Справа № 640/15306/20
Суддя: Шепелюк Віталій Леонідович
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року ЛуцькСправа № 640/15306/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ-Торг» до Головного управління ДПС у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Державна податкова служба України про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Київ-Торг» (далі ТзОВ «Київ-Торг» , позивач) з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі ГУ ДПС у м. Києві), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Державна податкова служба України (далі ДПС України) про визнання протиправним та скасування рішення від 17 червня 2020 року №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.06.2020 на адресу ТзОВ «Київ-Торг» від ГУ ДПС у м. Києві надійшло рішення № від 17.06.2020 про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску (далі ЄСВ) на загальну суму 180 059,93 грн, у тому числі штрафу у розмірі 174 094,50 грн та пені 5 965,43 грн.

Однак, ТзОВ «Київ-Торг» вважає зазначене рішення таким, що є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки позивачем за першу та другу половину листопада 2019 року та за першу та другу половину грудня 2019 року була здійснена плата ЄСВ. Однак, помилково зарахована на рахунок №UА1022652, відкритий в Казначействі України для адміністрування податків з ЄСВ, замість правильного рахунку №UA1002654, відкритий в Казначействі України для адміністрування податків з ЄСВ, про що повідомлено ГУ ДПС у м. Києві.

Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.07.2020 відкрито провадження в адміністративній справі та постановлено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

30.07.2020 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що згідно з частиною восьмою статті 9 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (Закон №2464-VI) платники єдиного внеску, крім платників зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону №2464-VI, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску (частина шоста статті 9 Закону №2464-VI).

Відповідно до частини десятої статті 9 Закону №2464-VI, у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів, днем сплати єдиного внеску вважається - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Підстава для застосування штрафних санкцій та нарахуванню пені до позивача - несвоєчасна сплата єдиного внеску по звітам про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме (розрахунок даних інформаційної системи органу доходів і зборів).

Представник відповідача зауважив, що згідно з пунктом 8 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (Інструкція №449), за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Відповідно до ІКП (Позивача) з Інформаційно-телекомунікаційної системи «Податковий блок» за кодом платежу 71010000 та розрахунку штрафних санкцій до рішення від 17.06.2020 №, вбачається несвоєчасна сплата єдиного внеску за період з 21.12.2019 по 22.01.2020 на рахунках ГУ ДПС у м. Києві згідно поданих звітів, на підставі чого було винесене оскаржуване рішення.

Отже, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню у повному обсязі.

05.08.2020 представник позивача надав до суду письмові підтвердження про те, що у провадженні судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору.

17.08.2020 на адресу суду від представника товариства надійшла відповідь на відзив у якій зазначив, що в силу приписів пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У даному випадку помилку ТзОВ «Київ-Торг» не можна вважати несплатою (неперерахуванням) або несвоєчасною сплатою (несвоєчасним перерахуванням) єдиного внеску, оскільки кошти фактично надійшли на рахунки органів ДПС.

Відтак в діях позивача не вбачається необхідних ознак протиправної дії (бездіяльності) платника податків в контексті податкового правопорушення.

Таким чином, оскільки помилкове перерахування позивачем коштів на неналежний розрахунковий рахунок не вплинуло на виконання його обов`язку як платника єдиного внеску, застосування до товариства штрафу та пені не може визнаватися правомірним.

Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

16.11.2021 від представника відповідача надійшло клопотання у якому просить замінити первинного відповідача по справі №640/15306/20 Головне управління ДПС у м. Києві (, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, будинок, 33/19) належним відповідачем, а саме на Головне управління ДПС у місті Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України (код ЄДРПОУ ВП: 44116011).

02.12.2021 ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва замінено відповідача у справі №640/15306/20 Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; ) на правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; код: ), як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8; ).

Суд зауважує, що відповідно до частини третьої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі ліквідації або припинення роботи адміністративного суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи адміністративного суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Законом України від 13.12.2022 №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі Закон №2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2825-IX (в редакції Закону України від 16.07.2024 №3863-IX «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» (далі Закон №3863-ІХ, який набрав чинності 26.09.2024) установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цього пункту. Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом №3863-ІХ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом №3863-ІХ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 КАС України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

Після початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду Київський окружний адміністративний суд та інші окружні адміністративні суди України завершують розгляд та вирішення переданих їм справ.

Судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд.

На підставі пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2825-IX (в редакції Закону №3863-ІХ) та Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року №399, проведено автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України; за його результатами справа №640/15306/20 передана на розгляд та вирішення Волинському окружному адміністративному суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Волинського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року цю справу передано для розгляду судді Шепелюку В.Л.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 прийнято до провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ-Торг» до Головного управління ДПС у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Державна податкова служба України про визнання протиправним та скасування рішення.

06.03.2025 через систему « Електронний суд» від представника ДПС України надійшло клопотання про виключення третьої особи у зв`язку в тим, що зі змісту наведених положень процесуального законодавства вбачається, що належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом. Тобто у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні.

Враховуючи викладене, ДПС вважає за необхідне здійснити виключення неналежної сторони, а саме Державної податкової служби України.

Стосовно вищенаведеного клопотання про виключення третьої особи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Положеннями статті 48 КАС України регламентовано питання заміни сторони.

Згідно зі статтю 49 КАС України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, пред`явивши позов до однієї або декількох сторін.

Задоволення позову таких осіб має повністю або частково виключати задоволення вимог позивача до відповідача. У разі вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, розгляд адміністративної справи за клопотанням учасника справи починається спочатку.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Порядок виключення та заміни третьої особи не передбачений чинним адміністративно процесуальним законодавством, а всі норми, викладені в обґрунтування заявленого клопотання стосуються відповідача по справі, яким не є Державна податкова служба України у даній справі.

Враховуючи вищенаведене, у задоволені даного клопотання про виключення третьої особи слід відмовити.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 31.01.2020 на адресу ТзОВ «Київ-Торг» від ГУ ДПС у м. Києві надійшла вимога №O-1480-10 від 15.01.2020 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 70 3391,73 грн. зі сплати ЄСВ.

03.02.2020 ТзОВ «Київ-Торг, було подано до ДПС України скаргу №03-02/1/2020 про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15.01.2020 №Ю-1480-10 ГУ ДПС у м. Києві.

Листом від 28.02.2020 №7935/6/99-00-08-06-01-06 ДПС України повідомило ТзОВ «Київ-Торг» про те, що згідно даних інформаційної системи податкового органу, заборгованість ТзОВ «Київ-Торг» погашена 28.01.2020, тобто сума боргу визначена в оскаржуваній вимозі - не обліковується.

07.05.2020 на адресу ТзОВ «Київ-Торг» від ГУ ДПС у м. Києві надійшло рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у розмірі - 320122,29 грн штрафу та 18015,20 грн пені.

15.05.2020 позивачем подано скаргу №15-05/1/2020 до ДПС України про скасування рішення ГУ ДПС у м. Києві № від 28.04.2020 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у розмірі 338 137, 49 грн.

09.06.2020 ДПС України своїм рішенням №18574/6/99-00-06-03-01-06, вирішила рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 28.04.2020 № ГУ ДПС у м. Києві скасувати та вважати відкликаним з дня прийняття даного рішення, а скаргу ТзОВ «Київ-Торг» від 15.05.2020 №15-05/1/2020 - задовольнити частково, зобов`язати ГУ ДПС у м. Києві винести та направити нове рішення, згідно вимог чинного законодавства.

24.06.2020 на адресу ТзОВ «Київ-Торг» від ГУ ДПС у м. Києві надійшло рішення № від 17.06.2020 про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 180 059,93 грн, у тому числі штрафу у розмірі 174 094,50 грн та пені 5 965,43 грн.

ТзОВ «Київ-Торг» вважає зазначене рішення таким, що є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки платіжними дорученнями №427 від 21.11.2019 та №874 від 06.12.2019 ТзОВ «Київ-Торг» здійснило сплату ЄСВ на суму заробітної плати за першу та другу половину листопада 2019 року на загальну суму 704 790,62 грн.

При цьому, сплату ЄСВ було помилково здійснено на рахунок №UA1022652, відкритий в Казначействі України для адміністрування податків з ЄСВ, замість правильного рахунку №UA1002654, відкритий в Казначействі України для адміністрування податків з ЄСВ.

Про що, ТзОВ «Київ-Торг» повідомило ГУ ДПС у м. Києві, шляхом подання заяви засобами електронного зв`язку в електронній формі №61850 від 28.12.2019 про перерахування помилково сплачених сум ЄСВ на невідповідний рахунок у відповідності з Порядком зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженим наказом Мінфіну від 16.01.2016 №6 (далі Порядок).

Платіжними дорученнями: №1138 від 27.12.2019; №714 від 03.12.2019; №717 від 03.12.2019; №950 від 16.12.2019; №1004 від 18.12.2019; №1050 від 19.12.2019; №1055 від 20.12.2019; №1073 від 20.12.2019р. ТзОВ «Київ-Торг» здійснило сплату ЄСВ на суму заробітної плати за першу та другу половину грудня 2019 року на загальну суму 169 317,10 грн.

При цьому, також, сплату ЄСВ було помилково здійснено на рахунок №UA1022652, відкритий в Казначействі України для адміністрування - податків з ЄСВ, замість правильного рахунку №UA1002654, відкритий в Казначействі України для адміністрування податків з ЄСВ.

Про що, ТзОВ «Київ-Торг» повідомило ГУ ДПС у м. Києві, шляхом подання заяви засобами електронного зв`язку в електронній формі №07/02/20-3 від 07.02.2020 про перерахування помилково сплачених сум ЄСВ на невідповідний рахунок у відповідності з Порядком №6 від 16.01.2016.

Враховуючи вищенаведене позивач вважає, що рішення від 17.06.2020 № є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, тому звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

У відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 частини першої статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Як зазначено в частині четвертій статті 5 Закону №2464-VI обов`язки платників єдиного внеску виникають у осіб, зазначених в абзацах 2, 3, 5 та 7 пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону,

- з дня їх державної реєстрації відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців».

Згідно з частиною другою статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону №2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону №2464-VI (починаючи з 24.12.2015 року) єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статті 7 нього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Згідно з частиною восьмою статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону №2464-VI, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску (частина шоста статті 9 Закону №2464-VI).

Відповідно до частини 10 статті 9 Закону №2464-VI, у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів, днем сплати єдиного внеску вважається - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Крім того, як зазначено в пункті 12 статті 9 Закону №2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Згідно з пунктом 6 статті 1 Закону №2464-VI, недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом. обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Разом з тим, передбачено пунктом 2 частини одинадцятої статті 25 Закону №2464-VI, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (частина десята статті 25 Закону №2464-VI).

Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно (частина тринадцята статті 25 Закону №2464-VI).

Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 25 Закону №2464-VI рішення органу доходів і зборів про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами 11 і 12 цієї статті, є виконавчим документом.

Відповідно до розділу VI Інструкції №449 до платників, які не виконали визначені Законом №2464-VI обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом №2464-VI, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом №2464-VI, є недоїмкою.

Відповідно до пункту 1 розділу VII Інструкції №449 за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону №2464-VI.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 розділу VII Інструкції №449 фіскальні органи застосовують штрафні санкції у таких розмірах, зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01.01.2015, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції №449.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за зазначені періоди.

Для платників, зазначених у підпунктах 1, 2 пункту 1 розділу ІІ цієї Інструкції №449, таким періодом є календарний місяць.

Відповідно до пункту 5 розділу VII Інструкції №449 на суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення платежу.

Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Згідно з частинами десятою та тринадцятою статті 25 Закону №2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Уповноваженою особою - заступником начальника відділу адміністрування єдиного внеску з юридичних осіб управління адміністрування податків з фізичних осіб ГУ ДПС у м. Києві, на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону №2464-VI, за несвоєчасну сплату єдиного внеску згідно поданих звітів до позивача прийнято рішення про застосування штрафних санкції у розмірі 20% від суми своєчасно не сплачених коштів та на підставі частини тринадцятої статті 25 Закону №2464-VI на суму недоїмки нарахована пеня з розрахунку 0,1% від суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

У пункті 7 розділу VII Інструкції №449 визначено, що рішення про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених п. 2, 3, 5, 6 цього розділу, за наслідками розгляду акта та інших матеріалів про порушення приймає посадова особа органу доходів і зборів.

