Справа № 160/18413/25
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 червня 2025 року Справа 160/18413/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Серьогіна О.В., перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО АВТО ІНВЕСТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

24.06.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО АВТО ІНВЕСТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Дніпропетровській області про реєстрацію податкових накладних та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 31.05.2022 року податкових накладних №4 та №5;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних Податкові накладні № 4 та №5 від 31.05.2022 року, які складені Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКО АВТО ИНВЕСТ», датою її фактичного подання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суддя приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Згідно із частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.3 ст. 122 КАС України).

До суду із даною позовною заявою позивач звернувся засобами поштового зв`язку 23.06.2025 року, що підтверджується відміткою органу поштового зв`язку на конверті.

Оскільки на момент звернення позивача до суду з цим позовом (23.06.2025 року) шестимісячний строк звернення до суду вже сплинув, суддя приходить до висновку, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення з цим позовом до суду, передбачений ч.2 ст. 122 КАС України.

Частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Позивач разом із позовною заявою подав до суду заяву про поновлення позивачу пропущеного процесуального строку на звернення до суду, у зв`язку із введенням воєнного стану на території України. У вказаній заяві заявник посилається на численну кількість масованих ракетних обстрілів на території м. Києва. Таким чином, зважаючи на обставини непереборної сили, вважає, що строк для подання даного позову позивачем пропущено з поважних причин.

Дослідивши доводи позивача щодо причин пропуску строку звернення до суду із цим позовом слід зазначити, що введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, а тому це питання має вирішуватися в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві та обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 10.02.2023 року у справі №461/10111/21, від 07.02.2023 року у справі №120/14564/21-а та в ухвалі Верховного суду від 09.02.2023 року №620/5974/22.

Враховуючи, що позивач не надав доказів здійснення цілковитих перешкод, зазначених ним у заяві, на протязі всіх трьох років, суддя не приймає до уваги посилання позивача на введення в Україні воєнного стану, тим паче, що в позивача є право на звернення до суду засобами поштового зв`язку або через підсистему "Електронний суд".

Оцінюючи наведені позивачем обгрунтування пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним позовом слід зазначити, що такі підстави не можуть бути визнані поважними.

Частинами 1 та 2 ст. 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно надати до суду обґрунтоване клопотання про поновлення строку звернення до суду, зазначивши інші причини пропуску строку звернення до суду, а також докази поважності причин пропуску відповідного строку, оформлене відповідно до вимог статей 161, 167 Кодексу адміністративного судочинства України (в примірниках відповідно до кількості учасників справи).

Також відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

У відповідності до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу згідно ч.1 ст.5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильно сформованого змісту позовних вимог залежить і ефективність судового захисту, позаяк суд розглядає адміністративні справи лише в межах позовних вимог.

Як вбачається зі змісту прохальної частини позовної заяви позивач звернувся з позовними вимогами: "визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Дніпропетровській області про реєстрацію податкових накладних та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 31.05.2022 року податкових накладних №4 та №5 та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних Податкові накладні № 4 та №5 від 31.05.2022 року, які складені Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКО АВТО ИНВЕСТ», датою її фактичного подання."

Однак, до матеріалів позовної заяви долучено копію рішень від 19.08.2022 року №7230205/36926449 та №7230206/36926449 та податкові накладні від 30.06.2022 року №10 та №14. Саме про такі рішення та податкові накладні позивач посилається у позовній заяві як на підставу позову.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Підсумовуючи вищенаведене, слід наголосити, що відповідні позовні вимоги не дають здійснити належний захист порушених прав позивача.

За таких обставин суд позбавлений можливості визначити обсяг позовних вимог, з якими позивач звернувся до суду.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду заяву про уточнення позовних вимог в примірниках відповідно до кількості учасників справи, зазначивши вірний номер та дату оскаржуваних рішень, а також податкових накладних.

Частинами першою та другою статті 169 КАС України, визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та встановити йому строк для усунення недоліків позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 161, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неповажними причини пропуску Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКО АВТО ІНВЕСТ» строку звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО АВТО ІНВЕСТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачу у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду:

- обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших причин, а також докази поважності причин пропуску відповідного строку, оформлене відповідно до вимог статей 161, 167 Кодексу адміністративного судочинства України (з доказами направлення відповідачу);

- заяви про уточнення позовних вимог в примірниках відповідно до кількості учасників справи, зазначивши вірний номер та дату оскаржуваних рішень, а також податкових накладних.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 2, частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Звернути увагу позивача, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст. ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна