Справа № 352/810/25
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 352/810/25 пров. № А/857/18018/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

судців Глушка І.В., Затолочного В.С.,

за участі секретаря судового засідання Демчик Л.Р.,

представника позивача: Гуменюк Б.С.,

представника відповідача 1: Крайник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2025 року у справі № 352/810/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області про скасування постанови,

суддя в 1-й інстанції Олійник М.Ю.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі також відповідач 1), Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області (далі також відповідач 2) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обгрунтування позовних вимог вказує про те, що постановою від 18 березня 2025 року № 000330 ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. Вважає дану постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам чинного законодавства. Вказує, що дана постанова мотивована тим, що 20.01.2025 о 16 год. 20 хв. був проведений габаритно-ваговий контроль на 105 км а/д Н-10 вантажного автомобіля VOLVO номерний знак НОМЕР_1 та встановлено, що вантажовідправником ТОВ «Надвірнянський кар`єр Карпати», керівником якого є ОСОБА_1 , до ТТН № 520010031 від 20.01.2025 внесено відомості про масу вантажу, що не відповідає фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові параметри від 5% до 10% включно. При проведенні зважування транспортного засобу працівниками Державної служби України з безпеки на транспорті був використаний прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів та вимірювання навантаження на вісь, визначено вагу автомобіля з вантажем 41,8 т. З такими результатами водії ОСОБА_3 не погодився. На вимогу посадових осіб, було проведене часткове відвантаження, після чого вага автомобіля склала 35858 кг. В подальшому автомобіль був направлений на повторне зважування на підприємство, де його вага склала 3,1918 т. Тобто похибка ваги контролюючого органу становить 3,918 т (35858 - 31940). Отже, вага автомобіля при первинному зважуванні складала 37,88 т (41,8 3,918), що в принципі відповідає вазі автомобіля вказаному в ТТН, відповідно постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасування, а провадження закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що при проведенні зважування автомобіля відповідачем не було забезпечено встановлення вантажоприймального пристрою в тій самій площині, що й під`їзні шляхи. Тобто при проведенні зважування відповідачем порушено вимог п.В.3 додатку В ДСТУ OIML R 134-1:2010 та п. 20 додатку 2 до Технічного регламенту затвердженого постановою КМУ від 13.01.2016 р. №94.

Вказує, що представник позивача звернувся із адвокатським запитом до відповідача про надання повного тексту інструкції з експлуатації вага 030Т-АS2-PWIA, виробник «ESIT ELEKTRONIK SISTEMLER IMALAT ve TIKARET LTD STI» Туреччина так як в матеріалах справи наявний тільки витяг із зазначеної вище інструкції. Відповідачем надано позивачу повний текст інструкції згідно листа від 30.04.2025 р. №3895/11.1/15-25. Так згідно зазначеної вище інструкції висота вимірювального пристрою складає 60 мм (42 + 18), або 6 см.

Звертає увагу, що представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що вимірювальний пристрій ваги працівниками відповідача кладеться на поверхню під`їзного шляху. Таким чином з урахуванням зазначеного в абзаці вище пояснення випливає, що площина вимірювального пристрою розміщена на 6 см. вище від площини під`їзних шляхів. Тобто дані дві площини є паралельними та фізично не розміщені в одній площині.

Просить скасувати рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2025 року та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Відповідач 1 подав відзив на апеляціну скаргу, в якому зазначив, що дії відповідача під час формування постанови №000330 від 18.03.2025 є законними та такими, що відповідають вимогам статті 19 Конституції України, а рішення суду першої інстанції, щодо оскарження постанови по справі № 352/810/25 є таким, що винесене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Просить відмовити у задоволенні апеляційних вимог, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача 1, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що 18.03.2025 в.о. начальника відділу державного нагляду (контролю) у Івано-Франківській області Киштулинець Р.В. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення № 000330 на керівника ТОВ «Надвірнянський кар`єр - Карпати» ОСОБА_1 , згідно з якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-2 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн (а.с. 16).

Відповідно до вказаної постанови, 20.01.2025 о 16 год. 20 хв. був проведений габаритно-ваговий контроль на 105 км а/д Н-10 вантажного автомобіля VOLVO номерний знак НОМЕР_1 та встановлено, що вантажовідправником ТОВ «Надвірнянський кар`єр Карпати», керівником якого є ОСОБА_1 , до ТТН № 520010031 від 20.02.2025 внесено відомості про масу вантажу, що не відповідає фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові параметри від 5% до 10% включно.

Позивач, не погодившись з притягненням його до адміністративної відповідальності та накладенням адміністративного стягнення, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з врахуванням наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП унормовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ).

Габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, що включає перевірку на відповідність встановленим законодавством нормативам вагових або габаритних параметрів таких транспортних засобів, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів (ст. 1 Закон № 2344-ІІІ).

Відповідно до ч. 14 статті 6 Закону № 2344-ІІІ, державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до п. 2 Порядку № 1567, рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

За нормами п. 16 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки можливе: здійснення габаритно-вагового контролю.

Згідно пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення вантажів.

Відповідно до статті 48 Закону № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Наказом Міністерства транспорту України «Про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні» від 14 жовтня 1997 року № 363 на водія та перевізника покладено ряд обов`язків щодо навантаження, розміщення, закріплення та перевезення сипучого вантажу.

Так, відповідно до підпунктів 8.14-8.15 Глави 8 Правил № 363 завантажені предмети слід розміщувати і закріпляти так, щоб запобігти їх падінню, волочінню, травмуванню ними супровідних осіб чи створенню перешкод для руху. Вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.

Згідно з пунктом 12.1 Глави 12 Правил № 363 при транспортуванні вантажів необхідно дотримувати вимог Правил дорожнього руху України.

Пункт 12.5 Глави 12 Правил № 363 передбачає, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова; волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Згідно з пунктом 8.20 Глави 8 Правил № 363 водій зобов`язаний перевірити відповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілості рухомого складу, а також сповістити замовника про виявлені недоліки у кріпленні та складанні вантажу, які загрожують його збереженню.

Виходячи з вимог безпеки руху, водій зобов`язаний перевірити відповідність габаритів вантажу розмірам, що зазначені у ПДР (пункт 8.21 Глави 8 Правил № 363).

Аналіз наведених правих норм надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що водій, який здійснює вантажні перевезення, великоваговим автомобільним транспортом, зобов`язаний дотримуватись встановлених правил з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху. Тобто, обов`язок забезпечення належного розміщення та кріплення вантажу, яке б унеможливлювало його зміщення під час руху покладається на водія, який перевозить вантаж, зміщення вантажу і, як наслідок, перевищення встановлених вагових обмежень, є порушенням вимог чинного законодавства.

Частиною 2 ст. 132-1 КУпАП встановлено відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, зокрема, тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

На підтвердження факту перевищення позивачем встановлених законодавством габаритно-вагових норм до матеріалів справи долучено:

- копію товарно-транспортної накладної №20010031 від 20 січня 2015 року, відповідно до якої вантодовідправник ТОВ «Надвірнянський кар`єр - Карпати» 20.01.2025 відправив вантаж: щебінь фракції 20х40 мм вагою 20,9 т, автомобілем вагою 16,7 т., загальною масою 37,6 т (а.с. 17);

- довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 20.01.2025 автомобіля марки VOLVO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до якої повна маса транспортного засобу становила 41,70 тон (а.с. 74);

- акт АР № 077862 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 20.01.2015 в якому вказано, що 20.01.2025 о 16 год. 20 хв. був проведений габаритно-ваговий контроль на 105 км а/д Н-10 вантажного автомобіля VOLVO номерний знак НОМЕР_1 та встановлено, що вантажовідправником ТОВ «Надвірнянський кар`єр Карпати», керівником якого є ОСОБА_1 , порушено вимоги ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», до ТТН № 520010031 від 20.02.2025 внесено відомості про масу вантажу, що не відповідає фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові параметри, а саме: фактична маса транспортного засобу 41,20 т, при допустимих 38,0, що становить 9,17 %, тобто перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (а.с. 14).

Відтак, відомості про масу вантажу в ТТН не відповідають фактичним даним та перевищують нормативно встановлені законодавством вагові параметри, а тому встановленні вище обставини справи підтверджують правильність дій відповідача щодо притягнення позивача до відповідальності.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що позивач вказує на похибку ваги контролюючого органу, яка становить 3,918 т (35858 - 31940), а тому вага автомобіля при первинному зважуванні складала 37,88 т (41,8 3,918), що відповідає вазі автомобіля вказаному в ТТН. При цьому позивач послався на такі докази: свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 1086 чинне до 09.10.2025 (а.с. 8); настанову щодо експлуатування ваги автомобільні ТВА, затверджену 24.06.2020 (а.с. 9-13); фотофіксацію часткового перевантаження та заблокованого колеса (а.с. 18-19); відеозапис перевантаження (а.с. 23); фото талону зважування, здійсненого о 09:27 21.01.2015, відповідно до якого загальна вага транспортного засобу склала 35858 кг (а.с. 20); фото, на якому зафіксована вага 31,94 т. (а.с. 20).

Аналізуючи надані позивачем докази, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інсьанції, що для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 132-2 КУпАП правове значення має саме фіксації ваги навантаженого транспортного засобу на час перевірки, тобто 16 год. 20 хв. 20.01.2025, що була зафіксована в акті АР № 077862 від 20.01.2015. Подальші є дії вантажовідправника з часткового відвантаження вантажу та його переваження правового значення не мають.

Щодо питання чи є ОСОБА_1 суб`єктом вказаного правопорушення, колегія суддів зазначає настпуне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно товаро-транспортної накладної №20010031 від 20.01.2025, вантажовідправником є ТОВ «Надвірнянський кар`єр - Карпати».

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб , фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником ТОВ «Надвірнянський кар`єр - Карпати» є ОСОБА_1

Як визначено у п. 11.1 Правил перевезення вантажів за Наказом № 363, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Пунктом 11.3. цих Правил зазначено, що товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи позивача про те, що позивачем не вчинялося порушення, визначене у постанові ід 18 березня 2025 року № 000330, є безпідставними, оскільки згідно пунктом 11.3 Наказу Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997«Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», товарно-транспортну накладну на перевезення вантажу автомобільним транспортом виписує замовник (вантажовідправник), яким у спірних правовідносинах виступає ТОВ «Надвірнянський кар`єр - Карпати».

Щодо тверджень скаржника, що при проведенні зважування відповідачем порушено вимоги п.В.3 додатку В ДСТУ OIML R 134-1:2010 та п. 20 додатку 2 до Технічного регламенту затвердженого постановою КМУ від 13.01.2016 р. №94, колегія суддів зазначає наступне.

Апеляційний суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявне свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки , яке видане державним підприємством «Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», за результатами повірки прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 030Т-АS2-PWIA виробника «ESIT ELEKTRONIK SISTEMLER IMALAT ve TIKARET LTD STI» Туреччина, ваги відповідають вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010 (а.с.81). Крім цього у свідоцтві вказано, що діапазон зважування мах:30 000 кг, при цьому жодних даних щодо обмеження довжини транспортного засобу, яке проходить зважування, дане свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки не містить.

Питання оцінки відповідності засобів вимірювальної техніки засобів вимірювальної техніки, призначених для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології врегульовано у розділі IV Закону «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Зокрема, за статтею 16 цього Закону, оцінка відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вимогам технічних регламентів проводиться у разі, коли це передбачено відповідними технічними регламентами.

Згідно із положеннями ст. 1 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», документ про відповідність, в тому числі, сертифікат відповідності документ, що підтверджує виконання заданих вимог, які стосуються об`єкта оцінки відповідності. Так, вимоги, яким повинні відповідати засоби вимірювальної техніки, що призначені для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології, коли вони надаються на ринку та/або вводяться в експлуатацію для виконання завдань, пов`язаних з вимірюваннями, чітко визначені Технічним регламентом законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого Кабінету Міністрів України від 13 січня 2016 р. № 94. Дія цього Технічного регламенту № 94 поширюється на засоби вимірювальної техніки, перелік яких наведено у додатку 1.

За пунктом 57 Технічного регламенту № 94, відповідність засобів вимірювальної техніки цьому Технічному регламенту повинна засвідчуватися шляхом нанесення на них знака відповідності та додаткового метрологічного маркування, передбачених у пунктах 58-70 цього Технічного регламенту.

Тобто, при введені в експлуатацію надається сертифікат перевірки типу засобу вимірювальної техніки, який засвідчує, що тип засобу вимірювальної техніки затверджено, тобто підтверджує, що вводиться в експлуатацію прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, та сертифікат відповідності, який підтверджує, що на момент введення в експлуатацію прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі працює належно і відповідає вимогам Технічного регламенту.

Таким чином, пункт габаритно-вагового контролю у русі станом на час фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого транспортним засобом, який належить позивачу, був обладнаний приладом для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, який станом на момент фіксації вчинення позивачем адміністративного правопорушення був справним та готовим до експлуатації, а отже, показники вимірювань навантажень на осі та загальної маси транспортного засобу, визначені ним, є об`єктивними та достовірними відомостями.

Отже, аналіз фактичних обставин справи, установлених під час її розгляду, у їх взаємному зв`язку та сукупності мотивів, покладених в основу оскаржуваної постанови серії, надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку про доведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 272, 286, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2025 року у справі № 352/810/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді І. В. Глушко
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 24.06.25