Справа № 363/3531/25
Суддя: Дьоміна О. П.
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

"26" червня 2025 р. Справа № 363/3531/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Дьоміна О.П., вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі за скаргою Цимбалюка Володимира Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про скасування постанов ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.04.2025 року за №552 та №553,-

ВСТАНОВИВ:

24.06.2025 року Цимбалюк В.І., діючи в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до Вишгородського районного суду Київської області, з вказаною скаргою, в якій просив скасувати постанови за №552 та №553, що винесені начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 11.04.2025 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 44 КАС України - учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ч. 2 ст. 171 КАС України - суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Ознайомившись з поданою скаргою, суд прийшов до висновку, що вона не відповідає вимогам ст. 160 КАС України, з огляду на наступне:

Суд також акцентує увагу скаржника, що КАС України саме на позивача покладає обов`язок оформлення позовної заяви, відповідно до вимог, які визначені його положеннями, а саме: ст. ст. 160, 161 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 КАС України - заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (ч. 4 ст. 159 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 160 КАС України - у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

У відповідності до ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 КАС України - сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Відповідно до п .9 ч. 1 ст. 4 КАС України відповідач - це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Згідно з ч. 3 ст. 46 КАС України - відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Разом з цим, звертаючись до суду зі скаргою про скасування постанов ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.04.2025 року за №552 та №553, Цимбалюком В.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 не визначено відповідача по справі, внаслідок чого, в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, не зазначено і повне найменування або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Крім, того в порушення п. 9 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позові не міститься обґрунтування того, яким чином оскаржувані постанови порушують права, свободи та інтереси особи, що звертається до суду.

До матеріалів справи, також не долучено власного письмового підтвердження ОСОБА_1 про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України).

Як вбачається зі змісту скарги, вона подана представником ОСОБА_1 Цимбалюком В.І., однак у ній не зазначено відомостей, визначених у п.і 2 ч. 5 цієї статті стосовно представника, як того вимагає ч. 6 ст. 160 КАС України.

Статтею 161 КАС України визначено документи, що додаються до позовної заяви.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 161 КАС України - до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів, відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених ч. 2 цієї статті.

Як встановлено судом, при зверненні до суду ОСОБА_1 не визначив належного кола учасників справи, у зв`язку з чим не додав до заяви необхідної кількості копій самої позовної заяви та доданих до неї матеріалів. Така обставина перешкоджає належному здійсненню повідомлення учасників провадження та унеможливлює подальший рух справи.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч. 4 ст. 161 КАС України).

Частиною 3 ст. 161 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору (ч. 8 ст. 160 КАС України).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Згідно ЗУ «Про судовий збір» - судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 1 січня 2025 року складає 3028 грн.

Положенням п. п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до адміністративного суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року в справі за №543/775/17 зазначає, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ України «Про судовий збір» - у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028х0,2 = 605,60 грн.).

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»).

В даному випадку позивач просить суд скасувати дві постанови за №552 та №553, що винесені начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 11.04.2025 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Враховуючи те, що кожна із коментованих вище позовних вимог має індивідуальний й відмінний предмет перевірки та доказування, формують самостійний зміст правовідносин, наявність чи відсутність яких повинні бути перевіреними окремо одна від одної, то вказані позовні вимоги суд вважає двома позовними вимогами немайнового характеру, в тому числі такими, які можуть бути заявленими самостійно.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи положення ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» - позивач повинен сплатити судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 1 211,20 грн. (дві вимоги немайнового характеру х 605,60 гривень = 1 211,20 гривень), або зазначити підстави звільнення позивача від сплати судового збору, у відповідності до чинного законодавства, з наданням підтверджуючих документів.

Крім того, у скарзі Цимбалюк В.І., діючи в інтересах ОСОБА_1 , просить поновити термін звернення до суду з вимогами про скасування постанов №552 та №553 від 11.04.2025 року, у зв`язку з тим, що копію оскаржуваних постанов отримано лише 07.05.2025 року, тобто через 16 днів після закінчення терміну їх оскарження. Однак, жодних доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано, зокрема підтвердження того, що копію оскаржуваних постанов дійсно було отримано ОСОБА_1 саме 07.05.2025 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Частина 6 ст. 161 КАС України наголошує, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи має право поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом, але якщо визнає причини його пропуску поважними.

В даному випадку необхідно зазначити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами, однак такі докази ОСОБА_1 до скарги не надано.

Строк звернення до адміністративного суду це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.

Верховний Суд у постанові від 20.11.2018 року у справі за №907/50/16, зокрема вказав, що "Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності. Поважність причин пропуску строку звернення до суду визначається в кожному випадку окремо. Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини."

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними.

В разі пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Таким чином, ОСОБА_1 та/або його представнику необхідно надати до суду докази поважності причин пропуску строку для оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на які він посилається у своїй заяві.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини (справа «Каменівська проти України»), «право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані».

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки, скарга містить вищезазначені недоліки, вона підлягає залишенню без руху з наданням ОСОБА_1 та/або його представнику строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 169 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Цимбалюка Володимира Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про скасування постанов ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.04.2025 року за №552 та №553 - залишити без руху.

Надати позивачу/представнику позивача строк для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків, тривалістю десять днів, з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу/представнику позивача, що позовна заява буде повернута, якщо заяву не буде подано позивачем в зазначений строк або вказані ним підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Дьоміна