Справа № 160/13653/25
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.
12 травня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального та пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період навчання в Павлоградському технікумі Національної гірничої академії України з 01.09.1996 року по 24.05.1999 року, з 27.06.1999 року по 13.02.2000 року та з 06.05.2000 року по 22.06.2000 року та періоди роботи з 11.08.2000 року по 15.08.2000 року та з 04.09.2000 року по 08.09.2000 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.03.2025 року про призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків суду.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що відповідачі безпідставно не зарахували до пільгового стажу, що дають право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди роботи з 11.08.2000 року по 15.08.2000 року та з 04.09.2000 року по 08.09.2000 року.
Позивач вважає дії відповідача такими, що порушують його право на належне пенсійне забезпечення, визначенні Конституцією та Законами України.
Вважаючи вказані дії відповідачів протиправними та такими, що порушують законні права та інтереси позивачки.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
26.05.2025 на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області надійшов письмовий відзив на позов, в якому він не визнає позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Відповідач-2 зазначає, що за результатами розгляду заяви позивача та доданих документів встановлено, що страховий стаж становить 23 роки 8 місяців 23 дні. До пільгового стажу враховані всі періоди роботи згідно довідок № 14/6-670 від 12.03.2025, яка видана ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля, № 396 та № 397 від 18.03.2025, які видані ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля ВСП Шахтоуправління імені Героїв Космосу, за виключенням днів, в які позивач не був зайнятий на пільговій роботі: - з 11.08.2000 по 15.08.2000 та з 04.09.2000 по 08.09.2000 відпустка без збереження заробітної плати, що складає 18 років 11 місяців 19 днів (зарахований по 18.03.2025), з них: - 9 місяців - на провідних професіях; - 18 років 2 місяці 19 днів - на підземних і відкритих гірничих роботах.
З огляду на зазначене, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області діяло відповідно до чинного законодавства України, в межах покладених повноважень, тому ознаки неправомірності в його діях відсутні, а твердження Позивача є необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству, а тому не підлягають до задоволення.
30.05.2025 позивач подав відповідь на відзив де вказав, що трудова книжка містить всі необхідні відомості, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Аналогічну позицію підтримав і Верховний Суд у постановах від 31.05.2022 року по справі № 227/2654/17, від 25.09.2018 по справі № 242/65/17, від 11.07.2019 по справі № 242/1484/17, від 12.12.2019 по справі № 423/405/17 та від 26.03.2020 по справі № 264/2643/17.
Відповідач зараховано до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період проходження виробничої практики з 25.05.1999 року по 26.06.1999 року та з 14.02.2000 року по 05.05.2000 року, отже, враховуючи вище викладене, врахуванню до страхового та пільгового стажу роботи для призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» підлягає період навчання в Національному гірничому університеті з 01.09.1996 року по 24.05.1999 року, з 27.06.1999 року по 13.02.2000 року та з 06.05.2000 року по 22.06.2000 року (без врахованих періодів проходження виробничої практики).
Отже, позивач вважає дії відповідачів такими, що порушують його право на належне пенсійне забезпечення, визначенні Конституцією та діючим законодавством України.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України НОМЕР_2 .
Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від 24.03.2025 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Надана Позивачем заява від 24.03.2025 року та надані до неї документи розглядались за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області.
Рішенням про відмову у призначенні пенсії від 01.04.2025 року № 45, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах.

У висновку оскаржуваного рішення відповідач 2 зазначив, що пільговий стаж роботи для призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування складає 18 років 11 місяців 24 дні.

При ознайомленні з розрахунком стажу роботи, наданого разом з рішенням про відмову у призначенні пенсії, до пільгового стажу роботи не зараховано період навчання в Павлоградському технікумі Національної гірничої академії України з 01.09.1996 року по 30.06.2000 року. Для отримання додаткових роз`яснень, у порядку досудового врегулювання спору щодо зарахування періоду навчання в Павлоградському технікумі Національної гірничої академії України з 01.09.1996 року по 30.06.2000 року, Позивач звернувся до Відповідача -1 із заявою від 08.04.2025 року № ВЕБ-04001-Ф-С-25-064032.

