Справа № 514/1577/24
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 514/1577/24

Перша інстанція: суддя Тончева Н.М,

повний текст судового рішення

складено 03.04.2025, смт. Тарутине

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 03 квітня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

У вересня 2024 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач, Укртрансбезпека), в якому просив:

- скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи), на території України серії АА №00021355 від 12.08.2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності та накладення на нього штрафу у розмірі 8500,00 грн.;

- скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи), на території України серії АА №00021427 від 14.08.2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності та накладення на нього штрафу у розмірі 8500,00 грн.;

- справу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що вказані постанови є протиправними, та такими, що підлягають скасуванню, оскільки складені з порушенням вимог КУпАП та Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом інфраструктури України від 27 вересня 2021 року №512, а саме відповідачем не враховано, що перевезення товару здійснювалось з допомогою спеціалізованого напівпричепу контейнеровозу «KОEGEL SNCO 24», д.н.з. НОМЕР_2 та спеціалізованого напівпричепу Н/ПР-Самоскид-Е «SKI24», д.н.з. НОМЕР_3 . Крім цього, оскаржувані постанови не містять даних щодо марки, моделі, державного номерного знаку напівпричепу-контейнеровоза, приєднаного до вантажного сідлового тягача VOLVO FH 460, д.н.з. НОМЕР_4 , та напівпричепу Н/ПР-Самоскид-Е, приєднаного до вантажного сідлового тягача VOLVO FH 12, д.н.з. НОМЕР_5 , якими безпосередньо перевозився вантаж (ячмінь). Позивач вважає, що оскаржувані постанови не містять виміряних з урахуванням похибки вагових параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри, встановлені саме для контейнеровозів, допустима загальна маса яких становить 44 т, а навантаження на здвоєні осі 18 т, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 03.04.2025 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , транспортний засіб спеціалізований вантажний сідловий тягач марки VOLVO реєстраційний номер НОМЕР_4 є власністю ПП «СГП НІКА - АГРО».

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , транспортний засіб спеціалізований напівпричіп н/пр-контейнеровоз (переобладнано для перевезення контейнерів одного типу 1А) марки KOEGEL реєстраційний номер НОМЕР_2 є власністю ПП «СГП НІКА - АГРО».

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 , транспортний засіб спеціалізований вантажний сідловий тягач марки VOLVO реєстраційний номер НОМЕР_5 є власністю ПП «СГП НІКА - АГРО».

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 , транспортний засіб спеціалізований напівпричіп н/пр-самоскид-Е марки SCHMITZ реєстраційний номер НОМЕР_3 є власністю ПП «СГП НІКА - АГРО».

Юридична особа ПП «СГП НІКА-АГРО», , була зареєстрована 26.12.2006 року, уповноваженою особою (директором) юридичної особи приватного підприємства «Сільськогосподарське підприємство НІКА-АГРО» є Ніколаєв Петро Іванович.

Згідно товарно-транспортної накладної №427 від 27.07.2024 року транспортний засіб марки VOLVO реєстраційний номер НОМЕР_4 у складі з напівпричіпом марки KOEGEL реєстраційний номер НОМЕР_2 було навантажено ячменем вражаю 2024 року, кількість місць: насипом.

Згідно товарно-транспортної накладної №430 від 29.07.2024 року транспортний засіб марки VOLVO реєстраційний номер НОМЕР_5 у складі з напівпричіпом марки SCHMITZ реєстраційний номер НОМЕР_3 було навантажено ячменем вражаю 2024 року, кількість місць: насипом.

Згідно оскаржуваної постанови серії АА №00021355 від 12.08.2024 року, складеної старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменти державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Солов`янчик Світланою Іванівною, 27.07.2024 року о 19 годині 01 хвилина за адресою Т-16-27, км 72+890, Одеська область, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу марки VOLVO реєстраційний номер НОМЕР_4 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 5.863% (2.345 тон, виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу 42345 кг) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Згідно оскаржуваній постанови серії АА №00021427 від 14.08.2024 року, складеної головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюк Любомиром Миколайовичем, 29.07.2024 року о 16 годині 24 хвилини за адресою Т-16-27, км 72+890, Одеська область, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу марки VOLVO реєстраційний номер НОМЕР_5 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 5.525% (2.21 тон, виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу 42210 кг) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Зазначеними постановами ОСОБА_1 , як директора ПП «СГП НІКА-АГРО», власністю якого є вказані транспортні засоби, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн. за кожне правопорушення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зробив висновок, що відповідно до п.22.5 ПДР України, дозволена маса навантаження транспортного засобу марки VOLVO реєстраційний номер НОМЕР_4 у складі з напівпричепом-контейнеровозом марки KOEGEL реєстраційний номер ВН5504ХF 42 тони, а транспортного засобу марки VOLVO реєстраційний номер НОМЕР_5 у складі з напівпричепом-самоскидом марки SCHMITZ реєстраційний номер НОМЕР_3 40 тон. На підставі вказаного та даних зазначених у товарно-транспортних накладних №427 від 27.07.2024 року та №430 від 29.07.2024 року, а також у ТЕТ від 28.07.2024 року та 30.07.2024 року, суд першої інстанції зробив висновок, що загальна маса транспортного засобу марки VOLVO реєстраційний номер НОМЕР_4 у складі з напівпричепом-контейнеровозом марки KOEGEL реєстраційний номер НОМЕР_2 в момент навантаження була 41920 кг. та в момент прийняття була 41860 кг., що не є порушення вимог п.22.5 ПДР, а загальна маса транспортного засобу марки VOLVO реєстраційний номер НОМЕР_5 у складі з напівпричепом-самоскидом марки SCHMITZ реєстраційний номер НОМЕР_3 в момент навантаження була 40160 кг. та в момент прийняття була 40200 кг., що на 0.5% більше допустимих вагових параметрів та також не є порушення вимог п.22.5 ПДР.

Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.

Згідно з п.7 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103 (далі Положення №103), Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: одержувати в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових осіб, а також громадян та їх об`єднань інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на неї завдань; користуватися відповідними інформаційними базами даних державних органів, державною системою урядового зв`язку та іншими технічними засобами; використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі; отримувати інформацію з державних електронних інформаційних ресурсів, у тому числі з реєстру товарно-транспортних накладних.

Частиною 2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Підпунктом «б» п.22.5 Правил дорожнього руху (в редакції від 04.05.2024 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси (максимальне значення для автомобільних доріг державного значення, тонн):

- Вантажні автомобілі: двовісний автомобіль 18 тон; трьохвісний автомобіль 25 (26)* тон; чотирьохвісний автомобіль 32 тон; чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38 тон.

- Комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 тон; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 тон; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 тон.

- Автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40 тон.

Відповідно до п.16 ч.1 ст.4 Митного Кодексу термін «контейнер» включає приладдя та обладнання, необхідні для цього типу контейнера, за умови, що вони перевозяться разом із контейнером. Знімні кузови прирівнюються до контейнерів.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами «б» та «в» цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Згідно із п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначає Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року №1174 (далі Порядок №1174).

Згідно п.2 Порядку №1174, автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Пунктом 8 Порядку №1174 передбачено, що вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 року №163.

Згідно із п.п.11, 12 Порядку №1174, автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Автоматичний пункт може забезпечувати:

- вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу;

- вимірювання загальної маси транспортного засобу;

- визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій;

- вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу;

- визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу;

- вимірювання габаритів транспортного засобу;

- фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу);

- фіксацію фронтального зображення транспортного засобу;

- фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей);

- первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування;

- автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до п.п.13, 14, 15 Порядку №1174 під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Метадані повинні містити дані про:

- засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки);

- місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати);

- найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

- дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі);

- фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака;

- відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

За правилами п.п.16, 17 Порядку №1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.

Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

При цьому, приписами ч.2 цієї статті визначено наступне порушення:

перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Дія частини 2 цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до ст.ст.229, 255, 279-5, 279-8 КУпАП, ч.2 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», Положення про Міністерство інфраструктури України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.06.2015 року №460, Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103, та з метою нормативно-правового врегулювання питань здійснення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті проваджень у справах про адміністративні правопорушення наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року №512 затверджено, зокрема, Інструкцію з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі.

Пунктом 3 вказаної Інструкції встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Проаналізувавши спірні рішення, колегія суддів вважає, що постанова серії АА №00021355 від 12.08.2024 року та постанова серії АА №00021427 від 14.08.2024 року містить всі необхідні реквізити, відповідно до додатку 1 Інструкції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що посилання позивача та висновки суду першої інстанції на відсутність інформації щодо причепу в оскаржуваній постанові, є необґрунтованими.

Колегія суддів зазначає, що як вбачається з фотофіксації правопорушень, транспортні засоби проходили рамку вагового контролю одночасно з напівпричепами, проте їх окреме визначення у оскаржуваних постановах не потребується, так як вони не є самостійними суб`єктами адміністративної відповідальності.

Крім цього у постановах міститься посилання на загальнодоступний веб-сайт в мережі інтернет https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/АА00021355/ та https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/АА00021427/, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент вчинення правопорушення та постановою в електронній формі, використавши ідентифікатор доступу.

Як вбачається зі спірної постанови серії АА №00021355 від 12.08.2024 року, загальна маса транспортного засобу марки VOLVO реєстраційний номер НОМЕР_4 у складі з напівпричепом- контейнеровозом марки KOEGEL реєстраційний номер ВН5504ХF в момент вчинення порушення склала 42345 кг..

Фіксація адміністративного правопорушення була здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного пункту WIM 80, WAGA-WIM40, CRUA-08-VVE, який відповідає вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМ України від 24.02.2016 року №163, свідоцтво про повірку транспортного засобу №04/4696; 5; 6, дійсне до 04.01.2025 року.

В постанові серії АА №00021355 від 12.08.2024 року зазначено, що вимірювальним обладнанням автоматичного пункту WIM 80 встановлені фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу VOLVO FH 460 д.н.з. НОМЕР_4 , а саме:

- кількість вісей - 5 шт.;

- спарені колеса - 2 вісь;

- відстань між вісями 1-2 становить - 3761 мм.;

- відстань між вісями 2-3 становить - 4389 мм.;

- відстань між вісями 3-4 становить - 1293 мм.;

- відстань між вісями 4-5 становить - 1309 мм.;

- навантаження на вісь 1 - 8450 кг.;

- навантаження на вісь 2 - 10950 кг.;

- навантаження на вісь 3 - 9200 кг.;

- навантаження на вісь 4 - 9650 кг.;

- навантаження на вісь 5 - 8800 кг.;

- загальна маса - 47050 кг.;

- висота 3.838 м.;

- ширина 2.511 м.;

- довжина 14.128 м..

Як вбачається зі спірної постанови серії АА №00021427 від 14.08.2024 року, загальна маса транспортного засобу марки VOLVO реєстраційний номер НОМЕР_5 у складі з напівпричепом-самоскидом марки SCHMITZ реєстраційний номер НОМЕР_3 в момент вчинення порушення склала 42210 кг..

Фіксація адміністративного правопорушення була здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного пункту WIM 80, WAGA-WIM40, CRUA-08-VVE, який відповідає вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМ України від 24.02.2016 року №163, свідоцтво про повірку транспортного засобу №04/4696; 5; 6, дійсне до 04.01.2025 року.

В постанові серії АА №00021427 від 14.08.2024 року зазначено, що вимірювальним обладнанням автоматичного пункту WIM 80 встановлені фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу VOLVO FH 12 д.н.з. НОМЕР_5 , а саме:

- кількість вісей - 5 шт.;

- спарені колеса - 2 вісь;

- відстань між вісями 1-2 становить - 3775 мм.;

- відстань між вісями 2-3 становить - 5376 мм.;

- відстань між вісями 3-4 становить - 1292 мм.;

- відстань між вісями 4-5 становить - 1299 мм.;

- навантаження на вісь 1 - 8550 кг.;

- навантаження на вісь 2 - 12900 кг.;

- навантаження на вісь 3 - 8550 кг.;

- навантаження на вісь 4 - 8750 кг.;

- навантаження на вісь 5 - 8150 кг.;

- загальна маса - 46900 кг.;

- висота 3.781 м.;

- ширина 2.539 м.;

- довжина 13.1 м..

Інструкція з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, в редакції до 18.07.2023 року не містила формулу розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно вагових норм підчас руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Разом з тим, зазначена формула визначена у ДСТУ OIML R134-1:2010,

Так, відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортного засобу отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10% щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16% щодо навантаження на осі.

Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення загальної маси та навантаження на строєну вісь транспортного засобу здійснюється за формулою:

% перевищення = ((Хфакт - Хнорм - похибка пристрою)/Хнорм)*100%;

Х факт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно натуральних одиницях (тонна або міліметр);

Х норм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22 Правил дорожнього руху.

Отже, згідно постанови серії АА №00021355 від 12.08.2024 року, з урахуванням похибки приладу, тобто регламентовано-допустимої похибки вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R134-1:2010 визначено загальну масу вказаного транспортного засобу, яка становить 42345 кг..

Також, згідно постанови серії АА №00021427 від 14.08.2024 року, з урахуванням похибки приладу, тобто регламентовано-допустимої похибки вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R134-1:2010 визначено загальну масу вказаного транспортного засобу, яка становить 42210 кг..

Наведені вимірі технічного приладу у суду сумнівів не викликають, а їх точність позивачем належними та допустимими доказами не спростовано.

Однак, з позовної заяви вбачається, що позивач обґрунтовує свою позицію тим, що відповідачем під час розрахунку відсоткового перевищення загальної максимальної маси транспортних засобів було помилково застосовано максимальний нормативно дозволений параметр ваги для двовісного автомобілю (тягач) з трьохвісним напівпричепом зазначений у п.22.5 ПДР України, а саме: 40 тон, оскільки під час здійснення вимірювання загальної маси транспортних засобів на двовісному автомобілі (тягач) VOLVO FH 460 д.н.з. НОМЕР_4 стояв трьохвісівий напівпричеп (контейнеровоз) KOEGEL д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується товарно-транспортною накладною №427 від 27.07.2024 року та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , а тому загальна максимальна маса транспортного засобу повинна складати 44 тони.

Аналогічні доводи позивач зазначив і стосовно транспортного засобу на двовісному автомобілі (тягач) VOLVO FH 12 д.н.з. НОМЕР_5 , на якому стояв трьохвісівий напівпричеп (самоскид-е) SCHMITZ д.н.з. НОМЕР_3 , що підтверджується товарно-транспортною накладною №430 від 29.07.2024 року та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 .

Колегія суддів не погоджується з такими доводами позивача, виходячи з наступного.

В Правилах перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.01.1997 року №363 (далі - Наказ №363), дано визначення н/причеп-контейнеровоз - транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій - контейнерів.

Також Наказом №363 наведено визначення: вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м. і більше).

Відповідно до п.п.17.1 - 17.5 Наказу №363 універсальні автомобільні контейнери призначені для перевезення дрібних партій вантажів без тари, у первинній або у полегшеній тарі. В цих контейнерах перевозяться продовольчі і промислові товари широкого споживання, продукція виробничо-технічного призначення, сільськогосподарські продукти і домашні речі громадян.

Забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів.

Окремі вантажні місця, які подаються для перевезення в контейнері, мають бути масою не більше 80 кг.

Спеціальні контейнери належать вантажовідправникам і вантажоодержувачам та призначаються для перевезення автомобільним транспортом певних видів вантажів, які потребують додержання особливих умов під час транспортування.

Універсальні автомобільні контейнери, що належать Перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб. м.; місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера.

Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера.

Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб. м.).

Крім цього, відповідно до вимог п.17.15 Наказу №363 після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил навісити бірку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача.

Відповідно до вимог законодавства забороняється перевезення вантажів у контейнерах, які завантажені з порушенням Міжнародної конвенції щодо безпечних контейнерів.

Колегія суддів вважає, що з фотознімків за посиланням з оскаржуваних постанов вбачається, що вказані у постановах сідельні тягачі з напівпричепами перевозили контейнери, до конструкції яких внесено зміни - додано тентований верх. Вказані предмети не містили маркування та пломбування.

Доказів та відповідних документів того, що здійснювалося перевезення саме контейнерів типу «Open Top», позивачем суду не надано.

Згідно долученим позивачем товарно-транспортним №427 від 27.07.2024 року та №430 від 29.07.2024 року автомобільний перевізник ПП «СГП Ніка-Агро», на автомобілі VOLVO FH 460 д.н.з. НОМЕР_4 з напівпричепом KOEGEL д.н.з. НОМЕР_2 та на автомобілі VOLVO FH 12 д.н.з. НОМЕР_5 з напівпричепом SCHMITZ д.н.з. НОМЕР_3 , здійснював перевезення ячменя врожаю 2024 року насипом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що здійснене позивачем 27.07.2024 року та 29.07.2024 року на автомобілі VOLVO FH 460 д.н.з. НОМЕР_4 з напівпричепом KOEGEL д.н.з. НОМЕР_2 та на автомобілі VOLVO FH 12 д.н.з. НОМЕР_5 з напівпричепом SCHMITZ д.н.з. НОМЕР_3 відповідно вантажне перевезення не може вважатися контейнерним перевезенням в розумінні положень чинного законодавства, оскільки, як вже зазначено вище, Наказ №363 забороняє перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів.

Відтак перевезення позивачем вантажу не є контейнерним перевезенням в розумінні положень чинного законодавства.

Виходячи з цього, для такого перевезення максимальна значення фактичної маси автомобіля не повинно перевищувати 40 тон.

Також необхідно зазначити, що Наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 10.06.2019 року №148 «Про прийняття та скасування національних стандартів, прийняття поправки до національного стандарту» прийнято національні стандарти, гармонізовані з європейськими стандартами, методом підтвердження з набранням чинності з 01.08.2019 року, зокрема: ДСТУ EN 12406:2019 (EN 12406:1999, IDT) «Знімні кузови. Термообмінні кузови класу C. Розміри та загальні вимоги»; ДСТУ EN 12410:2019 (EN 12410:1999, IDT) «Знімні кузови. Термообмінні кузови класу A. Розміри та загальні вимоги».

Наведені ДСТУ прийняті на підставі європейських стандартів EN 12406:1999 «Swap bodies - Thermal swap bodies of Class C - Dimensions and general requirements», а також EN 12410:1999, IDT «Swap bodies - Thermal swap bodies of Class A - Dimensions and general requirements, IDT».

Так, стандарти Європейського союзу, можуть враховуватися адміністративними судами як аргументація, міркування стосовно гармонійного тлумачення національного законодавства України згідно з усталеними стандартами правової системи Європейського союзу, однак не як правова основа (джерело права) врегулювання відносин, щодо яких виник спір.

Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 року по справі №9901/636/18, від 03.08.2022 року по справі №910/9627/20.

Зі змісту наведених Європейських стандартів вбачається, що змінний кузов - це кузов, придатний для міжнародних перевезень та перевезень автомобільним, залізничним транспортом, а також змішаних перевезень.

Змінний кузов класу «А» позначає всі змінні кузови які обладнані нижніми фітингами, розташованими у відповідності до специфікації визначеною для контейнерів типу 1А (40') відповідно до міжнародного стандарту ISO 668:1995 (див. розділ 1, EN 12410:1999, IDT).

Змінний кузов класу «С» позначає всі змінні кузови які обладнані фітингами, розташованими у відповідності до специфікації визначеною для контейнерів типу 1С (20') відповідно до міжнародного стандарту ISO 668:1995 (див. розділ 1, EN 12406:1999, IDT).

Крім того, у розділах 2 наведених Європейських стандартів EN 12406:1999 IDT, EN 12410:1999 IDT зазначено, що вказані стандарти прийняті, зокрема, у відповідності до EN 283:1991 «Swap bodies - Testing».

При цьому з аналізу стандарту EN 283:1991 «Swap bodies - Testing» вбачається, що вказаний стандарт встановлює вимоги до змінних кузовів, яким вони мають відповідати за результатами випробування, а також регламентують порядок проведення таких випробувань.

Також зазначений стандарт передбачає можливість випуску вказаних змінних кузовів за умови їх відповідності вимогам та на підставі рішення уповноваженого органу влади відповідної держави.

Окрім того, Європейським стандартом EN 13044:2000 «Swap bodies - Coding, identification and marking» встановлює вимоги до маркування змінних кузовів з метою їх подальшої ідентифікації.

Так, маркування змінних кузовів для їх ідентифікації здійснюється шляхом нанесення коду, який має містити інформацію про власника, серійний номер змінного кузову, контрольну цифру та ідентифікатор категорії обладнання (див. розділу 3, EN 13044:2000).

Отже, вищевказані положення Європейських стандартів встановлюють чіткі вимоги для змінних контейнерів типу А, їх випробування, необхідність отримання дозволу уповноваженого органу відповідної держави для їх подальшого випуску, а також вимоги до їх маркування з метою подальшої ідентифікації.

Однак як зазначено вище та як вбачається з фотознімків за посиланням з оскаржуваних постанов, вказані у оскаржуваних постановах сідельні тягачі з напівпричепами, які перевозили предмети з ознаками контейнеру з тентованим верхом не містили необхідного маркування.

Крім цього, позивачем не надано доказів того, що перевезення вантажу здійснювалось саме змінним кузовом або контейнером типу 1А.

Отже, з матеріалів справи та наведених висновків вбачається, що транспортні засоби позивача з напівпричепами є контейнеровозом та самоскидом в розумінні вищезазначених норм, але позивачем не доведено, що в момент фіксації порушення вказані транспортні засоби використовувався як контейнеровози та перевозили універсальні автомобільні контейнери з дотриманням вимог Наказу №363, а тому фактична маса транспортних засобів позивача повинна була складати не більше 40 тон, що вірно було встановлено відповідачем.

Отже, враховуючи наведені висновки та формулу визначену у ДСТУ OIML R134-1:2010, розрахунок відсоткового перевищення загальної маси для транспортного засобу VOLVO FH 460 д.н.з. НОМЕР_4 виглядає так: ((47050 кг - 40000 кг - (10% * 47050 кг)) / 40000 кг) * 100% = 5,863% (а саме: ((47050 - 40000 - (47050 * 0,1)) / 40000) * 100), а для VOLVO FH 12 д.н.з. НОМЕР_5 - ((46900 кг - 40000 кг - (10% * 46900 кг)) / 40000 кг) * 100% = 5,525% (а саме: ((46900 - 40000 - (46900 * 0,1)) / 40000) * 100).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що здійсненні відповідачем розрахунки відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу є правомірними та відповідають матеріалам справи.

Також колегія суддів вважає, що оскаржувані постанови відповідають нормам КУпАП, оскільки містять відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак), технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, повну масу транспортного засобу, навантаження на осі.

Отже, враховуючи наведені норми законодавства, колегія суддів вважає, що подія та склад адміністративного правопорушення, які є обов`язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності, належним чином встановлені та відображені у оскаржуваних постановах, а також підтверджуються: фотографіями транспортних засобів та державних номерних знаків, здійсненими у момент фіксації транспортних засобів в момент проїзду через автоматичний пункт. Вказані докази також містяться на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мереж інтернет за посиланнями, які зазначені в оскаржуваних постановах з ідентифікатором доступу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позовні вимоги є безпідставними, а оскаржувані рішення є правомірними та скасуванню не підлягають.

Таким чином, суд першої інстанції при вирішенні даного спору не врахував наведені норми права, не повно дослідив обставини справи, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про протиправність оскаржуваних рішень та наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням вищенаведених обставин, керуючись ч.2 ст.9 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям у справі нової постанови про відмову в задоволені позовних вимог.

Статтею 286 КАС України встановленні особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.272, ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.

Рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 03 квітня 2025 року скасувати, прийняти по справі нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді Н.В. Вербицька О.В. Джабурія