського районного суду від 02.04.2024 №295/4953/24. Після чого, працівниками ДБР проведено ряд обшуків службових кабінетів, зокрема його кабінету, у кабінеті заступника начальника відділення поліції №2 майора поліції ОСОБА_7 та працівників СРПП, обшук в службових автомобілях "Рено-Дастер" н.з. НОМЕР_1 та "Тойота-пріус", н.з. НОМЕР_5 . Після проведення обшуків працівники ДБР залишили територію відділення поліції № 2 Житомирського РУН ГУНП в Житомирській області.

Також, майор поліції ОСОБА_8 зазначив, що ним особисто наголошувалось підпорядкованим поліцейським відділення поліції №2 на дотриманні особовим складом службової дисципліни, недопущення фактів хабарництва, керування транспортних засобів в стані алкогольного сп`яніння та вказується на постійне ввічливе і тактовне спілкування з населенням як в робочий так і поза робочий час.

Опитаний додав, що у нього зауважень до роботи старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 не було. Корупційних проявів зі сторони зазначеного працівника не помічалось.

Аналогічні пояснення надано ОСОБА_9 заступником начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №2 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області.

Встановлені дисциплінарною комісією обставини, окрім пояснень, підтверджуються зібраними в ході службового розслідування письмовими та електронними документами.

05.04.2024 до Житомирського районного управління поліції з РУП ГУНП в Житомирській області надійшла інформація за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області та окремими поліцейськими відділення поліції № 2 цього ж управління поліції, що призвело до одержання неправомірної вигоди та проведення працівниками ДБР, розташованого у місті Хмельницькому обшуків в адміністративній будівлі відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

02.04.2024 слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_10 (справа № 295/4953/24) задовольнила клопотання про надання слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому дозволу на проведення обшуку у приміщенні відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області в рамках кримінального провадження № 0000792 від 29.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Відповідно до протоколу обшуку встановлено, що 05.04.2024 в період часу з 08.16 до 10.30 проведено обшук у приміщенні відділення поліції № 2 Житомирського РУН ГУНП в Житомирській області. В ході проведення обшуку у начальника СРПП капітана поліції ОСОБА_2 та інспектора СРПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 вилучено особисті мобільні телефони. У подальшому, в ході обшуку працівниками ДБР вилучено: постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 954381 від 06.12.2023; журнал обліку доставлених ВП № 2 за 2024 рік, журнал обліку доставлених ВП №2 за 2023 рік, журнал №387, журнал №287, журнал №388, книги служби нарядів №496, наказ №103 від 25.01.2021, положення про ВП № 2, посадову інструкцію начальника СРПП ВП № 2 за 2024 рік, посадову інструкцію інспектора СРПП № 2 за 2024 рік.

Відповідно до книги служби нарядів відділення поліції №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області 06.12.2023 начальник сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_2 разом із інспектором сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 заступили на чергування в складі групи реагування патрульної поліції.

Відповідно до Книги обліку доставлених, відвідувачів та запрошених відділення поліції №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області 06.12.2023, а також 07.12.2023 ОСОБА_3 до відділення поліції Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області не доставлявся.

Дисциплінарною комісією 16.04.2024 направлено запит до другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому (вих. №7121/201/03/2024 від 16.04.2024) з приводу надання копій необхідних матеріалів, а саме:

1) відомості про заявників (анкетні дані, номер телефону), які повідомляли про факт надання (отримання) неправомірної вигоди окремими поліцейськими відділення поліції №2 Житомирського РУП ГУНП для подальшого їх опитування;

2) які підтверджують факт вчинення неправомірних дій начальником сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Житомирського РУП капітаном поліції Мудрим В.В. та інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Житомирського РУП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 у кримінальному провадженні №0000792 від 29.06.2023, за ч. 3 ст. 368 КК України;

3) копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 954381 від 06.12.2023 та результати токсикологічного дослідження крові.

З відповіді старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Олександра Новака від 26.04.2024 убачається, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, за процесуальним керівництвом прокурорів Житомирської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000792 від 29.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 КК України.

