Справа № 532/514/25
Суддя: Омельченко І. І.
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Омельченко І.І.,

за участю секретаря судового засідання - Логвиненко А.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Головне управління Національної поліції в Полтавській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови,

Встановив:

10 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Кобеляцького районного суду Полтавської області з позовною заявою про скасування постанови.

Позовна заява обґрунтована тим, що 27 лютого 2025 року в обідній час ОСОБА_1 виїхав зі свого дому на власному автомобілі до м. Кобеляки та майже відразу помітив, що його переслідує поліцейський автомобіль марки ВАЗ 21099. ОСОБА_1 продовжував їхати, дотримуючись усіх правил дорожнього руху і вимог знаків. Перед в`їздом до міста за 500-700 м раніше стояв знак 5.49 «Початок населеного пункту», який зняли в зв`язку з повномасштабним вторгненням ворожих військ. На даний час стоїть інший дорожній знак «Увага блокпост», на якому вказані заборони, а саме: їхати з увімкненим ближнім світлом фар, використовувати фото-, відеореєстратори, користуватися мобільним зв`язком. Проїжджаючи цей знак, ОСОБА_1 продовжив рух у місто, вимкнувши ближнє світло. Під`їжджаючи до СТО по вул. Заворскло, 12, наближаючись до перехрестя шосе Р-31 та вулиці Заворскло, на протилежному узбіччі ОСОБА_1 побачив поліцейський автомобіль марки «Рено», з якого вийшов поліцейський і в останній момент зупинив ОСОБА_1 . Працівник поліції не представився, не пояснив причини зупинки, після чого сів у службовий автомобіль і поїхав. Відразу ж до ОСОБА_1 на узбіччя спереду під`їхав інший поліцейський автомобіль марки «Mitsubishi», який перекрив йому рух, а позаду зупинився автомобіль ВАЗ 21099 з поліцейськими, який переслідував ОСОБА_1 від його дому. Поліцейський ОСОБА_2 почав вигадувати різні порушення правил дорожнього руху, які нібито вчинив ОСОБА_1 , та склав відносно останнього постанову серії ЕНА № 4161747 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме: під час руху поза населеними пунктами ОСОБА_1 не користувався ближнім світлом фар, чим порушив пункт 9.8 ПДР України, та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії. ОСОБА_1 не згоден з даною постановою, оскільки під час руху автомобілем він виконав усі вимоги наявних дорожніх знаків при в`їзді в місто по шосе Р-31.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 прохав суд скасувати постанову серії ЕНА № 4161747, складену поліцейським ВП № 2 (м. Кобеляки) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Яланським О.М.; стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Ухвалами Кобеляцького районного суду Полтавської області від 14 березня 2025 року та 14 квітня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.8-11,23-24).

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19 травня 2025 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.36-38).

05 червня 2025 року представник відповідача Головного управління Національної поліції в Полтавській області Паламар Д.О. подав відзив на позовну заяву, позовні вимоги не визнає та прохав суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з огляду на таке. Постанову серії ЕНА № 4161747 від 27.02.2025 року винесено згідно зі ст.ст. 258, 280 КУпАП, що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення, тобто відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують. Факт вчинення правопорушення є доведеним поза розумним сумнівом. Разом з тим, представник відповідача позбавлений можливості надати суду відеодокази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки з моменту складення постанови серії ЕНА № 4161747 від 27.02.2025 року минуло більше трьох місяців. Строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА, становить 30 діб.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав та прохав задовольнити повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначив, що відповідачем не доведено, що дорога Н-31 112 км знаходиться поза населеним пунктом. ОСОБА_1 вважав, що він рухався в межах населеного пункту м. Кобеляки, оскільки перед в`їздом до м. Кобеляки за 500-700 м стоїть дорожній знак «Увага блокпост» замість раніше встановленого дорожнього знака 5.49 «Початок населеного пункту». Тобто дорожній знак «Увага блокпост» знаходиться в межах населеного пункту м. Кобеляки. На дорожньому знакові «Увага блокпост» вказані заборони, а саме: їхати з увімкненим ближнім світлом фар, використовувати фото-, відеореєстратори, користуватися мобільним зв`язком, які ОСОБА_1 виконав.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Полтавській області Паламар Д.О. прохав проводити розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом установлено, що ОСОБА_1 27 лютого 2025 року о 13:53:51 м. Кобеляки, дорога Н-31 112 км, керуючи автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , поза населеними пунктами не користувався ближнім світлом фар, чим порушив пункт 9.8 ПДР України, а також не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії.

Поліцейським відділення поліції № 2 (м. Кобеляки) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Яланським О.М. було прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

На підставі ст. 36 КУпАП, дані адміністративні правопорушення об`єднано в одне та поліцейським Яланським О.М. винесено постанову серії ЕНА № 4161747 від 27.02.2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень за ч. 2 ст. 122 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Положеннями ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції, та від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, в тому числі справи про правопорушення ПДР, передбачені ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пунктом 9.8 ПДР України встановлено, що під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах, сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м, та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях.

На всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом частин 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У ч. 2 ст. 77 КАС України закріплено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складення ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем Правил дорожнього руху України.

Позивач вважає, що він рухався в межах населеного пункту м. Кобеляки, оскільки перед в`їздом до м. Кобеляки за 500-700 м раніше стояв знак 5.49 «Початок населеного пункту», який на даний час відсутній та на його місці стоїть інший дорожній знак «Увага блокпост», тобто останній знаходиться в межах населеного пункту - м. Кобеляки. На дорожньому знакові «Увага блокпост» вказані заборони, а саме: їхати з увімкненим ближнім світлом фар, використовувати фото-, відео реєстратори, користуватися мобільним зв`язком, які позивач виконав.

Однак стороною відповідача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення позивачем пункту 9.8 ПДР України на автодорозі Н-31 112 км, тобто поза межами населеного пункту як вважав поліцейський ОСОБА_2 .

Відповідач не надав суду відеозапису, з якого можливо було б встановити місце зупинки поліцейськими позивача, чи це було в межах населеного пункту чи поза його межами, а також рух автомобіля під керуванням позивача з увімкненим ближнім світом фар чи без нього.

Також відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Сам факт складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

З урахуванням наданих позивачем фотоматеріалів, на яких зафіксовано наявність дорожнього знаку «Увага блокпост», встановленого замість дорожнього знаку 5.49 «Початок населеного пункту» в зв`язку з введенням воєнного стану (а.с.22), суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не було допущено порушення пункту 9.8 ПДР України, а відповідач не надав переконливих доказів порушення позивачем ПДР України і в такий спосіб не спростував доводи позивача.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню в справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (постанова Верховного Суду від 08.07.2020 року по справі № 463/1352/16-а).

За ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що суб`єкт владних повноважень не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності свого рішення, суд не вбачає законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного вище, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю, оскаржувану постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачем сплачено судовий збір у розмірі 605,60 гривень та позов підлягає задоволено повністю, понесені ним судові витрати необхідно компенсувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Керуючись статтями 9, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, суд,-

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови - задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ЕНА № 4161747 від 27.02.2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень за ч. 2 ст. 122 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 605,60 гривень за рахунок бюджетних асигнувань юридичної особи Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 .

відповідач - Головне управління Національної поліції в Полтавській області, , юридична адреса: 36014, м. Полтава, вул. Пушкіна, 83

Суддя