Справа № 480/923/25
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 червня 2025 року Справа № 480/923/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу №480/923/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним, скасування рішення та відповіді-повідомлення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, і, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд:
- визнати протиправним та скасувати Відповідь-повідомлення Головного Управління пенсійного фонду України в Сумській області від 17.10.2024, про відмову у зарахуванні до страхового стажу в пільговому обчисленні (із розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців) періоду роботи з 11.09.1989 по 20.02.1992;
- визнати протиправними та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії за віком Головного Управління Пенсійного фонду України в Рівненський області від 30.08.2024;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити зарахування до стажу роботи позивача періоди роботи з 11.09.1989 по 20.02.1992 в районах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні (один рік як один рік і шість місяців);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити, нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням від 30.08.2024 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю страхового стажу 25 років. Позивач звернувся до відповідача за роз`ясненням прийнятого рішення, у відповідь отримавши листа, у якому відповідач повідомив про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу в кратному обчисленні періоду роботи по 31.12.1990 у районах Крайньої Півночі, та місцевостях, до них прирівняних, за документами, наданими для призначення пенсії. Позивач не погоджується із таким рішенням відповідача, у зв`язку з чим звернувся до суду із даним позовом.
Ухвалою суду від 17.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач ГУ ПФУ в Рівненській області повідомлявся про розгляд даної справи належним чином, проте заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, до суду не надав.
Згідно із ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
05.03.2025 ГУ ПФУ в Сумській області подано до суду клопотання про долучення доказів, у якому також зазначено, що ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV, оскільки відсутній необхідний страховий стаж.
Право на призначення дострокової пенсії за віком згідно Закону № 1058 мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях - чоловіки після досягнення 55 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років.
Відповідно до ст. 24 Закон №1058 - страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до цього Закону та за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Згідно п.п.2 п.2.1 Постанови від 25.11.2005 №22-1 Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування - періоди роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої півночі чи місцевостях, прирівняних районів Крайньої півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпітцберген, надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої півночі, чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої півночі.
Відповідно пункту 5 1 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058 періоди трудової діяльності з 01.01.1992 до дня набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких Законів України щодо врегулювання питання обчислення страхового стажу та пенсійного забезпечення за межами України в державах, які входили до складу колишнього СРСР зараховуються до страхового стажу, у тому числі на пільгових умовах, особам, які проживають в Україні, якщо це передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Страховий стаж особи становить 22 роки 05 місяців.
За доданими до заяви документами до страхового стажу не зараховано: періоди роботи в росії з 01.01.1992 по 20.02.1992, оскільки відсутній договір між Україною та російською федерацією; періоди роботи з 11.09.1989 по 31.12.1991 в районах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні (один рік як один рік і шість місяців), оскільки відсутні договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої півночі, чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої півночі.
Враховуючи викладене вище, право на призначення пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування немає, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 25 років.
Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач 23.08.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком.
У вказаному рішенні відповідач, зокрема зазначив, що вік заявника 55 років 11 місяців 26 днів, необхідний страховий стаж становить 25 років, страховий стаж особи становить 22 роки 05 місяців. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.
Додатковий коментар: Відмовити у призначенні пенсії за віком відповідно до п. 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 25 років.
Позивач, не погоджуючись із вказаним рішенням, звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах незалежно від використання форм власності та господарювання, незалежно від характеру й тривалості роботи і перерв.
Згідно статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
За даними трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 суд встановив, що у період з 11.09.1989 по 20.02.1992 позивач працював в районах Крайньої Півночі на посаді "электросварщик 3 разряда" (мовою оригіналу). Вказані записи скріплено підписом посадової особи роботодавця та його печаткою (а.с. 27).
Крім того, суд враховує, що вказані відомості трудової книжки про спірний період у повному обсязі підтверджує архівна довідка адміністрації міста Райдужний Ханти-Мансійського автономного округу від 08.08.2024 №365-Г/01 (а.с.108).
Суд встановив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не зарахувало вказаний період роботи позивача до його страхового стажу з підстав ненадання документів, які підтверджують факт укладання позивачем строкових трудових договорів.
При цьому, суд звертає увагу, що Головним управлінням в оскаржуваному рішенні взагалі не відображено інформацію про записи у трудовій книжці, які підтверджують спірний період роботи позивача, та не обгрунтовано їх не врахування при призначенні пенсії на підставі даних трудової книжки.
Щодо вимог про зарахування в пільговому обчисленні трудового стажу роботи в районах Крайньої Півночі період з 11.09.1989 по 20.02.1992 із розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців, суд зазначає наступне.
Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в Порядок надання пільг особам, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до цих районів, встановлено указами Президії Верховної Ради СРСР від 01 серпня 1945 року «Про пільги для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі», від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а також Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року.
Відповідно до Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР № 148 від 10 лютого 1960 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Указом Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій таких пільг: виплату надбавок до заробітної плати, надання додаткових відпусток, можливість об`єднання відпусток, але не більш як за три роки, виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) у разі тимчасової втрати працездатності (статті 1-4).
Підпунктом «д» пункту 5 зазначеного Указу передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.
Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.
Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф «б» цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.
Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
При цьому пункт 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967 року.
З матеріалів справи, встановлено, що позивач працював в районах Крайньої Півночі на посаді "электросварщик 3 разряда" ОАО "СУ-968" г. Радужный Ханты-Мансийского автономного округа-Югры Тюменской области" (мовою оригіналу).
Крім того, суд враховує, що вказані відомості трудової книжки про спірний період у повному обсязі підтверджує архівна довідка адміністрації міста Райдужний Ханти-Мансійського автономного округу від 08.08.2024 №365-Г/01 (а.с.108).
Таким чином, у період з 21.07.1982 по 20.07.1988 позивач працював на підприємстві, яке знаходиться на території міста Райдужний Ханти-Мансійського автономного округу, що відноситься до районів Крайньої Півночі.
Спору, що місцевість, де працював позивач, відносилась до районів Крайньої Півночі, між сторонами не існує.
Отже, з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.
Робота у вказаній місцевості, де працював позивач у спірний період надає право на пільги щодо обрахування трудового стажу для призначення пенсії за віком із застосуванням коефіцієнту один рік до одного року шести місяців.
При цьому, основним документом, підтверджуючим факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях є його трудова книжка, а також ці обставини можуть підтверджуватися й іншими документами, зокрема, архівні довідки, копії яких долучені до матеріалів справи.
Дані трудової книжки позивача та записи у ній, свідчать про наявність трудових відносин в районах Крайньої Півночі, а зазначені вищі довідки підтверджують періоди роботи позивача в районах Крайньої Півночі та право на користування пільгами, передбаченими вказаними вище нормативними актами.
Крім того, у пункті 2 Розділу 1 Інструкції № 530/П-28 чітко вказано, що пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26 вересня 1967 року, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.
За встановлених обставин, коли факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі підтверджується записами в трудовій книжці, які також безпосередньо кореспондуються із архівною довідкою, у якій значаться записи про спірний період роботи позивача, то період роботи позивача з 11.08.1989 по 20.02.1992 в районах Крайньої Півночі підлягає пільговому розрахунку як один рік роботи за один рік шість місяців.
Отже, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині зарахування позивачу в пільговому обчисленні трудовий стаж роботи в районах Крайньої Півночі за періоди з 11.08.1989 по 20.02.1992 з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців.
Разом з тим, позивач просив, зокрема, визнати протиправним та скасувати відповідь-повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 17.10.2024, про відмову у зарахуванні до страхового стажу в пільговому обчисленні (із розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців) періоду роботи з 11.09.1989 по 20.02.1992.
Фактично відповідач листом від 17.10.2024 повідомив про те, що позивачу відмовлено в зарахуванні до страхового стажу в полуторному розмірі період роботи в районах Крайньої Півночі і місцевостях до них прирівняних. Таким чином у суду відсутні підстави для скасування листа від 17.10.2024, оскільки такий лист не є рішенням у розумінні КАС України, не тягне жодних наслідків для позивача, а лише інформує про дії відповідача щодо розгляду звернення.
Щодо вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію з 20.04.2023, то суд відмовляє в їх задоволенні, враховуючи наступне.
Судовим розглядом встановлено, що спірне рішення відповідача прийняте без повного з`ясування обставин справи та інших документів наданих позивачем.
Суд зазначає, що підставою для відмови у призначенні пенсії стали висновки відповідача про незарахування періоду роботи відповідно до трудової книжки та довідки.
Як видно з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно із пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 р. № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.
Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Призначення та обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону № 1058-ІV Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду. Згідно з п.4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Саме органи пенсійного фонду визначають правильність та повноту наданих документів для призначення (перерахунку) пенсії.
Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення, перерахунку пенсій громадянам. Оскільки рішення про призначення пенсії приймається органом Пенсійного фонду і право на призначення пенсії є його виключними повноваженнями, втручання у яке не відповідатиме завданням адміністративного судочинства.
Зазначений висновок суду узгоджується із правовою позицією Другого апеляційного адміністративного суду, викладеною в постанові від 14.06.2022 по справі №480/5340/21.
Із врахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне застосувати належний спосіб захисту прав позивача та вийти за межі позовних вимог для повного захисту порушеного права на пенсію у відповідності до вимог ст. 9 КАС України та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати позивачу в пільговому обчисленні трудовий стаж роботи в районах Крайньої Півночі за періоди з 11.08.1989 по 20.02.1992 з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців та повторно розглянути заяву позивача від 23.08.2024 про призначення пенсії за віком, та прийняти рішення по суті заяви від 23.08.2024, з урахуванням страхового стажу позивача у пільговому обрахунку, та правової оцінки, наданої судом по даній справі.
Також суд звертає увагу, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача від 21.03.2023 здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1, а тому з урахуванням скасування вище зазначеного рішення, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повинно повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків даного судового рішення.
Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області суму судового збору в розмірі 1211,20 грн, який був сплачений позивачем при подачі позову.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним, скасування рішення та відповіді-повідомлення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у зарахуванні в кратному обчисленні - один рік роботи за півтора роки періоду його роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостей період роботи ОСОБА_1 з 11.09.1989 по 20.02.1992.
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька