Справа № 400/9017/24
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/9017/24

Категорія 112010201Головуючий у суді І інстанції: Лісовська Н.В. час і місце ухвалення: спрощене провадження, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Семенюка Г.В.,

суддів Федусика А.Г., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення від 11.09.2024 року; зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення від 11.09.2024 року; зобов`язання вчинити певні дії, мотивуючи його тим, що вона звернулася із заявою до пенсійного органу про перехід з пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області рішенням від 11.09.2024 р. відмовило у переведенні пенсії, посилаючись на те, що позивач не має необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби. Позивач таке рішення вважає протиправним та таким, що порушує її права і законні інтереси.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції не врахував, що до набрання чинності Законом № 889 діяв Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 28. Відповідно до п. 2 Порядку № 283, до стажу державної служби зараховується робот (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів Україні до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування. Згідно зі ст. 15 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 № 2493 - III при прийнятті на службу в органі місцевого самоврядування присвоюються ранги у межах відповідної категорії посад.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що доводи, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року винесено законно та обґрунтовано, а тому підстави для його скасування відсутні. Крім того, відповідач вказує, що згідно із ч. 1 ст. 3 Закону № 889 цей Закон регулює, відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця. Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 3 Закону № 889 дія цього Закону не поширюється на депутатів місцевих рад, посадових осіб місцевого самоврядування.

На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ГУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

04.09.2024 Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону №1058 на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889- VIII «Про державну службу».

11.09.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області за принципом екстериторіальності прийнято рішення про відмову в переведенні з пенсії за віком згідно із Законом № 1058 на пенсію за віком відповідно до Закону № 889 у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців.

Вважаючи вищевказане рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 19 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, необхідними умовами для призначення пенсії державного службовця є пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та наявність, в даному випадку, не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Позивачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, натомість відповідачем доведено правомірність дій щодо розрахунку страхового стажу позивача.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду не погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01 травня 2016 року визначалися Законом України "Про державну службу" №3723-XII.

Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

До 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01 травня 2016 року правове регулювання спірних правовідносин зазнало змін.

Зокрема, відповідно ст. 90 Закону України "Про державну службу" №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Разом з тим, відповідно до п.10 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України "Про державну службу" №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За приписами п.12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України "Про державну службу" №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш, як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії, відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Разом з тим, обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії, відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст. 37 цього Закону і Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" №889-VIII, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п.п.10, 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України "Про державну службу" №889-VIII та мають передбачені ч.1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ вік та страховий стаж.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у зразковій справі №822/524/18 та у постановах від 26 червня 2018 року у справі №676/4235/17, від 10 квітня 2019 року у справі №607/2474/17.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ГУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатами розгляду заяви позивача про переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" відповідач відмовив у переведенні на інший вид пенсії, вказуючи на те, що стаж роботи позивача в органах місцевого самоврядування не може бути зараховано до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Отже, спірним в розглядуваній справі є питання зарахування до стажу державної служби періоду перебування особи на державній службі в органах місцевого самоврядування.

Пунктом 4 ч.2 ст. 46 Закону України "Про державну службу" №889-VIIІ визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Приписами ст.ст. 2, 3 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" №2493-III (далі Закон №2493-III) визначено, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Відповідно ч.7 ст. 21 Закону №2493-III пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Згідно з п.6 Порядку №229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до п.8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" №889-VIII.

У свою чергу, відповідно до п.8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Таким чином, належить керуватися Порядком №283.

Статтею 14 Закону №2493-III встановлено класифікацію посад в органах місцевого самоврядування 7 категорій посад.

Віднесення інших посад органів місцевого самоврядування, не зазначених у цій статті, до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням керівників відповідних органів місцевого самоврядування.

Абз.13 п.2 Порядку №283 передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема: на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених ст.14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Верховний Суд у постанові від 10 травня 2018 року у справі №351/1792/17 зазначив, що після набрання чинності Закону України "Про державну службу" №889-VIII положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилися. Відповідно ст. 46 Закону України "Про державну службу" №889-VIII та п.4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року №229, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування", зараховується до стажу державної служби.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 :

- 22.09.1999 - призначена на посаду інспектора архіву, спеціаліста І категорії земельного управління виконавчого комітету Миколаївської міської ради;

- 22.09.1999 - прийняла Присягу державного службовця;

- 22.09.1999 - присвоєно 13 ранг державного службовця;

- 15.08.2000 - переведена на посаду спеціаліста І категорії юридичного сектору земельного управління;

- 17.07.2001 - прийняла Присягу посадової особи місцевою самоврядування;

- 17.08.2001- присвоєно 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування;

- 15.02.2002 - переведена на посаду головного спеціаліста земельного управління;

- 01.09.2002 - присвоєно черговий 12 ранг посадової особи місцевого самоврядування;

- 01.10.2004 - присвоєно черговий 11 рані посадової особи місцевого самоврядування;

- 24.02.2020 - переведена на посаду головного спеціаліста відділу організаційного контролю та адміністративно-правового забезпечення;

- 29.08.2024 - звільнена шляхом переведенням;

- 30.08.2024 - призначена переведенням на посаду головного спеціаліста відділу земельних відносин на землеустрою управління земельних відносин департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради.

З огляду на наведене, оскільки час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування", входить до стажу державної служби, тому правові підстави для неврахування до стажу державної служби періодів роботи позивача з 22.09.1999 року по 17.07.2011 року відсутні.

Таким чином, приймаючи рішення про відмову в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", у зв`язку з незарахуванням до стажу державної служби періодів роботи позивача в органах місцевого самоврядування, відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, визначені чинним законодавством, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області врахувати довідки від 30.08.2024 № 31/1 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), № 31/1 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) видані управлінням земельних ресурсів Миколаївської міської ради, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

04.09.2024 Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону №1058 на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889- VIII «Про державну службу».

11.09.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області за принципом екстериторіальності прийнято рішення про відмову в переведенні з пенсії за віком згідно із Законом № 1058 на пенсію за віком відповідно до Закону № 889 у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців.

Тобто, у справі, яка розглядається, спір виник щодо права позивача на пенсію державного службовця, оскільки територіальний орган Пенсійного фонду України не визнав цього права за ОСОБА_1 .

При цьому, питання щодо врахування довідок про заробітну плату органом ПФУ не вирішувалося.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 12 вересня 2023 року у справі №560/8328/22, вимоги позивача зобов`язати обрахувати пенсію за віком з урахуванням заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, є передчасними, оскільки стосуються розміру пенсійних виплат, який ще не обрахований суб`єктом владних повноважень, який наділений такою дискрецією, наслідки якої можуть бути предметом перевірки судом на відповідність критеріям, визначеним у статті 2 КАС України, а отже така вимога спрямована на майбутнє, через що не підлягає задоволенню з огляду на те, що судовому захисту підлягає тільки порушене право.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області врахувати довідки від 30.08.2024 № 31/1 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), № 31/1 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) видані управлінням земельних ресурсів Миколаївської міської ради, задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішенням було неправильно застосовано норм матеріального права, а відтак, відповідно до ст.ст. 315, ст. 317 КАС України, - оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року по справі № 400/9017/24, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 , - задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 11.09.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723- ХІІ з 04.09.2024 з урахуванням до загального стажу державної служби періоду роботи в органах місцевого самоврядування.

В решті позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судові витрати у сумі 3027,70 грн (три тисячі двадцять сім)70 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Г.В. Семенюк
Судді А.Г. Федусик О.І. Шляхтицький