Суд звертає увагу на те, що згідно з пунктом 7 розділу VII Інструкції №449, рішення приймається за встановленою формою у двох примірниках.

Перший примірник рішення протягом трьох робочих днів із дня його винесення надсилається платнику у порядку, встановленому для надсилання вимог, або вручається під підпис керівнику або головному бухгалтеру платника, банку чи фізичній особі - платнику єдиного внеску.

Підстава для застосування штрафних санкцій та нарахуванню пені до позивача - несвоєчасна сплата єдиного внеску по звітам про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме (розрахунок даних інформаційної системи органу доходів і зборів).

В той же час податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном). Податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок (частини 4 та 5 статті 45 Бюджетного кодексу України).

Розділом 1 Положення про єдиний казначейський рахунок, затвердженого Наказом Державного казначейства України 26.06.2022 №122 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.07.2002 за №594/6882 (далі Положення), встановлено, що єдиний казначейський рахунок (далі ЄКР) - це консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України.

ЄКР консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством (пункт 2.1 розділу 2 Положення).

За змістом розділу 3 Положення функціонування ЄКР забезпечує, зокрема, зарахування податків і зборів (обов`язкових платежів) та інших надходжень, передбачених законодавством, до державного та місцевих бюджетів.

Суд встановив, що позивач на підставі платіжних доручень №427 від 21.11.2019 та №874 від 06.12.2019 здійснив сплату ЄСВ на суму заробітної плати за 1 та 2 половину листопада 2019 року на загальну суму 704790,62 грн; платіжними дорученнями №1138 від 27.12.2019; №714 від 03.12.2019; №717 від 03.12.2019; №950 від 16.12.2019; №1004 від 18.12.2019; №1050 від 19.12.2019; №1055 від 20.12.2019; №1073 від 20.12.2019р. ТзОВ «Київ-Торг» здійснило сплату ЄСВ на суму заробітної плати за першу та другу половину грудня 2019 року на загальну суму 169 317,10 грн, тобто у строк, встановлений частиною восьмою статті 9 Закону №2464-VI , позивачем сплачено єдиний внесок за листопад та за грудень 2019 року, проте помилково на розрахунковий рахунок UA1022652.

Вказана помилка була виявлена позивачем та з метою її виправлення підготовлено та направлено листи до ГУ ДПС у м. Києві засобами електронного зв`язку в електронній формі №61850 від 28.12.2019, №07/02/20-3 від 07.02.2020 про перерахування помилково сплачених сум ЄСВ на невідповідний рахунок у відповідності з Порядком зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженим наказом Мінфіну від 16.01.2016 №6

Допущена позивачем помилка не свідчить про несплату необхідної суми єдиного внеску у визначений законодавством строк та не спричинила настання жодних негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету та держави в цілому, оскільки страхові кошти в подальшому у будь-якому разі підлягали перерахуванню на єдиний казначейський рахунок. До того ж, згодом така помилка була виявлена платником, який вжив відповідні заходи щодо спрямування коштів за належністю.

За наведеного суд вважає, що здійснення помилки під час перерахування платником суми грошового зобов`язання з єдиного внеску у строк, встановлений Законом №2464-VI , має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова, а тому не може слугувати підставою для притягнення платника до відповідальності за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 11.04.2019 у справі № 822/3323/17.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про протиправність рішення ГУ ДПС у м. Києві від 17.06.2020 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Поряд з цим, надаючи оцінку кожному аргументу учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29). Наведена позиція Європейського суду з прав людини також застосовується і Верховним Судом, зокрема, у постанові від 28.08.2018 у справі №802/2236/17-а.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно зі статтею 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 2 700,90 грн, відповідно до платіжного доручення №ПН107854С1 від 03.07.2020.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ-Торг» (04073, місто Київ, провулок Куренівський,15-А, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, 33/19; код ЄДРПОУ ВП 44116011), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Державна податкова служба України (04053, місто Київ, Львівська площа 8, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 17 червня 2020 року №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ-Торг» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві судовий збір в сумі 2 700 (дві тисячі сімсот) гривень 90 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. Л. Шепелюк