Справа № 160/6986/25
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 червня 2025 рокуСправа №160/6986/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Бондар М.В., розглянувши у письмовому провадженні питання про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

05.03.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 різниці між сумою індексації грошового забезпечення, що склалась у місяці підвищення доходу та розміром підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року, з урахуванням вимог абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 №1078, за періоди з 01.03.2018 до 31.12.2022 та з 01.01.2024 до 28.08.2024;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 різницю між сумою індексації грошового забезпечення, що склалась у місяці підвищення доходу та розміром підвищення грошового забезпечення у березні 2018 в сумі 3 813,11 грн щомісячно, за періоди з 01.03.2018 до 31.12.2022 та з 01.01.2024 до 28.08.2024, в загальному розмірі 251 296,25 грн, з урахуванням вимог абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 №1078.

Ухвалою суду від 10.03.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано час для усунення недоліків шляхом надання до суду обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з доказами на підтвердження поважності причин його пропуску.

На виконання вказаної ухвали, 18.03.2025 представником позивача надано до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в обґрунтування якої зазначено, що у зв`язку з переміщенням по службі, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.08.2024 №245 ОСОБА_1 був виключений зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 з 28.08.2024. Повідомлення від відповідача про суми, нараховані та виплачені позивачу при виключенні із списків особового складу частини (оформлені у формі карток) отримані представником позивача 14.02.2025. Отримуючи виплати грошового забезпечення, у позивача були відсутні підстави сумніватися у тому, що розмір нарахованого та виплаченого грошового забезпечення є меншим та проведений з порушенням чинного законодавства.

Ухвалою суду від 24.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження за правилами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

В ухвалі про відкриття провадження від 24.03.2025 зазначено, що клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду буде розглянуто судом після набрання законної сили судовим рішенням Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у адміністративній справі №460/21394/23.

Ухвалою суду від 24.03.2025 зупинено провадження у справі №160/6986/25 до набрання законної сили судовим рішенням Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у адміністративній справі №460/21394/23.

Ухвалою суду від 22.04.2025 провадження у справі №160/6986/25 поновлено.

Щодо питання поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом, суд зазначає таке.

З наказу командира Військової частині НОМЕР_1 від 28.08.2024 №245 випливає, що позивача з 28.08.2024 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Згідно з частинами 1, 2 статті 233 КЗпП України (в редакції, яка діяла на час звільнення позивача зі служби), працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

З позовної заяви випливає, що повідомлення від відповідача про суми, нараховані та виплачені позивачу при виключенні із списків особового складу частини (оформлені у формі карток) отримані представником позивача 14.02.2025. Отримуючи виплати грошового забезпечення, у позивача були відсутні підстави сумніватися у тому, що розмір нарахованого та виплаченого грошового забезпечення є меншим та проведений з порушенням чинного законодавства.

З цього приводу суд звертає увагу на позицію, висловлену Судовою палатою з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у справі №460/21394/23 у постанові від 21.03.2025 (пункт 77) про те, що початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову у частині вимог за період з 19.07.2022 слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум, що, у цій справі, відбулося шляхом вручення грошового атестата (тобто, письмового документа, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні).

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження дати вручення позивачу грошового атестату або іншого документу, в якому зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні.

Відповідно до частини 4 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, докази суду надають учасники справи; суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Частинами 6, 8 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду; у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Таким чином, з метою всестороннього, повного та об`єктивного розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність витребування додаткових доказів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 77, 80, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 надати до суду протягом десяти календарних днів з дня отримання копії цієї ухвали докази на підтвердження дати вручення позивачу грошового атестату або іншого документу, в якому зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Бондар