У ході досудового розслідування перевіряються наступні обставини: 06.12.2023 близько 22.23 начальник СРПП ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 разом із інспектором СРПП ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Гаврутенком А.А. під час виконання службових обов`язків зупинили транспортний засіб та висловили пропозицію водію ОСОБА_3 про надання їм грошових коштів.

Вказано, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин згаданого кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень у розумні строки та/або передбачені КПК України строки, проводяться необхідні слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії. Також, для врахування під час службового розслідування направлено копію постанови серії БАД №954388 та протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 04.01.2024.

06.12.2023 о 23.40 інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Гаврутенком Анатолієм Анатолійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАД № 954388 стосовно ОСОБА_3 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121-3, ст. ст. 126, ч.2 ст.36 КУпАП у розмірі штрафу 1190 гривень.

Відповідно до протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю особи, складеного 04 січня 2024 року старшим оперуповноваженим оперативного відділу у м. Житомирі ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому Романом Гальчуком на виконання вимог доручення старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому Олександра Новака на підставі ухвали слідчого судді Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М. із застосуванням технічних засобів проведено негласну слідчу (розшукову) дію аудіо-, відеоконтроль особи стосовно начальника СРПП ВП №2 Житомирського РУП ГУНП ОСОБА_2 , 05.02.1989 р.н. та інспектора СРПП ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відеоконтроль особи, а саме у службовому автомобілі "Renault Duster", н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), яким користуються ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , отримано інформацію у період часу з 22.23 06.12.2024 по 06.49 07.12.2023. Вказаний запис підтверджує вчинення капітаном поліції ОСОБА_2 та старшим сержантом поліції ОСОБА_1 факту неправомірних дій під час зупинки ОСОБА_3 щодо отримання неправомірної вигоди в сумі 10000 гривень.

02.05.2024 дисциплінарною комісією направлено запит до другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому з приводу надання копії повідомлення про підозру начальнику сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП капітану поліції ОСОБА_2 та інспектору сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Житомирського РУП ГУНП старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 0000792 від 29.06.2023.

Дисциплінарною комісією отримано відповідь від 03.05.2024 старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, із якої встановлено, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м Житомирі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000792 від 29.06.2023 за підозрою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення. передбаченого ч.1 ст. 28 ч. 1 ст.368 КК України та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

01.05.2024 на підставі постанови прокурора, матеріали кримінального провадження за підозрою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.1 ст.368 КК України виділено в окреме провадження, якому присвоєно № 0001546.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001546 завершено 03.05.2024 та обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 і ОСОБА_1 разом із угодами про визнання винуватості скеровано до суду.

Відповідно до витягу з ЄРДР № 0001546 від 01.05.2024 встановлено, що 06.12.2023 близько 22.30 інспектор СРПП ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Гаврутенко А.А. разом з начальником СРПП ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Мудрим В.В. висловили водію ОСОБА_3 пропозицію про надання їм грошових коштів в загальній сумі 10 000 (десять тисяч) грн в якості неправомірної вигоди за не притягнення до адміністративної відповідальності, в тому числі за ст. 130 КУпАП.

За результатами службового розслідування зроблено висновок, що вчинений старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 дисциплінарний проступок є несумісним з подальшою службою в поліції, оскільки пов`язаний із ігноруванням обов`язків та порушенням обмежень і заборон, визначених Законом України "Про Національну поліцію", Законом України "Про запобігання корупції", Дисциплінарним статутом Національної поліції України та іншими нормативно-правовими актами.

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства в контексті встановлених в ході службового розслідування обставин та отриманих доказів, суд зазначає таке.

За Правилами етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України "Про Національну поліцію", "Про запобігання корупції" та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і вві

Відповідно до пункту 4 розділу II, пунктів 1, 18 розділу ІІІ посадової інструкції, позивач зобов`язаний здійснювати заходи щодо дотримання дисципліни і законності працівниками сектору; запобігати вчиненню правопорушенню; неухильно дотримуватися антикорупційного законодавства України (обмежень та заборон) вимог, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України "Про Національну поліцію", "Про запобігання корупції" та іншими актами законодавства України, організаційно-розпорядчих документів (наказів, доручень) керівництва поліції виданих на виконання Закону України "Про запобігання корупції".

Частиною 1 статті 24 та статті 38 Закону України "Про запобігання корупції" поліцейський зобов`язаний додержуватися вимог Закону під час виконання своїх службових повноважень, а також вживати заходи щодо відмови від неправомірної вигоди, ідентифікації особи, яка зробила пропозицію, залучення свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників, письмового повідомлення про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції, що виразилося у причетності до скоєння корупційних кримінальних правопорушень.

Також слід врахувати, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського у зв`язку із особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

У цьому аспекті слід зауважити, що вчинки, які дискредитують працівників поліції та, власне, органи Національної поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті. Отже, дискредитація звання поліцейського за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів Національної поліції і її працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.

Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені. Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, слідує, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Вказана правова позиція висвітлена в постановах Верховного Суду від 14 березня 2023 року у справі № 320/1206/21, від 03 квітня 2024 року у справі № 420/9503/22.

Мотивуючи пред`явлений позов, позивач зазначив, що висновок службового розслідування не містить конкретних фактів, які вказують на порушення ним службової дисципліни; наведені у ньому формулювання не підтверджені жодними доказами, є загальними та не розкривають суть порушення; висновки службового розслідування стосуються описання порушень, які інкримінуються йому у кримінальному провадженні. При цьому, використано докази, зібрані в ході досудового розслідування, продубльовано висновки ДБР, склад дисциплінарного проступку не встановлено.

Представник відповідача у судовому засіданні наголошував, що службове розслідування проведено у встановленому порядку, комісією самостійно досліджувались обставини скоєння дисциплінарного проступку на підставі доказів, отриманих від органів досудового розслідування та самостійно зібраних в ході цього розслідування; дисциплінарний проступок полягає у тому, що позивач не відмовився від отримання неправомірної вигоди, не повідомив свого безпосереднього начальника про таку пропозицію, допустив зв`язки, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції.

Суд враховує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06 жовтня 1982 року у справі "X. v. Austria" про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07 жовтня 1987 року у справі "C. v. the United Kingdom" про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі "Ringvold v. Norway", заява №34964/97). Відтак зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Як зазначалось, відносно позивача органом ДБР проводилось розслідування за фактом можливого скоєння корупційних правопорушень, що, в свою чергу, було об`єктом дослідження й у службовому розслідуванні.

При цьому, дисциплінарною комісією самостійно досліджувались обставини вищевказаних подій та проводився збір доказів з метою встановлення наявності чи відсутності в діях позивача ознак дисциплінарного проступку.

Зокрема, щодо події за участю ОСОБА_3 на запит комісії отримано від органу ДБР постанову серії БАД №954388, протокол про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 04.01.2024, витяг ЄРДР в кримінальному провадженні № 0000792, витребувано від Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області інші докази, що стосуються обставин справи та опитано усіх причетних до даної події осіб.

Так, у протоколі про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 04.01.2024 вказано, що в ході негласної слідчої (розшукової) дії зафіксовано розмову інспекторів ОСОБА_2 , ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , з якої видно, що інспекторами було запропоновано ОСОБА_3 за не притягнення до адміністративної відповідальності за керування автомобілем у стані сп`яніння перевести гроші на карту, яку вказав ОСОБА_2 і яка належить його тещі.

ОСОБА_3 хоч і відмовився на час опитування надавати пояснення відповідно до статті 63 Конституції України, однак підтвердив, що факт, з приводу якого його опитують, дійсно мав місце.

При цьому, в ході службового розслідування ОСОБА_1 від надання пояснень відмовились, посилаючись на статтю 63 Конституції України. Отже, в ході службового розслідування ним не було спростовано встановлених обставин та фактів порушення службової дисципліни.

Таким чином, в ході розслідування встановлено, що ОСОБА_1 висловлено водію ОСОБА_3 пропозицію про надання йому грошових коштів за не притягнення до адміністративної відповідальності, в тому числі за ст.130 КУпАП та недотримання ОСОБА_1 ч.1 ст.24 та ст.38 Закону України "Про запобігання корупції", в тому числі щодо належного повідомлення безпосереднього начальника про пропозицію неправомірної вигоди.

Суд наголошує, що ч.1 ст.24 Закону України "Про запобігання корупції" встановлено чіткий алгоритм дій особи, уповноваженої на виконання функцій держави у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди, зокрема вона зобов`язана невідкладно вжити таких заходів:

1) відмовитися від пропозиції;

2) за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію;

3) залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників;

4) письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Позивачем ні під час службового розслідування, ні під час судового розгляду справи не надано доказів дотримання вказаного порядку дій, у тому числі письмового повідомлення безпосереднього керівника про пропозицію неправомірної вигоди.

Отже, в складеному за результатами службового розслідування висновку в повному обсязі викладені відомості, встановлені під час проведення службового розслідування і зазначені обставини лише кореспондуються з результатами досудового розслідування в частині встановлених фактів та хронології подій, встановлених вивченням матеріалів кримінального провадження, та не обмежуються лише фактом повідомлення позивачу про підозру.

Додатково слід зазначити, що обшуки у органі поліції проводились у робочий час, тобто дана подія не могла не привернути увагу пересічних громадян, що також негативно вплинуло на імідж Національній поліції України та призводить до підриву авторитету та довіри громадян до поліції.

При цьому, слід врахувати правову позицію, наведену у постанові Верховного Суду від 15.08.2024 у справі №420/5700/23, що сам факт пред`явлення підозри поліцейському, його можливе притягнення до кримінальної відповідальності за отримання хабаря та висвітлення цієї події у засобах масової інформації, призводить до підриву авторитету та довіри громадян до поліції. Те що підозрюваним у цьому кримінальному провадженні є саме поліцейський свідчить про порушення ним Правил етичної поведінки поліцейських, Дисциплінарного статуту та вимог Закону № 580-VIII.

З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, суд вважає, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку, а саме порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію"; пунктів 1, 2, 3, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; пункту 4 розділу II, пунктів 1, 2, 18 розділу ІІІ посадової інструкції; частини 1 статті 24 та статті 38 Закону України "Про запобігання корупції".

На переконання суду, відповідачем в ході службового розслідування встановлено склад дисциплінарного проступку, його наслідки та їх тяжкість, враховано характеристику позивача, встановлено причинний зв`язок між неправомірними діяннями та їх наслідками, обґрунтовано вид застосованого дисциплінарного стягнення. Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, хоч і прийнято, в тому числі, на підставі відомостей, наявних в матеріалах кримінального провадження, розпочатого відносно позивача за ознаками кримінального правопорушення, однак таке рішення, ґрунтується на самостійних правових підставах.

При цьому суд зазначає, що позивачем не надано достатніх доказів, на підставі яких можна було би зробити висновок про неправомірність висновку службового розслідування, враховуючи що подібні випадки негативно впливають на імідж як поліції, так і органів державної влади загалом, підривають віру громадян у спроможність поліції на високому професійному рівні здійснювати покладені на неї завдання з охорони громадського порядку та боротьби зі злочинністю, принижують їх авторитет, відповідачем обґрунтовано та правомірно обрано позивачу такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з поліції.

Дані висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постановах від 13.02.2025 у справі № 240/8208/23, від 05.06.2025 у справі №815/2525/18.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку відповідач відповідними доказами довів правомірність своїх рішень, а саме наказу начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області №952 від 13.05.2024 "Про застосування дисциплінарних стягнень" в частині застосування до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інпектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області, дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції та наказу начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області №239 о/с "По особовому складу" від 15.05.2024 в частині звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інпектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліції" зі служби в поліції, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Решта позовних вимог є похідними, а тому також задоволенню не підлягають.

Таким чином, системно проаналізувавши приписи законодавства України, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Зважаючи на відмову у задоволенні позову, відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 14, 243-246, 263, 293, 295-296, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (Старий бульвар, 5/37,м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н, 10008, ) про визнання протиправними та скасування наказів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова

27.06.25