Листом від 06.05.2025 року № 20946-13777/Г-01/8-0400/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зазначило, що до пільгового стажу враховані всі періоди роботи згідно з довідкою № 14/6- 670 від 12.03.2025, яка видана ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля, № 396 та № 397 від 18.03.2025, які видані ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля ВСП Шахтоуправління імені Героїв Космосу, за виключенням днів, в які позивач не був зайнятий на пільговій роботі: з 11.08.2000 по 15.08.2000 та з 04.09.2000 по 08.09.2000 відпустка без збереження заробітної плати, що складає 18 років 11 місяців 19 днів (зарахований по 18.03.2025), з них:

- 9 місяців - на провідних професіях;

- 18 років 2 місяці 19 днів - на підземних і відкритих гірничих роботах.

Також у листі зазначено, згідно зі статтею 18 Закону № 103/98-ВР технікум не відноситься до закладів професійної (професійно-технічної) освіти.

Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону №1058-IV).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюється у натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Частиною першої статті 41 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 11 Закону №1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають в т.ч.: громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру; фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно із статтею 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із п. 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_3 від 25.02.2000 року, під час навчання в Павлоградському технікумі Національної гірничої академії України позивач працював та проходив практику на ВАТ шахті «Павлоградська»:

- з 25.05.1999 року по 26.06.1999 року - «учень підземного електрослюсаря» з повним робочим днем в шахті на період виробничої практики. ДХК Шахта імені Героїв Космосу:

- з 14.02.2000 року по 05.05.2000 року - «учень підземного електрослюсаря» з повним робочим днем в шахті на період виробничої практики.

- з 10.07.2000 року «гірничий майстер підземний» з повним робочим днем в шахті;

- з 24.04.2001 року «електрослюсар підземний» з повним робочим днем в шахті.

Отже, трудова книжка містить всі необхідні відомості, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Аналогічну позицію підтримав і Верховний Суд у постановах від 31.05.2022 року по справі № 227/2654/17, від 25.09.2018 по справі № 242/65/17, від 11.07.2019 по справі № 242/1484/17, від 12.12.2019 по справі № 423/405/17 та від 26.03.2020 по справі № 264/2643/17.

Стосовно зарахування періоду навчання в Павлоградському технікумі Національної гірничої академії України з 01.09.1996 року по 22.06.2000 року до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суд зазначає таке.

Відповідно до диплому серії НОМЕР_4 від 30.06.2000 та додатку до диплому № НОМЕР_5 , Позивач з 01.09.1996 року по 22.06.2000 року навчався в Павлоградському технікумі Національної гірничої академії України за спеціальністю «Експлуатація і ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв» та здобув кваліфікацію «гірничий технік електромеханік».

Згідно із трудовою книжкою серії НОМЕР_3 від 25.02.2000 року, під час навчання в Павлоградському технікумі Національної гірничої академії України Позивач працював та проходив практику на: ВАТ шахті «Павлоградська»: - з 25.05.1999 року по 26.06.1999 року - «учень підземного електрослюсаря» з повним робочим днем в шахті на період виробничої практики. ДХК Шахта імені Героїв Космосу: - з 14.02.2000 року по 05.05.2000 року - «учень підземного електрослюсаря» з повним робочим днем в шахті на період виробничої практики.

Отже, під час періодів навчання Позивач проходив виробничу практику за професією, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується записами у трудовій книжці Позивача та поданими довідками, та після завершення навчання в Павлоградському технікумі Національної гірничої академії України 30.06.2000 року позивач (в межах трьох місяців після завершення навчання) працював за професією, яка дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 10.07.2000 року «гірничим майстром підземним» з повним робочим днем в шахті.

Враховуючи вищевикладене, період навчання в Павлоградському технікумі Національної гірничої академії України з 01.09.1996 року по 22.06.2000 року підлягає зарахуванню до страхового та пільгового стажу роботи для призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

Аналогічну позицію підтримано Третім апеляційним адміністративним судом у постановах від 15.08.2024 року у справі № 280/9346/23, від 06.08.2024 у справі № 340/6737/24, від 12.06.2024 року у справі № 280/9975/23, від 07.05.2024 року у справі № 160/30833/23, від 02.04.2024 року у справі № 160/20558/24, від 08.02.2024 році у справі № 160/19194/23, від 11.01.2024 року у справі № 160/17617/23, від 11.12.2024 року у справі № 160/13630/24.

Щодо не зарахування періодів роботи з 11.08.2000 по 15.08.2000 та з 04.09.2000 по 08.09.2000 до стажу на пільгових умовах, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд встановив таке.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_3 позивач в оспорюваний період працював на наступних пільгових та шкідливих посадах: ДХК «Павлоградвугілля» «Шахта імені Героїв Космосу»:

- з 10.07.2000 року «гірничий майстер підземний» з повним робочим днем в шахті;

- з 24.04.2001 року «електрослюсар підземний» з повним робочим днем в шахті.

Отже, трудова книжка містить всі необхідні відомості, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи вищевикладене, відповідачі безпідставно не зарахували до пільгового стажу, що дають право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди роботи з 11.08.2000 року по 15.08.2000 року та з 04.09.2000 року по 08.09.2000 року.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію, у необхідних випадках посадовими особами територіальних органів Пенсійного фонду України надається допомога щодо одержання відсутніх у особи документів для призначення пенсії (п.4.7 розділу VI, п.3.2 розділу ІІІ).

Таким чином, законодавець не тільки наділив відповідача правом на перевірку відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, а й зобов`язав витребовувати в установленому законодавством порядку відомості, необхідні для здійснення покладених на Головне управління Фонду завдань та сприяти особам, що звернулись за призначенням пенсії, в одержанні відсутніх у них документів для призначення пенсії.

Всупереч наведеному, відповідач 2 не надав суду доказів щодо здійснення ним своїх повноважень в частині отримання додаткових документів/надання заявнику допомоги в їх отриманні, які були б достатніми для зарахування спірних періодів роботи до спеціального стажу.

Більше того, орган Пенсійного фонду, відмовляючи у зарахуванні спеціального стажу з підстав видачі документів неуповноваженим органом, жодних дій по самостійному отриманню додаткових документів та перевірки достовірності поданих документів не вчиняв.

Суд наголошує, що відповідальність за передання архівних документів до архівної установи та наступне їх зберігання не може нести позивач як працівник підприємства. Більше того, факт передання чи не передання відповідних документів до архівної установи не впливає на право реалізації громадянином свого соціального захисту на підставі документів, до яких Пенсійний орган має право доступу та їх перевірки.

Згідно із частиною першою статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

З наведених норм вбачається, що правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. У разі сумніву в розмірі заробітної плати, яка враховується при обчисленні пенсії, відповідач має право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Таким чином, особа, яка претендує на отримання пенсії, не може нести відповідальність за небажання виконання Пенсійним органом своїх повноважень (проведення перевірки щодо достовірності видачі довідок про заробітну плату).

Верховний Суд у постанові від 19.09.2019 у справі №686/21006/16-а (№К/9901/34291/18) не прийняв доводи відповідача в касаційні скарзі про відсутність підстав для перерахунку пенсії, оскільки у відповідача відсутні можливості для перевірки документів, на підставі яких була видана довідка, у зв`язку з тим, що будь-яких посилань на невідповідність довідки діючому законодавству відповідачем не наведено і вимог для надання (витребування) у нього уточнюючих довідок не існує, отже і відмова у врахуванні заробітної плати за вказаній в довідці період роботи позивача є неправомірною.

Верховний Суд у постанові від 21.11.2019 у справі №348/463/17 (№К/9901/18887/18) дійшов висновку, що відсутність документів підприємства, на якому працював пенсіонер, не може бути підставою для настання для нього несприятливих наслідків, з урахуванням того, що сам пенсіонер вчинив усі необхідні дії для призначення пенсії з урахуванням заробітної плати за відповідний період, отже і відмова у врахуванні заробітної плати за вказаній в довідці період роботи позивача є неправомірною.

