Справа № 420/35656/24
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/35656/24

Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В. Дата і місце ухвалення: 05.05.2025р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛАЙТЕХНО» та Головного управління ДПС в Одеській області на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛАЙТЕХНО» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, зобов`язання зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року задоволено позов ТОВ «ФЛАЙТЕХНО» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, зобов`язання зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнано протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01.10.2024р. №11850725/45253462.

Зобов`язано ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ТОВ «ФЛАЙТЕХНО» №6 від 07.06.2024р., датою її фактичного подання.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області та ДПС України на користь ТОВ «ФЛАЙТЕХНО» судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1514,00 грн. (з кожного з відповідачів).

28.04.2025р. ТОВ «ФЛАЙТЕХНО» звернулося до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі №420/35656/24 про солідарне стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області та ДПС України на користь товариства витрат на правничу допомогу в розмірі 20 750,00 грн.

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року заяву ТОВ «ФЛАЙТЕХНО» про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області та ДПС України на користь ТОВ «ФЛАЙТЕХНО» судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. (по 3000,00 грн. з кожного).

У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним додатковим рішенням Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) судом першої інстанції не повно з`ясовано обставини справи, оскільки позивачем не надано документів, які б підтверджували надання послуг, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До того ж, ТОВ «ФЛАЙТЕХНО» не надало суду доказів ведення адвокатом Книги обліку доходів та витрат.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що розмір гонорару адвоката у даній справі є завищеним і не відповідає ринковим цінам на адвокатські послуги. Враховуючи, що на розгляді в Одеському окружному адміністративному суді перебуває безліч справ з аналогічним предметом спору скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, ця справа не потребувала затрат значного часу, підготовка справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи, тому, за твердженнями апелянта, справедливим буде призначення ТОВ «ФЛАЙТЕХНО» компенсації витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі прожиткового мінімуму на 2024 рік станом на час звернення товариства з даним позовом до суду, що становить 3028,00 грн.

ТОВ «ФЛАЙТЕХНО» також подало апеляційну скаргу на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.05.2025р., в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване додаткове рішення та ухвалити нове рішення, яким солідарно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області та ДПС України на користь товариства витрати на правничу допомогу в розмірі 20 750,00 грн.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що суд, в порушення принципів диспозитивності та змагальності, самостійно, без відповідних дій іншої сторони у справі, зменшив майже у 3,5 рази заявлену ТОВ «ФЛАЙТЕХНО» до стягнення суму понесеним ним витрат на правничу допомогу. Такі дії суду не узгоджуються з положеннями ч.ч.6 ,7 ст.134 КАС України та сталою практикою Верховного Суду, згідно якої зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом і часом, витраченим адвокатом на виконання робіт.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо зокрема судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Усталеною є практика Верховного Суду стосовно того, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час (зокрема, але не виключно постанови Верховного Суду від 24 грудня 2024 року у справі №380/25725/21, від 07 січня 2025 року у справі №120/19027/23, від 13 березня 2025 року у справі №260/3131/24, від 01 травня 2025 року по справі №260/2819/23).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

У постановах Верховного Суду від 28.04.2023р. по справі №640/8003/20, від 25.05.2023р. по справі №440/7120/20, від 20.06.2023р. по справі №280/5922/21 викладено правову позицію, згідно якої визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Колегія суддів наголошує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2019р. по справі №826/841/17.

На підтвердження заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20750,00 грн. ТОВ «ФЛАЙТЕХНО» надало до суду першої інстанції:

- договір про надання правової допомоги №09-10/24 від 19.10.2024р., укладений між адвокатом Кобильником Д.О. та ТОВ «ФЛАЙТЕХНО», за умовами якого Адвокат прийняв на себе зобов`язання надавати позивачу юридичну допомогу з приводу оскарження рішення ГУ ДПС в Одеській області щодо реєстрації податкової накладної №6 від 07.06.2024р. Пунктом 4.2 Договору сторони визначили, що розмір основного гонорару за наданню юридичної допомоги становить 20 750,00 грн.;

- платіжну інструкцію №81 від 24.10.2024р. на суму 20750,00 грн., призначення платежу сплата послуг за договором №09-10/24 від 19.10.2024р., без ПДВ;

- рахунок-фактуру №1 від 24.10.2024р. на суму 20750,00 грн.;

