Справа № 240/3023/25
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Житомир справа № 240/3023/25

категорія 106020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язати вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач-1), Міністерства оборони України (далі відповідач-2), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту на звільнення з військової служби за сімейними обставинами від 28 серпня 2024 року на підставі пункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26, пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», рапорту на звільнення з військової служби за сімейними обставинами від 25 жовтня 2024 року на підставі пункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26, пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», рапорту на звільнення з військової служби за сімейними обставинами від 18 листопада 2024 року на підставі пункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26, пункту 3 частини 12 статті Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;

- зобов`язати відповідача-1 розглянути рапорт на звільнення з військової служби за сімейними обставинами від 28 серпня 2024 на підставі пункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26, пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», рапорту на звільнення з військової служби за сімейними обставинами від 25 жовтня 2024 на підставі пункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26, пункту 3 частини 12 статті Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», рапорту на звільнення з військової служби за сімейними обставинами від 18 листопада 2024 на підставі пункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26, пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та прийняти за його результатами вмотивоване рішення;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не розгляду адвокатського запиту №25/10/01/2024 від 25.10.2024 поданого в інтересах ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Міністерство оборони України щодо розгляду адвокатський запит №25/10/01/2024 від 25.10.2024 поданого в інтересах ОСОБА_1 та прийняти за його результатами вмотивоване рішення.

Обґрунтовуючи позов, позивач вказуває, що проходить військову службу за контрактом на посаді старшого бойового медика 3 аеромобільної роти аеромобільнього батальйону військової частини НОМЕР_1 . Зазначила, що у неї виникла необхідність у звільненні з військової служби, у зв`язку з чим адвокатом подала рапорт від 28.08.2024 до відповідача-1 на підставі абз. 11 підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", а саме: один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину до 18 років. Листом №813/21208 від 17.09.2024 було повідомлено про те, що у зв`язку з наданням значного обсягу інформації, необхідності пошуку інформації серед значної кількості даних відповідь на запит буде надано відповідно до п.2 ст.24 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". 22.09.2024 листом №813/2676 було повідомлено про відсутність зареєстрованого у відповідача -1 запиту. 25.10.2024 було направлено адвокатський запит відповідачу - 2, до якого долучений рапорт про звільнення позивача за сімейними обставинами та документи, які надають їй право на звільнення. 18.11.2024 позивач на адресу відповідача-1 направила повторний запит про звільнення, відповіді не отримала. Враховуючи протиправну бездіяльність відповідачів, позивач звернулась до суду.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду у справі відкрито провадженні у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від відповідача - 1 надійшов відзив на позов, який сформований в системі "Електронний суд". Обґрунтовуючи свою позицію В/ч НОМЕР_1 вказує, що рапорт позивача від 18.11.2024 було прийнято адміністративною групою військової частини НОМЕР_1 29.11.2024, зареєстровано за Вх.№813/17660 та направлено на розгляд командиру. Командиром В/ч НОМЕР_1 полковником ОСОБА_2 , було розглянуто належним чином, про що на рапорті було проставлено резолюцію: "Відмовити, відсутні підстави". Про результати розгляду рапорту від 29.11.2024 позивача повідомлено листом від 17.12.2024 за Вих.№813/32113. Інші запити до відповідача-1 не надходили. Вказують, що позивач не підтвердила наявність неповнолітньої дитини (дітей) у обох подружжя до 18 років. Просять відмовити у задоволенні позову.

Від відповідача - 2 надійшов відзив на позов, який сформований в системі "Електронний суд". Обґрунтовуючи свою позицію Міністерство оборони України вказують, що рапорт ОСОБА_1 про звільнення з військової служби за сімейними обставинами, який поданий адвокатом Сінцовою Тетяною Володимирівною повинен бути направлений безпосередньому командиру яким є командир роти Військової частини НОМЕР_1 . Утім, В/ч НОМЕР_1 не водить до апарату Міноборони. Відповідно до доручення керівництва Міноборони за вхідним №19763/адв від 02.11.2024 адвокатський запит був надісланий на виконання Генеральному штабу Збройних Сил України. Відповідь на адвокатський запит надавалась адвокату ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, твердження про ненадання відповіді на адвокатський запит від 25.10.2024 є безпідставним. Просять відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши заяви по суті справи, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

Позивач проходить військову службу за контрактом на посаді старшого бойового медика 3 аеромобільної роти аеромобільнього батальйону військової частини НОМЕР_1 .

З матеріалів справи вбачається, що 28.08.2024 подала рапорт про звільнення з військової служби до відповідача-1 на підставі абз. 11 підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", а саме: один із подружжя, або обоє з яких проходять військову службу і мають дитину до 18 років.

Листом №813/21208 від 17.09.2024 Військова частина НОМЕР_1 повідомила представника позивача про те, що у зв`язку з наданням значного обсягу інформації, необхідності пошуку інформації серед значної кількості даних відповідь на запит буде надано відповідно до п.2 ст.24 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". 22.09.2024 листом №813/2676 було повідомлено про відсутність зареєстрованого у відповідача -1 запиту. 25.10.2024 було направлено адвокатський запит відповідачу -2, до якого долучений рапорт про звільнення позивача за сімейними обставинами та документи, які надають їй право на звільнення. 18.11.2024 позивач на адресу відповідача-1 направила повторний запит про звільнення. Позивач стверджує, що відповідь по суті рапортів не отримувала, що є підставою для звернення до суду даним позовом.

Належними доказами підтверджується, що позивач зверталась до Військової частини НОМЕР_1 із рапортами про звільнення від 25.10.2024 (через Міністерство оборони України) та від 18.11.2024.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховується.

Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-XIV затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут), який визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (частина четверта вступу Статуту).

Військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами (ст. 9 Статуту).

Відповідно до ст. 14 Статуту із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджене Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі Положення у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), визначає порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з виконанням громадянами військового обов`язку в запасі.

Громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом (п. 2 Положення).

Згідно з пунктами 5 7 Положення громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України (далі - військовослужбовці). Статус військовослужбовця підтверджується документом, що посвідчує особу. Форма та порядок його видачі встановлюються Міністерством оборони України.

Початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.

Відповідно до п. 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Порядок підготовки та видання наказів з питань проходження військової служби встановлюється Міністерством оборони України.

Пунктом 233 Положення визначено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця. При звільненні військовослужбовця з військової служби за рішенням командування військової частини відповідно до підпункту 1 пункту 35 цього Положення рапорт на звільнення військовослужбовцем не подається. У такому разі командуванням військової частини складається аркуш бесіди з військовослужбовцем за формою, визначеною Міністерством оборони України.

Відповідно до абзаців першого та другого підпункту 2 пункту 225 Положення звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється: під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу": у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має військове звання « молодший сержат».

Подання рапорту «по команді» означає направлення його в порядку підпорядкування прямому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання. І так далі до командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті. Лише у разі неприйняття, нерозгляду чи незадоволення рапорту, він подається непрямому, старшому командиру із поясненням причин такої подачі. І так до посадової особи, яка наділена правом звільнення підлеглого військовослужбовця зі служби чи скасування рішень попередніх командирів.

Організацію і порядок обліку військовослужбовців та працівників (далі - особовий склад), зокрема, в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти (далі - військовий навчальний заклад), установах та організаціях Збройних Сил України (далі - Збройні Сили); завдання і види обліку, призначення облікових документів, порядок їх складання і ведення; обов`язки посадових осіб, відповідальних за організацію і ведення обліку особового складу; порядок обліку загальних (безповоротних та тимчасових) втрат особового складу; порядок видання, обліку, зберігання, розсилки наказів по особовому складу та витягів із них визначає Інструкція з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затверджена наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 № 280 (далі Інструкція № 280).

Відповідно до п. 5 розділу І зазначеної Інструкції № 280 командири (керівники) зобов`язані забезпечити належну організацію обліку особового складу в підпорядкованих органах військового управління та органі управління Держспецтрансслужби, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях, у тому числі у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, в управліннях, відділах, службах, відділеннях та групах персоналу (далі - служба персоналу), Кадровому центрі Збройних Сил України (далі - Кадровий центр Збройних Сил) та кадрових центрах видів Збройних Сил (далі - кадровий центр), на кораблях (суднах) та в підрозділах військових частин, створювати для посадових осіб, які ведуть облік особового складу, усі умови для своєчасного, якісного і повного виконання ними вимог цієї Інструкції.

Організація обліку особового складу покладається, в тому числі, у підрозділах військових частин - на командирів цих підрозділів.

Повертаючись до обставин справи щодо позовних вимог про бездіяльність Міністерства оборони України (далі віповідач-2) щодо не розгляду адвокатського запиту №25/10/01/2024 від 25.10.2024 поданого в інтересах ОСОБА_1 та зобов"язати розглянути адвокатський запит, судом встановлено.

Відповідно до адвокатського запиту №25/10/01/2024 від 25.10.2024, адвокат Сінцова Тетяна Володимирівна просила надати інформацію:

1. Зареєструвати та розглянути рапорт ОСОБА_1 про звільнення з військової служби за сімейними обставинами.

2. Надати відповідь за результатами розгляду рапорту ОСОБА_1 звільнення з військової служби за сімейними обставинами.

Як вказує у позовній заяві позивач, вона проходить військову службу на посаді старшого бойового медика 3 аеромобільної роти аеромобільного батальйону Військової частини НОМЕР_1 . Отже, її безпосереднім командиром є командир роти Військової частини НОМЕР_1 .

Військова частина НОМЕР_1 не входить до апарату Міноборони (інформація міститься на офіційному веб сайті https://mod.gov.ua/pro-nas/aparat-ministerstva-oboroni).

Відповідно до доручення керівництва Міноборони за вхідним № 19763/адв від 02.11.2024, адвокатський запит був надісланий на виконання до Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідно до листа Командування Дисантно-штурмових військ №117/8164 від 24.03.2025 адвоката ОСОБА_3 повідомлено, що командуванню військової частини НОМЕР_1 визначено завдання опрацювати Ваш опрацювати Ваш запит, прийняти управлінські рішення та у найкоротші терміни проінформувати Вас.

Враховуючи правове регулювання спірного питання та направлення рапорту про звільнення позивача з військової служби за сімейними обставинами не до суб`єкта уповноваженого на вирішення даного питання, враховуючи активні дії відповідача -2 щодо направлення адвокатського запиту з долученим рапортом до Генерального штабу Збройних Сил України, суд не вбачає підстав для задоволення позов у цій частині.

Щодо позовних вимог до Військової частини НОМЕР_1 , судом встановлено.

Згідно з пунктами 1, 2 розділу Х Інструкції № 280 накази по особовому складу є основними документами, які встановлюють, змінюють або припиняють правові відносини військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу. Вони видаються посадовими особами, яким Положенням надано право присвоєння, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення (поновлення) контракту та військової служби тощо на підставі відповідних документів, установлених Міноборони.

Наказами по особовому складу оформлюються такі зміни в службовому становищі військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу, зокрема, призов (прийняття) на військову службу; звільнення, призупинення, поновлення та продовження військовослужбовцю військової служби.

Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення), затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153 визначає Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 (далі Інструкція № 170, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

08.08.2024 набрав чинності Порядок організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, затверджений Наказом Міністерства оборони України від 06 серпня 2024 року № 531 (далі по тексту - Порядок №531), який визначає механізм оформлення, подання, реєстрації, розгляду, прийняття та повідомлення рішення за результатами розгляду рапортів військовослужбовців у Міністерстві оборони України (далі - Міноборони), Збройних Силах України (далі - Збройні Сили) та Державній спеціальній службі транспорту (пункт 1 розділу І).

Пунктом 2 розділу І Порядку №531 встановлено, що з питань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, а також особистих питань військовослужбовець звертається з рапортом до безпосереднього командира (начальника), а у разі якщо він не може вирішити порушені у рапорті питання,- до наступного прямого командира (начальника).

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку №531 рапорти подаються в усній та письмовій (паперовій або електронній) формах. Військовослужбовець має право усно рапортувати за допомогою технічних засобів комунікації.

Пунктами 2-5 розділу ІІІ Порядку №531 передбачено, що командири (начальники) надають відповідь на паперовий рапорт військовослужбовця шляхом накладення резолюції.

Резолюція повинна містити відомості, визначені у додатку 1 до цього Порядку

Непогодження рапорту безпосереднім та/або прямими командирами (начальниками) не перешкоджає подальшому руху рапорту для його розгляду командиром (начальником) або іншою посадовою особою, яка уповноважена приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, та прийняття рішення по суті рапорту. Особливості розгляду рапортів, поданих в електронній формі, врегульовано розділом IV цього Порядку.

Відмова у задоволенні рапорту має бути вмотивованою.

Якщо для прийняття рішення по суті рапорту недостатньо наданих військовослужбовцем інформації або документів, безпосередній або прямий командир (начальник) військовослужбовця, уповноважений приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, може не погодити рапорт, зазначивши вичерпний перелік підстав та документів (копій документів), які необхідно додати до рапорту для вирішення його по суті.

Командиру (начальнику), уповноваженому приймати рішення стосовно порушеного у рапорті питання, забороняється відмовляти у задоволенні рапорту у разі, якщо до рапорту не додано документів, які є або повинні бути в розпорядженні відповідного командира (начальника).

Вимоги до оформлення резолюції (рішення) до рапорту військовослужбовця встановлені Додатком 1 до Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України:

ПОГОДЖЕНО або НЕ ПОГОДЖЕНО (зазначається правова підстава та обґрунтування)

посада безпосереднього командира (начальника)

військове звання підпис Ім`я ПРІЗВИЩЕ

(для рапорту, поданого в паперовій формі)

ПОГОДЖЕНО або НЕ ПОГОДЖЕНО (зазначається правова підстава та обґрунтування)

посада прямого командира (начальника)

військове звання підпис Ім`я ПРІЗВИЩЕ

(для рапорту, поданого в паперовій формі)

ПОГОДЖЕНО або НЕ ПОГОДЖЕНО (зазначається правова підстава та обґрунтування)

посада прямого командира (начальника)

військове звання підпис Ім`я ПРІЗВИЩЕ

(для рапорту, поданого в паперовій формі).

Пунктом 7 розділу ІІІ Порядку №531 встановлено заборону: 1) встановлювати будь-які інші вимоги щодо форми та змісту паперового рапорту, що не передбачені цим Порядком, у тому числі стосовно: подання рапортів з окремих питань виключно написаними власноруч або друкованим способом; недотримання вимог щодо розміру полів, відступів, шрифтів, кольору чорнила чи друку, розміру та якості паперу тощо, які не передбачені цим Порядком; наявності граматичних, синтаксичних чи інших помилок, які не впливають на суть рапорту; 2) відмовляти у розгляді рапорту у разі відсутності доданих документів або інформації, які є або повинні бути в наявності у розпорядженні командира (начальника), створюються/формуються/видаються самим підрозділом та/або можуть бути витребувані підрозділом в іншого підрозділу та/або відповідного закладу охорони здоров`я тощо; 3) вимагати від військовослужбовця попереднього усного погодження паперового або електронного рапорту із безпосереднім або прямим командиром (начальником) перед його фактичним поданням відповідно до положень цього Порядку; 4) відмовляти у прийнятті (реєстрації) власноруч написаних рапортів військовослужбовців.

Згідно з пунктами 8, 9 розділу ІІІ Порядку №531 початок перебігу строку розгляду паперового рапорту розпочинається із часу подання рапорту, а не часу його реєстрації в службі діловодства. Часом подання паперового рапорту є дата передачі рапорту на погодження безпосередньому командиру (начальнику) військовослужбовця, а у разі відмови в розгляді рапорту безпосереднім командиром (начальником) - дата передачі рапорту прямому командиру (начальнику), з урахуванням вимог пункту 1 цього розділу. У разі направлення рапорту засобами поштового зв`язку часом подання рапорту є дата надходження рапорту до поштового відділення за місцем знаходження відповідного підрозділу.

Розгляд паперового рапорту військовослужбовця всіма його прямими командирами (начальниками) здійснюється: 1) невідкладно, але не пізніше ніж за 48 годин із часу подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які стосуються військової дисципліни, обов`язків особового складу під час виконання бойових наказів (розпоряджень), збереження життя та здоров`я особового складу, відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин; 2) у строк не більше 14 днів із дня подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які не відносяться до питань, визначених підпунктом 1 цього пункту.

Таким чином, командири (начальники) здійснюють розгляд паперового рапорту військовослужбовця у встановлений Порядком №531 строк та надають відповідь на паперовий рапорт військовослужбовця шляхом накладення резолюції, яка повинна містити відомості, визначені у додатку 1 до цього Порядку, при цьому відмова у задоволенні рапорту повинна бути вмотивованою.

Адвокатом Сінцовою Тетяною Володимирівною в інтересах ОСОБА_1 , як вказано в позовні заяві, 28.08.2024 поданий до військової частини НОМЕР_1 рапорт про звільнення з військової служби у зв`язку з сімейними обставинами. Доказів направлення саме рапорту від 28.08.2024 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у зв`язку з сімейними обставинами, матеріали справи не містять.

Окрім того, до позову додано копію адвокатського запиту від 28.08.2024 №№28/08/01/2024 у додатках якого вказано оригінал рапорту ОСОБА_1 ..

Військовою частиною НОМЕР_1 адвокату ОСОБА_3 17.09.2024 надана відповідь №813/21208 наступного змісту "На Ваш запит від 28.08.2024 року №28/08/01/2024 стосовно ОСОБА_1 , який було отримано в/ч НОМЕР_1 11.09.2024 року за вх. № 12868/С, вимушені повідомити, що надання інформації та копій документів у відповідь на ваш запит, потребує більше часу у зв`язку з наданням значного обсягу інформації та необхідності пошуку інформації серед значної кількості даних. Відповідь на Ваш запит буде надано відповідно до п. 2 ст. 24 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року № 5076-VI".

Інформація, зазначена у відповіді №813/20208 свідчить на користь висновку, що адвокатський запит, додатком до якого вказано оригінал рапорта позивача, було отримано Військовою частиною НОМЕР_1 .

В послідуючому, листом від 22.09.2024 №813/21676 адвокату Сінцовій Т.В. повідомлено, про відсутність у військовій частині НОМЕР_1 зареєстрованого рапорту ОСОБА_1 .

Як вбачається з тексту рапорту ОСОБА_1 від 18.11.2024, який долучено В/ч НОМЕР_1 до відзиву на позовну заяву, на ньому міститься напис "Відмовити, відсутні підстави. НЮС надати відповідь. Командир військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_4 .

Враховуючи вимоги до оформлення резолюції (рішення) до рапорту військовослужбовця встановлені Додатком 1 до Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, які не були дотримані командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Тобто, відповідачем не дотримано процедуру оформлення резолюції на паперовому рапорті позивача, а отже не вирішено питання про задоволення або відмову у задоволенні рапорту останньої про звільнення з військової служби з вмотивованою конкретизацією підстав для винесення відповідного рішення.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту про звільнення.

В той же час, як встановлено судом, рапорт позивача за резолюцією командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_5 , що не відповідає вимогам законодавства, та на переконання суду свідчить про протиправну бездіяльність відповідача щодо неналежного розгляду рапорту позивача про звільнення з військової служби.

Відтак, оскільки матеріалами справи не підтверджено прийняття відповідачем рішення за наслідками розгляду поданого позивачем рапорту про звільнення, тоді як вирішення цього питання є дискреційними повноваженнями уповноваженої особи військової частини, де проходить службу військовослужбовець, суд доходить висновку, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо неналежного розгляду рапорту позивача, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути рапорт позивача по суті та прийняти відповідне рішення у відповіднсті до висновків суду.

Долучений до відзиву лист від 17.12.2024 №813/32113 адресований ОСОБА_1 щодо розгляду рапорту, що надійшов до військової частини НОМЕР_1 та зареєстрований за №813/17660 від 29.11.2024, щодо звільнення з військовї служби за сімейними обставинами судом не визнається, як належний доказ, оскільки позивачем заперечується отримання будь якої відповіді на її рапорти по суті поставленого у них питання, а відповідачем - 1 не надані докази його направлення, вручення позивачу.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір», тому розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 241-246 КАС України, суд, -

вирішив:

Частково задовольнити позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ), Міністерства оборони України (просп. Повітрофлотський, 6, м. Київ,03168, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язати вчинити дії.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неналежного розгляду рапорту ОСОБА_1 про звільнення її з військової служби за підпунктом «ґ» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 про звільнення її з військової служби за підпунктом «ґ» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у мотивувальній частині цього рішення, та прийняти вмотивоване рішення за результатами розгляду рапорту.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук

24.06.25