Справа № 620/2747/24
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2747/24 Суддя (судді) першої інстанції: Дар`я ВИНОГРАДОВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів Епель О.В., Кузьмишиної О.М., секретар Євгейчук Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі також відповідач), у якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у перерахунку пенсії з 01.02.2021 року на підставі оновленої довідки від 18.12.2023 року № 9/113 про розмір грошового забезпечення, складеної Управлінням Служби безпеки України в Чернігівській області станом на 01.01.2021 року, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії з 01.02.2021 року на підставі оновленої довідки від 18.12.2023 № 9/113 про розмір грошового забезпечення, складеної Управлінням Служби безпеки України в Чернігівській області станом на 01.01.2021, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, та здійснити її виплату, виходячи з 90% грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.04.2024 у справі № 620/2747/24 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з 01.02.2021 на підставі оновленої довідки від 18.12.2023 № 9/113 про розмір грошового забезпечення, складеної Управлінням Служби безпеки України в Чернігівській області станом на 01.01.2021, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2021 на підставі оновленої довідки від 18.12.2023 № 9/113 про розмір грошового забезпечення, складеної Управлінням Служби безпеки України в Чернігівській області станом на 01.01.2021, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром, виходячи з 90 % грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. Вказане рішення суду набрало законної сили 14.05.2024 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/118331814).

Позивачем до суду подано заяву в порядку ст. 382 КАС України, в якій він просить здійснити судовий контроль за виконанням рішення в адміністративній справі № 620/2747/24, зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подати, у встановлений судом строк, звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування поданої заяви позивачем вказано, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області не виконується рішення Чернігівського окружного адміністративного суду у справі №620/2747/24, оскільки відповідачем не здійснюється виплата пенсії без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність. Щодо виплати заборгованості та доплати до пенсії за період із 01.02.2021 по 2024 рік, відповідач повідомив, що вона відбудеться за окремою бюджетною програмою.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 р. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю відмовлено.

Постановляючи таке рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що на момент розгляду вказаної заяви, судом не встановлено свідомого невжиття відповідачем залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав позивача.

Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку ухвалу суду першої інстанції, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права без належного дослідження та оцінки всіх обставин справи.

Апелянт наголосив, що судове рішення залишається невиконаним в повному обсязі, зауважуючи на не виплаті відповідачем пенсії без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність.

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу позивача не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України розгляд апеляційної скарги призначено в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України регламентовано, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень, являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Аналогічна норма закріплена у частині другій статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та у статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У частинах першій, другій та третій статті 382 КАС України закріплено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, приймаючи рішення суд першої інстанції зробив висновок, що відсутні підстави для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю через те, що відповідач вже виконав судове рішення, а не виплата заборгованості відбулась не з вини відповідача.

Конституційний Суд України неодноразово наголошував, що виконання судового рішення є невід`ємним складовим елементом права кожного на судовий захист; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом; держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абз. 3 п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012; перше речення абз. 2 п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012; перше речення абз. 8 пп. 2.1 п. 2 мотивувальної частини рішення від 15.05.2019 №2-р(II)/2019; мотивувальна частина рішення від 28.08.2020 №10-р/2020).

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 382 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

В обґрунтування заяви від 02.02.2025 позивач зазначив про те, що ГУ ПФУ в Чернігівській області на підставі рішення суду у цій справі здійснено перерахунок пенсії, яка з 01.03.2022 становить 41792,06 гривень, водночас застосовано обмеження максимального розміру пенсії, тому виплачується 37659,18; з 01.03.2023 становить 43330,22 гривень, водночас застосовано обмеження максимального розміру пенсії, тому виплачується 37659,18; з 01.03.2024 становить 44594,54 гривень, водночас застосовано обмеження максимального розміру пенсії, тому виплачується 37659,18.

Також зазначив, що факт невиконання відповідачем рішення суду підтверджується постановами державного виконавця від 03.04.2025, від 18.04.2025 тощо, яким встановлено невиконання рішення суду станом на зазначену дату.

Судом апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач листом від 12.06.2024 №9068-7689/Р-02/8-2500/24 повідомив позивача, про те, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.04.2024 у справі №620/2747/24 здійснило перерахунок його пенсії з 01.02.2021 року без обмеження її максимальним розміром.

Разом з тим, відповідач повідомив позивача, про те, що його пенсія встановлюється без обмеження її максимального розміру станом на дату, з якої судом зобов`язано здійснити такий перерахунок.

Колегія суддів звертає увагу, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.04.2024 встановлено протиправність дій ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням вимог Закону України від 08.07.2011 № 3668 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». Відповідачем здійснено з 01.02.2021 перерахунок пенсії позивача без обмеження максимальним розміром, водночас пенсія виплачується у фіксованій сумі 37659,18,00 грн, тобто у розмірі, визначеному на день перерахунку, що відповідачем не заперечується.

Так, з наданих позивачем розрахунків пенсії ОСОБА_1 дійсно вбачається, що розмір пенсії останнього з 01.03.2022 становить 41792,06 гривень, а виплачується 37659,18; з 01.03.2023 становить 43330,22 гривень, а виплачується 37659,18; з 01.03.2024 становить 44594,54 гривень, а виплачується 37659,18.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач протиправно виплачує позивачу пенсію у фіксованій розмірі 37659,18 грн, визначеному на день перерахунку, а тому відсутні підстави вважати, що рішення суду у справі №620/2747/24 виконане та виконується в повному обсязі.

Вказані обставини відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги такими, що заслуговують на увагу, тому заява позивача про встановлення судового контролю є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Дані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 24 квітня 2024 року у справі № 580/11575/21.

При цьому, колегія суддів зауважує, що суми нарахованої та недоплаченої пенсії за окремою бюджетної програмою позивач також не отримав.

За приписами ст. 2 КАС України, суд має відновити порушені права осіб, які звернулися до суду з приводу їх порушення суб`єктом владних повноважень.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Апеляційний суд зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд.

У свою чергу, Європейський суд з прав людини у рішенні від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень.

Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок і саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15.10.2009 (заява №40450/04), пункти 51, 54).

Більш того, у пункті 46 рішення від 15.10.2009 у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» ЄСПЛ також зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання (також рішення ЄСПЛ у справі «Метаксас проти Греції» (Metaxas v. Greece), № 8415/02, п. 19, від 27.05.2004; у справі «Лізанець проти України» (Lizanets v. Ukraine), № 6725/03, п. 43, від 31.05.2007).

Відповідний державний орган повинен вжити всіх необхідних заходів для виконання судового рішення або передати його іншому компетентному органу для виконання (рішення ЄСПЛ у справі «Бурдов проти Росії» (Burdov v. Russia), № 59498/00, п. 68).

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що в цьому випадку наявні достатні та необхідні правові підстави, передбачені ст. 382 КАС України, для встановлення судового контролю в цій справі шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення та задоволення вимог заявника, шляхом подачі його суду.

Колегія суддів наголошує, що саме таке вирішення заяви позивача, поданої у порядку ст.382 КАС України, є гарантією ефективного відновлення його права, яке було захищено судовим рішенням в цій справі, а саме встановлення судового контролю передбачено ст.382 КАС України, що у подальшому надасть суду першої інстанції та сторонам з`ясувати наступне питання щодо належності виконання судового рішення у повному обсязі і необхідності застосування подальших заходів (штраф, визнання протиправності дій) у разі виявлення невиконання відповідачем судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 382, 383 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 р.- задовольнити.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 р. - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.04.2024 у справі № 620/2747/24.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надати в місячний термін з дня проголошення даної постанови Чернігівському окружному адміністративному суду звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.04.2024 у справі № 620/2747/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії з урахуванням висновків цієї постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

О.М. Кузьмишина