Зазначені обставини та досліджені судом документи в сукупності дають підстави для обґрунтованого висновку про протиправність оскарженого рішенні про відмову у призначенні пенсії від 01.04.2025 року № 45, яким ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яке підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

З урахуванням вищезазначеного, порушене право позивача підлягає судовому захисту та відновленню шляхом зобов`язати належний пенсійний орган зарахувати ОСОБА_1 до спеціального та пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період навчання в Павлоградському технікумі Національної гірничої академії України з 01.09.1996 року по 24.05.1999 року, з 27.06.1999 року по 13.02.2000 року та з 06.05.2000 року по 22.06.2000 року та періоди роботи з 11.08.2000 року по 15.08.2000 року та з 04.09.2000 року по 08.09.2000 року.

Щодо підстав визначення належного органу Пенсійного фонду, яким має здійснюватись розгляд заяви позивача про призначення пенсії на пільгових умовах та призначення пенсії, суд зазначає про таке.

Частиною 5 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Статтею 44 Закону № 1058-IV врегульований порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 в редакції на час виникнення спірних правовідносин призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до п. 1.1 Порядку 22-1 в редакції, що діяла на час звернення позивачки до органу Пенсійного фонду, заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Відповідно до пункту 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію (п. 4.1 Порядку № 22-1).

Пунктом 4.2 Порядку № 22-1 передбачено, що при прийманні документів працівник сервісного центру, в тому числі: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3 Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Пунктом 4.8 Порядку № 22-1 передбачено, що заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Пунктом 4.10 Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення та перерахунки пенсій, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», суть якого полягає в опрацюванні заяв про призначення пенсій територіальними органами Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа.

В даному випадку заява позивача розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України Черкаській області, за результатом якої прийнято рішення від 01.04.2025 року № 45, яке оскаржується в рамках цієї справи.

Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не приймалось рішення по суті заяви позивача, відтак відповідальним за опрацювання заяви позивача та прийняття відповідного рішення є, в даному випадку, визначений у встановленому порядку територіальний орган Пенсійного фонду - Головне управління Пенсійного фонду в Черкаській області і саме його рішення оскаржується в судовому порядку, відтак на останнього має бути покладено й обов`язок відновлення порушених прав позивача.

Вже після прийняття рішення про призначення пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до п. 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок №22-1), право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Верховний Суд України у постанові від 16 вересня 2015 року у справі №21-1465а15 зазначив, що у випадку задоволення позову, рішення суду має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд зазначає, що дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України №1058-IV є протиправними.

З огляду на викладене, зробив висновок, що належним способом захисту порушеного права повивача є зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової позиції суду, викладеної у цьому рішенні та зарахованих пільгових періодів роботи ОСОБА_1 цим судовим рішенням.

Позовні вимоги позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпроптеровській області не підлягають задоволенню.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

На думку суду, позивач надав суду достатні документальні докази, якими підтверджується протиправність дій відповідача 2 щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, в той час, як відповідач не довів правомірність та обґрунтованість свого рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд робить висновок про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.

Позивач при зверненні до суду поніс судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 968,96 грн, що документально підтверджується квитанцією.

Оскільки задоволено основну позовну вимогу позивача, сплачений судовий збір за подання позову до суду в сумі 968,96 грн потрібно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області.

Керуючись ст. статтями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094 ), відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, буд. 23, м. Черкаси, 18000, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в ід 01.04.2025 року № 45, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах до пільгового стажу за Списком № 1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкакській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального та пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період навчання в Павлоградському технікумі Національної гірничої академії України з 01.09.1996 року по 24.05.1999 року, з 27.06.1999 року по 13.02.2000 року та з 06.05.2000 року по 22.06.2000 року та періоди роботи з 11.08.2000 року по 15.08.2000 року та з 04.09.2000 року по 08.09.2000 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової позиції суду, викладеної у цьому рішенні та зарахованих пільгових періодів роботи ОСОБА_1 цим судовим рішенням.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, буд. 23, м. Черкаси, 18000, ) судові витрати з оплати судового збору у сумі 968,96 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук