Справа № 440/8552/25
Суддя: В.І. Бевза
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 червня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/8552/25

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Бевза В.І., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову в адміністративній №440/8552/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- прийняти рішення яким визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо повторного взяття ОСОБА_1 на військовий облік,

- прийняти рішення, яким зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 зняти та виключити ОСОБА_1 з військового обліку,

- розглянути справу за участю ОСОБА_1 та/або представника позивача.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 прийнята позовна заява до розгляду та відкрите провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), витребувані документи від відповідача.

25.06.2025 до суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову в якій представник позивача просить суд:

забезпечити позов шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії щодо призову ОСОБА_1 на військову служу по мобілізації, до моменту набрання законної сили рішенням суду у справі №440/8552/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заяви зазначено, що при зверненні до суду із позовом позивач вказував, що згідно з відомостями, що містяться у військовому квитку позивач визнаний обмежено придатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

У військовому квитку ОСОБА_1 за № НОМЕР_1 , який виданий позивачу 21.11.2011 ІНФОРМАЦІЯ_4 (на даний час ІНФОРМАЦІЯ_3 ), на с. 22 у розділі IV «Відмітки про військовий облік» наявна відмітка «Знятий з військового обліку на підставі п. 5.2 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та Наказу МОУ №342 від 09.06.2006р.

Також на с. 6 військового квитка ОСОБА_1 за №СО102682 міститься відмітка про те, що позивач 08.04.2011 визнаний медичною комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 обмежено здатним за гр. І ст. 30 розкладу хвороб (Наказ МО України №402).

У той же час, відповідні дані стосовно позивача до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не внесені про виключення із військового обліку, у додатку «Резерв+» містяться відомості, що позивач перебуває у статусі військовозобов`язаного та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачу направлена за місцем працевлаштування позивача повістка № НОМЕР_2 про те, що позивач повинен з`явитись до кременчуцького ІНФОРМАЦІЯ_3 20.06.2025 о 09.00 год. для проходження медогляду, позивач за вказаною повісткою до відповідача не з`явився.

Позивач вважає, що у разі необхідності особистої явки до ІНФОРМАЦІЯ_7 для проходження військово-лікарської комісії (медичного огляду), відповідачем буде вручена йому повістку на відправку до бойової частини та він набуде статусу військовослужбовця, ще до розгляду судом даної справи. Що в свою чергу призведе до того, що ОСОБА_1 буде позбавлений змоги здійснити належним чином захист в судовому порядку порушених прав та інтересів.

На переконання представника позивача, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до вчинення відповідачем дій по мобілізації, і як наслідок змінить статус позивача з невійськовозобов`язаного на військовослужбовця, що у свою чергу унеможливить виконання можливого рішення суду. Зважаючи на викладене, існує об`єктивна необхідність у зверненні до суду із даною заявою про забезпечення позову шляхом встановлення заборони відповідачу вчиняти будь-які дії, пов`язані з мобілізацією та призовом позивача на військову службу під час мобілізації в межах воєнного стану до моменту набрання законної сили рішенням у цій справі.

Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову та додані до неї матеріали, суд здійснює наступні висновки.

Частиною 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно із статтею 153 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до частини 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України Позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Спосіб забезпечення позову має бути безпосередньо пов`язаним з предметом спору, співмірним суті порушеного права та водночас запобігати порушенню прав інших осіб, тобто в основі має бути принцип збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 77 КАС України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Застосування судом обраних позивачем заходів забезпечення позову не може ґрунтуватися лише на припущеннях позивача, як і суду.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитися, що надані докази та доводи позивача на цьому етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Водночас, позивачем не надані суду жодні підтверджуючі документи, що свідчать саме про вжиття відповідачем дій щодо призову позивача на військову службу.

У наданій суду повістці зазначено про проходження медичного огляду позивача 20.05.2025, що не свідчить про те, що позивач за результатом медичного огляду буде визнаний придатним для проходження військової служби під час мобілізації в умовах воєнного стану, оскільки у позивача наявний відомості у військовому квитку про те, що він є обмежено придатним до військової служби.

Позивачем не доведена наявність підстав, визначених частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, які є обов`язковими для постановлення ухвали про забезпечення позову.

У постанові Верховного Суду від 11.04.2024 у справі №520/7954/22, на яку посилається позивач у своїй заяві, Верховний Суд не викладав висновків щодо застосування норм статей 150-154 КАС України, якими врегульовано забезпечення позову.

Суд зазначає, що оцінка оскаржуваній у цій справі бездіяльності може бути надана під час розгляду справи по суті з урахуванням доказів, витребуваних судом, стверджувати про правомірність чи неправомірність оскаржуваної бездіяльності відповідача на даний час неможливо.

Так, відповідно до статті 192 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Таким чином, саме на стадії розгляду справи по суті суд з`ясовує обставини справи, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та досліджує зібрані докази.

Підсумовуючи все викладене вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, тому у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 150-154, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити представнику позивача у задоволенні заяви про забезпечення позову в адміністративній справі №440/8552/25 за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя В.І. Бевза