Справа № 640/23886/21
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Парінов А.Б.,

судді: Беспалов О.О.,

Грибан І.О.,

при секретарі судового засідання: Андрейченко К.Е.,

за участю учасників судового процесу:

від позивача (апелянта): Більчук О.О.,

від відповідача: Пластун Є.В.;

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Продінвест-Україна" на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Продінвест-Україна" до Державної митної служби України про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "Продінвест - Україна" (далі позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної митної служби України, в якій позивач просив суд визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості:

1) № UA100310/2020/000001/2 від 09.04.2020

2) № UA100310/2020/000002/2 від 09.04.2020

3) № UA100310/2020/000005/2 від 14.04.2020

4) № UA100310/2020/000007/2 від 14.04.2020

5) № UA100310/2020/000006/2 від 14.04.2020

6) № UA100310/2020/000008/2 від 15.04.2020

7) № UA100310/2020/000009/2 від 30.04.2020

8) № UA100310/2020/000010/2 від 30.04.2020

9) № UA100310/2020/000012/2 від 04.05.2020

10) № UA100310/2020/000013/2 від 05.05.2020

11) № UA100310/2020/000014/2 від 05.05.2020

12) № UA100310/2020/000080/2 від 06.05.2020

13) № UA100310/2020/000015/2 від 12.05.2020

14) № UA100310/2020/000016/2 від 12.05.2020

15) № UA100310/2020/000017/2 від 12.05.2020

16) № UA100310/2020/000018/2 від 14.05.2020

17) № UA100310/2020/000019/2 від 18.05.2020

18) № UA100310/2020/000020/2 від 21.05.2020

19) № UA100310/2020/000021/2 від 21.05.2020

20) № UA100310/2020/000022/2 від 21.05.2020

21) № UA100310/2020/000023/2 від 22.05.2020

22) № UA100310/2020/000024/2 від 25.05.2020

23) № UA100310/2020/000023/2 від 25.05.2020

24) № UA100310/2020/000027/2 від 25.05.2020

25) № UA100310/2020/000023/2 від 25.05.2020

26) № UA100310/2020/000027/2 від 25.05.2020

27) № UA100310/2020/000026/2 від 25.05.2020

28) № UA100310/2020/000028/2 від 28.05.2020

29) № UA100310/2020/000029/2 від 28.05.2020

30) № UA100310/2020/000030/2 від 28.05.2020

31) № UA100310/2020/000031/2 від 01.06.2020

32) № UA100310/2020/000032/2 від 01.06.2020

33) № UA100310/2020/000033/2 від 01.06.2020

34) № UA100310/2020/000035/2 від 01.06.2020

35) № UA100310/2020/000036/2 від 01.06.2020

36) № UA100310/2020/000037/2 від 02.06.2020

37) № UA100310/2020/000038/2 від 11.06.2020

38) № UA100310/2020/000039/2 від 11.06.2020

39) № UA100310/2020/000041/2 від 23.06.2020

40) № UA100310/2020/000042/2 від 30.06.2020

41) № UA100310/2020/000043/2 від 30.06.2020

42) № UA100310/2020/000044/2 від 30.06.2020

43) № UA100310/2020/000045/2 від 02.07.2020

44) № UA100310/2020/000034/2 від 01.06.2020

45) № UA100550/2020/300004/1 від 02.05.2020

46) № UA100550/2020/300005/1 від 07.05.2020

47) № UA100550/2020/300001/1 від 29.04.2020

48) № UA100550/2020/300002/1 від 29.04.2020

48) № UA100550/2020/300006/1 від 22.05.2020.

Окружним адміністративним судом міста Києва ухвалою від 01 вересня 2021 відкрито провадження в адміністративній справі.

На виконання положень Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, що затверджений Наказом Державної судової адміністрації України 16.09.2024 № 399 дану справу передано на розгляд до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.03.2025 року прийнято до провадження дану справу №640/23886/21 та залишено вказаний позов без руху.

Представником позивача було подано до Кіровоградського окружного адміністративного суду заява на усунення недоліків. Зокрема, представником позивача надано заяву про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, останній зазначив, що зверненню до суду в межах встановленого строку перешкоджала робота ТОВ "Продінвест-Україна" в умовах карантину (дистанційно) та виявлення захворювання працівників останнього.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Продінвест - Україна" до Державної митної служби України про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без розгляду

Суд першої інстанції, приймаючи зазначену ухвалу, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності в контексті вирішення питання поважності причин пропуску строку звернення до суду дійшов висновку, що таких доказів (належних, допустимих та достатніх) суду не надано.

Не погоджуючись з ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року позивачем подано апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю "Продінвест-Україна" просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та матеріального права, що призвело до порушення прав позивача доступу до правосуддя.

Крім того, апелянт зазначає, що оскільки Окружним адміністративним судом міста Києва, 01.09.2021 було відкрито провадження по справі та відповідно до ухвали підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, не виявлено, то Кіровоградським окружним адміністративним судом порушено принцип верховенства права та статтю 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року та 23 травня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Продінвест-Україна" на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Продінвест-Україна" до Державної митної служби України про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії та призначено справу до апеляційного розгляду у судовому засіданні.

Від Державної митної служби України до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на відсутність підстав для поновлення позивачу строку просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Продінвест-Україна» залишити без задоволення, а ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року залишити без змін.

Представник апелянта у судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати оскаржувану ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, мотивуючи це наступним.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у статті 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Разом з тим право на доступ до правосуддя не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання принципу - верховенства права, а точніше, одного з його елементів - принципу правової визначеності.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною четвертою цієї статті встановлено, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачу у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частиною другою статті 123 КАС України вказано, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За змістом частини третьої статті 123 КАС, а також згідно з пунктом 8 частини першої статті 240 КАС, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи наведені норми, посилання апелянта на протиправність та порушення принципу Верховенства права в контексті залишення позовної заяви без розгляду Кіровоградським окружним адміністративним судом після відкриття провадження Окружним адміністративним судом міста Києва відхиляються колегією суддів, оскільки КАС України передбачає можливість залишення позову без розгляду у разі відкриття провадження.

Крім того, суд звертає увагу на те, що питання поновлення строку на звернення до адміністративного суду не розглядалось Окружним адміністративним судом міста Києва під час відкриття провадження в адміністративній справі в ухвалі від 01 вересня 2021 року.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач оскаржує рішення про коригування митної вартості товарів від квітня, травня, червня 2020 року.

При цьому, останній звернувся до суду із позовом 27.08.2021 тобто з пропуском, встановленого ч.2 ст.122 КАС України, 6-місячного строку звернення до суду.

Варто зазначити, що як на момент винесення спірних рішень про коригування митної вартості так і на момент звернення з адміністративним позовом в Україні було запроваджено карантин.

Колегія суддів зазначає, що в період з 11 березня 2020 року до 06 серпня 2020 року у зв`язку із запровадженням карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), Кодекс адміністративного судочинства України містив положення, за якими перебіг процесуальних строків, в тому числі, звернення до суду, не спливав, оскільки Розділ VI «прикінцеві положення» КАС України доповнено пунктом 3 згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020 та викладено в такій редакції:

«Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року (№ 731-IX) визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" N 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Пункт 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України в редакції Закону № 731-IX від 18.06.2020 викладено наступним чином: « Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.»

Відтак, на момент спливу 6ти місячного строку звернення до суду та момент безпосередньої реалізації Товариством з обмеженою відповідальністю "Продінвест-Україна" права на звернення до суду КАС України передбачав необхідність наявності поважних обставин, що мали наслідком неможливість звернення до суду особи в передбачені процесуальним Знаком строки в тому числі, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У позовній заяві, як підстави, що перешкоджали зверненню до суду у шестимісячний строк зазначені окремі місяці у яких було підтверджено лабораторне дослідження щодо виявлення ознак коронавірусної інфекції COVID-19 у деяких працівників (29.06.2020 у головного бухгалтера ОСОБА_1 , 16.10.2020 комерційного директора Марчука Ю.В., 30.10.2020 менеджер із зовнішньоїекономічної діяльності Єрмольєва Д.І.), однак позивач не зазначає, яким чином непрацездатність окремих працівників ТОВ «Продінвест- Україна» мала наслідком пропущення строку звернення до суду.

25.06.2020 Генеральним директором ТОВ «Продінвест-Україна» видано Наказ № 01/06/12-КП «Про запровадження дистанційної роботи».

Також позивач вказував що пропуск строку зумовлений тривалим листуванням, однак всі відповіді на скарги позивача, які є додатками до позовної заяви датовані 17.08.2020.

Колегія суддів погоджується з висновком викладеним в ухвалі Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року стосовно того, що твердження про запровадження дистанційної роботи в умовах карантину не є свідченням об`єктивної неможливості подати позов в межах строку. Також не може бути підставою поважності причин пропущення строку звернення до адміністративного суду зазначення представником позивача обставини про продовження Кабінетом Міністрів України карантинних заходів без надання доказів того, що такі заходи утруднили або унеможливили звернення до суду в строк.

В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Також колегія суддів наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

У питанні наявності підстав для поновлення строку звернення до суду з позовом, усталеним є підхід Верховного Суду про те, що поважність причин пропуску є оціночним поняттям та за відсутності визначеного законом переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, відноситься до компетенції суду, який безпосередньо розглядає спір, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням фактичних обставин кожної справи.

Тобто, оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умова:

1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Усталеною також є і практика Верховного Суду, що в межах кожної конкретної справи під час вирішення питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Крім того, позовна заява підписана адвокатом О.В. Бондарук, на підставі укладеного між ТОВ "Продінвест-Україна" та Адвокатським об`єднанням «КОРПЛЕКС» договору про надання правової допомоги від 08.05.2019 року № 005/19, однак жодних доводів стосовно неможливості направлення позовниї заяви адвокатом у встановлені законодавством строки - апелянтом не висловлено.

Колегія суддів доходить висновку, що в діях позивача наявна незацікавленість та відсутність добросовісної поведінки в контексті ст. 44 КАС України, оскільки встановлена процесуальна поведінка сторони не свідчить про намір добросовісної реалізації позивачем права на звернення до суду.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський Суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33)

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що неналежна організація процесу виконання посадових обов`язків відповідальних осіб позивача, виникнення організаційних складнощів для своєчасного подання позовної заяви є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Позивач не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання позовної заяви.

За пунктом 3 частини 1 статті 7 КАС України рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом віднесено до принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах, зміст якого розкриває стаття 10 цього Кодексу, частинами 1, 2 якої встановлено, що усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

В матеріалах справи відсутні докази наявності обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення заявника та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з позовною заявою в контексті тривалості строку пропуску.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що обставини зазначені апелянтом як поважні, самі по собі, не можуть свідчить про вжиттям протягом визначеного періоду зволікання всіх дій для виконання останнім вимог КАС України.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення про залишення позову без розгляду обґрунтовано.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 312, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Продінвест-Україна" - залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Грибан

(повний текст судового рішення виготовлено 23 червня 2025 року)