- акт приймання - передачі виконаних послуг відповідно до Договору про надання правової допомоги №09-10/24 від 19.10.2024р. від 24.04.2025р., згідно якого на надання послуг за договором адвокатом витрачено 14 годин (детальне ознайомлення з документами, наданими клієнтом адвокату 2 год.; підготовка, друк тексту позовної заяви, формування додатків та направлення позову до суду, відповідачам 7 год.; ознайомлення з матеріалами справи, зокрема, ухвалою суду про залишення позову без руху, ухвали суду про відкриття провадження по справі, відзив ДПС на позовну заяву 2 год.; підготовка, друк тексту відповіді на відзив та направлення її до суду, відповідачам 3 год.).

Надані позивачем документи на підтвердження витрат на правничу допомогу суд першої інстанції визнав належними доказами, які підтверджують понесення ТОВ «ФЛАЙТЕХНО» відповідних витрат.

Доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС в Одеській області щодо відсутності документального підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу спростовуються матеріалами справи.

Поряд з цим, суд зазначив, що враховуючи складність розгляду саме цієї справи, заявлених позовних вимог та їх співвідношення із заявленим розміром судових витрат на правничу допомогу, керуючись принципом справедливості, як одним з основних елементів принципу верховенства права, наявні підстави для стягнення на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 6 000 грн., оскільки саме такий розмір гонорару є справедливим, розумним, та співмірним, зважаючи на складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, витрачений час, тощо.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення на користь позивача понесених останнім витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн., оскільки, на думку суду, таке відшкодування є справедливим і обґрунтованим, а також співмірним зі складністю справи та витраченим адвокатом часом.

До того ж, стягнення витрат у заявленому розмірі не становить надмірний тягар для відповідачів.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФЛАЙТЕХНО» зазначає, що зі змісту ч.6, ч.7 ст.134 КАС України слідує, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, в той час як ГУ ДПС в Одеській області відповідного клопотання не заявляло.

Дійсно, Верховний Суд у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22 звернув увагу, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічну за своїм змістом правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 22.01.2025р. по справі №540/5794/21.

У постанові від 11 березня 2025 року по справі №260/4202/24 Верховний Суд зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Однак, ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Таким чином, обов`язковою підставою для застосування судом критеріїв співмірності витрат на правничу допомогу, передбачених ч.5 ст.134 КАС України, є подання іншою стороною обґрунтованого заперечення щодо заявленого до стягнення розміру витрат на правничу допомогу.

Колегія суддів встановила, що у відзиві на позовну заяву ГУ ДПС в Одеській області висловлювало заперечення проти заявленої ТОВ «ФЛАЙТЕХНО» до стягнення суми витрат на правничу допомогу та просило зменшити їх розмір.

А відтак, доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд першої інстанції самостійно, за відсутності відповідного клопотання іншої сторони, зменшив розмір витрат на правничу допомогу, є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Що ж до апеляційної скарги Головного управління ДПС в Одеській області, то фактично доводи контролюючого органу зводяться лише до того, що позивачем не доведено співмірність понесених витрат з критеріями, визначеними частиною п`ятою статті 134 КАС України.

Однак, частиною 6 статті 134 КАС України, передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, що і було зроблено судом першої інстанції.

Що ж до доводів апеляційної скарги Головного управління ДПС в Одеській області про необхідність доведення відображення фахівцем у галузі права та адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16 вересня 2013 року №481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 року за №1686/24218, то колегія суддів зазначає, що наведене не вказує на відсутність підстав для стягнення витрат.

Згідно з висновками Верховного Суду, наведеними у постановах від 01 жовтня 2018 року у справі №569/17904/17, від 01 жовтня 2019 року у справі №815/1479/18, від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20, предметом спірних правовідносин є фактичне понесення витрат на правову допомогу та їх відшкодування відповідною стороною у справі. Облік отриманих доходів адвокатом та в подальшому його оподаткування не є предметом спору та не повинно перевірятися при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційних скарг правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарг ТОВ «ФЛАЙТЕХНО» та Головного управління ДПС в Одеській області і скасування додаткового рішення від 05.05.2025р. немає.

А відтак, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційних скарг на додаткове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.

Пунктом 2 частиною п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, визначених вказаною нормою.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛАЙТЕХНО» та Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 24 червня 2025 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук