Справа № 420/39103/24
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , у якій представник позивача просить суд:

поновити процесуальні строки;

прийняти адміністративний позов;

стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 загальну заборгованість за речове забезпечення обчислену пропорційну часу який залишився до кінця строку носіння в сумі 2958 грн. 25 коп.;

стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 3028 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями в адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Судом витребувані з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області відомості щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) ОСОБА_1 та отримано відповідь, відповідно до якої відповідач ОСОБА_1 по м. Одесі та Одеській області не значиться.

Ухвалами суду:

від 26.12.2024 року позовну заяву залишено без руху;

від 06.01.2025 року поновлено Військовій частині строк звернення до суду з позовом; позовну заяву прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі; розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності до ст.262 КАС України; витребувано у Військової частини НОМЕР_1 копію контракту, укладеного з ОСОБА_1 .

31.12.2024 року позивачем надана заява, у якій зазначено, що на виконання ухвали суду надається квитанція про надсилання стороні.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Військова частина НОМЕР_1 є складовою частиною Збройних сил України, бюджетною установою, що повністю утримується за рахунок державного бюджету, військовослужбовці частини перебувають на повному державному забезпечені. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.08.2019 №171 ОСОБА_1 прийнятий на військову службу за контрактом та призначений на посаду радіотелеграфіста-планшетиста взводу управління батареї управління та радіолокаційної розвідки 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 був зарахований до списків військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення. Між солдатом ОСОБА_1 та Міністерством оборони України укладено відповідний контракт, згідно якого перший зобов`язаний проходити військову службу у Збройних силах України, сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних сил України, накази командирів і начальників, свої службові обов`язки. З 01.08.2019 року по 09.04.2020 року солдат ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та забезпечувався речовим майном. Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 01.04.2020 року №44-РС відповідно пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України « Про військову службу та військовий обов`язок» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ (зі змінами та доповненнями), з солдатом ОСОБА_1 розірвано контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту) . Відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.04.2020 року №73 солдата ОСОБА_1 виключено із списків особового складу частини та з усіх видів забезпечення. Відповідно довідки розрахунку №87 «Про вартість речового майна, що належить до утримання солдату ОСОБА_1 було видано 26 (двадцять шість) найменувань інвентарного майна на суму 9353,77 грн. (дев`ять тисяч триста п`ятдесят три гривні сімдесят сім копійок). На підставі довідки розрахунку на звільнених від 09.04.2020 р. солдату ОСОБА_1 було нараховано грошове забезпечення при звільненні у розмірі 6395,52 грн. та вирахувано в рахунок боргу, борг солдата ОСОБА_1 перед військовою частиною НОМЕР_1 склав 2958,25 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят вісім гривень двадцять п`ять копійок). Солдат ОСОБА_1 з 09.04.2020 року, будучи звільненим з військової служби, повністю припинив трудові (службові) відносини з військовою частиною НОМЕР_1 , а тому повинен був відповідно до Наказу Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232 відшкодувати вартість речового забезпечення в сумі 2958,25 грн обчислену пропорційно часу, який залишився до кінця строку носіння.

14.01.2025 року позивачем надана заява, у якій зазначено, що на виконання ухвали суду надається витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 . Також повідомив, що надати копію контракту неможливо оскільки після звільнення особова справа відповідача була направлена до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 06.01.2025 не була вручена ОСОБА_1 та була повернута підприємством поштового зв`язку до Одеського окружного адміністративного суду по причині « за закінченням терміну зберігання».

Додатково відповідач був повідомлений про відкриття провадження у справі шляхом розміщення 09.01.2025 року відповідного оголошення на веб-сайті Судова влада (а.с.50), у встановлений законом та судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, про поважність причин не повідомив.

Відповідач не подав суду відзив на адміністративний позов; про поважність причин не повідомив, вважається таким, який повідомлений про розгляд справи відповідно до п.1 ч.6 ст.251 КАС України.

Згідно ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, встановивши обставини, що мають значення для вирішення справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 01.08.2019 року №171 солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 31 липня 2019 року № 121 - РС на посаду радіотелеграфіста-планшетиста взводу управління батареї управління та радіолокаційної розвідки 1 зенітного ракетного дивізіону, ВОС - 640A/567, який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_2 , Херсонської області, зарахувати на всі види забезпечення та вважати таким, що 3 31 липня 2019 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою з 3 тарифним розрядом посадовим окладом 2640 грн на місяць шпк " солдат(а.с.10).

Згідно Витягу з наказу командира НОМЕР_2 зенітного ракетного полку від 01.04.2020 року №44-РС відповідача звільнено у запас за пунктом «ж» у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту. Підлягає направленню на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підстава: Наказ командира від 03.02.2020 року №62 (а.с.9).

Згідно з витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2020 року №73 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , водія - номера обслуги зенітного взводу 2 зенітної ракетної батареї НОМЕР_3 зенітного ракетного Дивізіону, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 01.04.2020 № 44 - РС з військової служби у запас за пунктом за пунктом "ж" у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (зі змінами) на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 "Про результати службового розслідування" № 62 від 03.02.2020 року, вважати такими, що справи та посаду здав з 09 квітня 2020 року виключити з списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, а з фінансового забезпечення з 09 квітня 2020 року і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11-12).

Відповідно до довідки №87 відповідач за час проходження служби отримав наступні предмети особистого користування: шапка зимова- 1 шт., костюм ліній польовий 2 шт., шарф труба зимовий 1 шт., штани утеплені 1 шт., білизна натільна 2 шт., білизна зимова 1 шт., куртка утеплена польова 1 шт., куртка утеплювача 1 шт., рукавички зимові 1 шт., черевики 3 шт, фуфайка 2 шт., шкарпетки зимові 6 шт, труси 2 шт., кашкет 1 шт., сорочка бойова 1 шт.(а.с.19).

Відповідно до довідки №87 вартість речового майна, що належить до утримання, становить 9353,77грн.(а.с.19). Залишок вартості грошового забезпечення складає 2958,25грн. (пропорційно часу, який закінчився до кінця строку носіння).

Отримання речового майна відповідачем підтверджується роздавальною відомістю №20, №19,№ 44 та карткою №180 обліку військового майна особистого користування (а.с.13-18,20).

Посилаючись на несплату відповідачем вищезазначених коштів, позивач звернувся до суду із позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» від 21.09.1999 №1075-XIV військове майно це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону №1075-XIVМіністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює відповідно до закону управління військовим майном, у тому числі закріплює військове майно за військовими частинами (у разі їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами Збройних Сил України, в тому числі у разі їх розформування.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначено Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 №548-ХІV.

Згідно із статтею 9 Статуту військовослужбовці Збройних Сил України мають і права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Статтею 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

За приписами статей 26 та 27 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, та військовослужбовці одержують грошове та речове забезпечення за рахунок держави.

Суд встановив, що відповідач проходив службу в Збройних Силах України, був забезпечений речовим майном згідно з нормами забезпечення та інвентарним майном, що підтверджується наявною карткою обліку військового майна особистого користування №180 (а.с. 20).

Наказом Міноборони від 29.06.2016 №232 затверджено Інструкцію про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період (далі Інструкція), якою визначено завдання, організацію та порядок речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, курсантів, військовозобов`язаних, призваних на навчальні та спеціальні збори, резервістів, мобілізованих, студентів цивільних навчальних закладів, які направляються на навчальні збори.

Відповідно до пункту 4 розділу III Інструкції у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.

Згідно з пунктом 29 розділу V Інструкції під час звільнення з військової служби в особливий період у запас або відставку військовослужбовці вибувають з тим речовим майном, яке знаходилось у них у носінні. Речі, які ними не були отримані з будь-яких причин за період служби, під час звільнення не видаються. Інвентарні речі здаються на речовий склад військової частини. На майно, яке вибуває зі звільненими, виписується атестат. Предмети речового майна переходять у їх власність.

Наявними у справі доказами підтверджується, що ОСОБА_1 не відшкодована вартість виданих йому предметів речового майна особистого користування, строк носіння яких не закінчився, на суму 2958,25грн.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не надав належних доказів, які б спростували позицію позивача, що станом на дату звільнення відповідача зі служби, як і станом на дату розгляду справи кошти за відшкодування вартості речового майна, строк експлуатації яких не закінчився ним не відшкодовані, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та до задоволення їх в повному обсязі.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням та враховуючи наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно ч.2 с.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

В даній справі такі судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260-262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 загальну заборгованість за речове забезпечення обчислену пропорційну часу, який залишився до кінця строку носіння, в сумі 2958(дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят вісім)грн. 25коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст.293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Учасники справи:

Позивач: Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ; адреса: АДРЕСА_2 ).

Суддя М.М. Аракелян