Справа № 420/14322/25
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хурси О.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень - військової частини НОМЕР_1 , щодо не розгляду заяви позивача від 18.04.2025 про виплату грошового забезпечення, включаючи додаткову винагороду за безпосередню участь у бойових діях, забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і охорони, відсічі стримування збройної агресії, а також виплатити грошову допомогу на оздоровлення за 2025 рік та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік, належні батьку позивача - сержанту ОСОБА_2 , який зник безвісті 22.09.2024 під час виконання бойового завдання, поблизу населеного пункту Веселе, Курської області;

- зобов`язати суб`єкта владних повноважень - військову частину НОМЕР_1 розглянути заяву позивача від 18.04.2025 про виплату грошового забезпечення, включаючи додаткову винагороду за безпосередню участь у бойових діях, забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і охорони, відсічі стримування збройної агресії, а також виплатити грошову допомогу на оздоровлення за 2025 рік та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік, належні батьку позивача - сержанту ОСОБА_2 , який зник безвісті 22.09.2024 під час виконання бойового завдання, поблизу населеного пункту Веселе, Курської області;

- зобов`язати суб`єкта владних повноважень - військову частину НОМЕР_1 здійснити виплату позивачу грошове забезпечення, починаючи з вересня 2024, як члену сім`ї військовослужбовця сержанта ОСОБА_2 , який зник безвісті 22.09.2024 під час виконання бойового завдання, поблизу населеного пункту Веселе, Курської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 , через Генеральний штаб Збройних Сил України із заявою про виплату грошового забезпечення, включаючи додаткову винагороду за безпосередню участь у бойових діях, забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і охорони, відсічі стримування збройної агресії, а також виплатити грошову допомогу на оздоровлення за 2025 рік та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік, належні його батьку - сержанту ОСОБА_2 , який зник безвісті 22.09.2024 під час виконання бойового завдання.

Відповідач надав відзив на позов, у якому зазначив, що військова частина НОМЕР_1 не отримувала спірне звернення позивача, адже воно надіслане позивачем на електронну адресу Генерального штабу Збройних Сил України, та переслано за належністю до ІНФОРМАЦІЯ_1 для опрацювання та надання відповіді.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою про виплату грошового забезпечення, включаючи додаткову винагороду за безпосередню участь у бойових діях, забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і охорони, відсічі стримування збройної агресії, а також виплатити грошову допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік, належні його батьку - ОСОБА_2 , який зник безвісті 22.09.2024 під час виконання бойового завдання.

Вказана заява надіслана на електронну адресу Генерального штабу Збройних Сил України та зареєстрована ним за вх. № Ж-75377 від 18.04.2025.

За результатами попереднього розгляду 18.04.2025 позивача проінформовано, про направлення заяви за належністю до ІНФОРМАЦІЯ_1 для опрацювання та надання відповіді.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до абзацу восьмого пункту 6 статті 9 Закону Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15.04.2025 № 449), цей Порядок визначає механізм виплати грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, Служби зовнішньої розвідки, розвідувального органу Міноборони, розвідувального органу Адміністрації Держприкордонслужби, Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, особі (особам), визначеній (визначеним) військовослужбовцем в особистому розпорядженні, складеному на випадок захоплення в полон або заручником, інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, про виплату грошового забезпечення особі (особам) за його вибором із зазначенням розмірів часток таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження на випадок полону), та особам, зазначеним в абзацах четвертому і п`ятому пункту 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку, виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, визначеним особам за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

До заяви про виплату грошового забезпечення (далі - заява про виплату) додаються такі документи:

копія паспорта громадянина України або копія тимчасового посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - копія паспортного документа іноземця або копія документа, що посвідчує особу без громадянства, копія посвідки на постійне/тимчасове проживання, копія посвідчення біженця або копія іншого документа, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України);

копія документа, що засвідчує реєстрацію заявника у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (картка платника податків), або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків із зазначеного Реєстру, внесені до паспорта громадянина України (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті);

копія свідоцтва про шлюб або копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу - для виплати грошового забезпечення дружині (чоловікові);

копія свідоцтва про народження дитини або копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження - для виплати грошового забезпечення законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей військовослужбовців;

копія документа, що підтверджує:

- призначення особи опікуном, піклувальником малолітньої (неповнолітньої) дитини військовослужбовця, усиновлення такої дитини, - для виплати грошового забезпечення законним представникам на малолітніх (неповнолітніх) дітей військовослужбовців або дітей військовослужбовців з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку);

- призначення військовослужбовця опікуном, піклувальником повнолітніх дітей, рідних братів (сестер) чи їх усиновлення, - для виплати грошового забезпечення повнолітнім дітям військовослужбовців, їх рідним братам (сестрам), законними представниками яких є військовослужбовці;

- встановлення інвалідності, - для виплати грошового забезпечення дітям військовослужбовців з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам;

копія свідоцтва про народження військовослужбовців або копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження - для виплати грошового забезпечення батькам військовослужбовців;

копія рішення суду про поновлення батьківських прав - для виплати грошового забезпечення батькам військовослужбовців, які були позбавлені батьківських прав стосовно військовослужбовців;

копія свідоцтва про смерть особи, яка має право на отримання грошового забезпечення (за наявності), - для перерахунку частки виплати грошового забезпечення;

інформація про назву банку та номер поточного банківського рахунка (у форматі IBAN) - для зарахування грошового забезпечення визначеній особі.

Заява про виплату та додані до неї документи подаються у паперовій формі особисто чи на поштову адресу або в електронній формі (за технічної можливості) на адресу електронної пошти чи засобами інформаційно-комунікаційних систем.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає заяву про виплату та додані до неї документи і приймає рішення про виплату належної частки грошового забезпечення заявникам або про відмову у виплаті грошового забезпечення.

Рішення про виплату або відмову у виплаті грошового забезпечення у письмовій формі доводиться до відома заявника протягом 15 календарних днів з дня подання заяви про виплату з обов`язковим зазначенням підстави у разі відмови у такій виплаті.

За встановленими обставинами, позивач звернувся із заявою до військової частини НОМЕР_1 , яку надіслав на електронну адресу Генерального штабу Збройних Сил України 18.04.2025.

Разом з тим, відповідач вказує, що не отримував в установленому порядку вищевказану заяву позивача.

В свою чергу позивач звернувся до суду з позовною заявою 07.05.2025 (дата формування документа в системі Електронний суд).

Таким чином, станом на день звернення до суду (07.05.2025) відповідачем не отримано заяву від 18.04.2025 позивача, що унеможливлює порушення права позивача на отримання відповіді за результатами її розгляду.

Водночас відповідно до абзацу третього пункту 4 Порядку, рішення про виплату або відмову у виплаті грошового забезпечення у письмовій формі доводиться до відома заявника протягом 15 календарних днів з дня подання заяви про виплату з обов`язковим зазначенням підстави у разі відмови у такій виплаті.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про передчасне звернення позивача із позовом до суду оскільки у відповідача не виникло обов`язку надати відповідь на заяву від 18.04.2025.

Так, заяву направлено позивачем на електронну адресу Генерального штабу Збройних Сил України та станом на день звернення до суду (07.05.2025) заява не отримана відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що матеріалами справи підтверджена відсутність бездіяльності щодо надання відповіді позивачу на його звернення та відсутність відмови у наданні відповіді на його звернення від 18.04.2025.

Крім того, суд роз`яснює, що позивач не позбавлений можливості звернутися із аналогічною заявою безпосередньо до Військової частини НОМЕР_1 , в тому числі, шляхом її надіслання на офіційну електронну адресу Військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.06.2025.

Суддя Олександр ХУРСА

.