Справа № 620/4480/25
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 року м. Чернігів Справа № 620/4480/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 та вважаючи, що суб`єктом владних повноважень порушені його права, свободи та законні інтереси, з урахуванням уточнених позовних вимог просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача в особі Першого відділу, викладену в листі від 25.03.2025 №1в/3063, щодо відмови у внесенні відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» відмітки «Виключений з військового обліку» відповідно до пункту 6 частини 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», в редакції закону, яка діяла станом на 2018 рік;

- зобов`язати відповідача внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію відносно нього про виключення з військового обліку відповідно до пункту 6 частини 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», в редакції закону, яка діяла станом на 2018 рік, згідно тимчасового посвідчення від 15.11.2018 №279.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 15.11.2018 він виключений з військового обліку військовозобов`язаних. Виключення з військового обліку відбулось на підставі вироку Чернівецького обласного суду від 03.09.1991 року за ст. ст. 142, ч.3,93 п. «а», 42 КК України 1960 року у відповідності до п.6 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» в редакції закону, яка діяла станом на 2018 рік.

Ухвалою судді від 23.04.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу 10-денний термін з дня вручення копії ухвали суду для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 23.04.2025 заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

На виконання вимог ухвали суду від 23.04.2025 позивач усунув недоліки.

Ухвалою судді від 12.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для надання відзиву на позов.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, зазначив, що відповідно до нової редакції Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 18.05.2024 року п.6 ч. 6 ст. 37 було виключено, а тому позивач підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є громадянином України.

Відповідно до довідки виданої Держаною установою «Менська виправна колонія (№91)» від 05.04.2023 №35 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відбував міру кримінального покарання в державній установі «Менська виправна колонія №91» з 22.10.1992 року за вироком Чернівецького обласного суду від 03.09.1991 року за ст. ст. 142 ч.3,93 п «а», 42 КК України 1960 року у вигляді 15 років позбавлення волі. В місцях перебування волі перебував з 13.11.1990 року. Звільнений з установи 26.06.2002 року умовно достроково на невідбутий строк покарання 3 роки 4 місяці 17 днів по постанові Менського районного суду Чернігівської області (а.с.20).

Згідно тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_1 знятий з військового обліку 15.11.2018 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.18).

19.03.2025 на ім`я керівника ТОВ «ДП Зернятко» прийшло розпорядження №310 (вих. 19.03.2025 р. №1в/2734) про необхідність здійснення оповіщення військовозобов`язаних працівників, які перебувають на військовому обліку, про їх виклик до 1 відділу Корюківського РТЦКтСП та доручено керівнику ТОВ «ДП Зернятко» забезпечити їх прибуття 24.03.2025 о 08:30 год. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19).

24.03.2025 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 , у якій просив перевірити відомості наявні в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» про виключення його з військового обліку та в разі неповної чи помилкової інформації, підтвердити статус виключеного з військового обліку, а саме проставити в Єдиному державному реєстрі призовників військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» відмітку «Виключений з військового обліку» відповідно до п.6 ч.6 ст.37 «був раніше засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину» в редакції закону, яка діяла станом на 2018 рік (а.с.21).

Листом від 25.03.2025 №1в/3063 відповідач повідомив позивача, що відповідно до Закону України від 27.03.2014 року №1169- VII внесено зміни до статті 28 Закону №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок та військову службу» та змінено граничний вік перебування в запасі другого розряду до 50 років, а Законом України від 22.07.2014 року №1604-VIІ до 60 років. При цьому положення Закону №2232-ХІІ про те, що граничний вік перебування в запасі другого розряду є граничним віком перебування в запасі та військовому резерві, змін не зазнало. Тобто з набранням чинності змін до Закону №2232-ХІІ, ОСОБА_1 є таким, що підпадає під його дію як особа, що не досягла передбаченого Законом граничного віку перебування у запасі військовозобов`язаних другого розряду (а.с.22-23).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Громадяни проходять військову службу відповідно до закону.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

У подальшому указами Президента України воєнний стан продовжувався та на момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні триває.

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно із частиною 3 статті 1 Закону №2232-ХІІ військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до статті 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-XII, у редакції від 18.05.2024) мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно із частиною 5 статті 22 Закону №3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Підстави взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього визначені в статті 37 Закону №2232-ХІІ.

Згідно з п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції, що була чинною до 17.05.2024 включно, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які: були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

При цьому, суд зауважує, що позивач у даній справі оскаржує бездіяльність щодо прийняття рішення за результатами розгляду заяви від 24.03.2025 про внесення даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо його виключення з військового обліку як такого, що було засуджено до позбавлення волі і знято з військового обліку 15.11.2018.

11.04.2023 Верховною Радою України прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" №3633-ІХ, який набрав чинності 18.05.2024 (далі - Закон №3633-ІХ).

Так, вищевказаним Законом №3633-ІХ внесені зміни до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ч.6 ст. 37 викладено в новій редакції, а саме, зазначено, що виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:

1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;

2) припинили громадянство України;

3) визнані непридатними до військової служби;

4) досягли граничного віку перебування в запасі.

У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.

Отже, станом на дату виникнення спірних правовідносин, а саме 24.03.2025, частина 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу не містила такої підстави для виключення з військового обліку, як попереднє засудження особи до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Окрім того, згідно пункту 4 розділу «Загальні питання» Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, на військову службу під час мобілізації, на особливий період можуть бути призвані:

- особи, звільнені з військової служби у зв`язку із застосуванням заборони, передбаченої частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади». Такі особи, призвані на військову службу під час мобілізації, призначаються на військові посади, крім посад, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади;

- особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання, тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України;

- особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи призиваються на військову службу під час мобілізації за рішенням Генерального штабу Збройних Сил, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ;

- засуджені особи, які звільнені від відбування покарання з випробуванням, крім тих, які засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи проходять військову службу виключно у відповідних спеціалізованих підрозділах військових частин.

З огляду на наведені вище положення Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Порядку №560, з 18.05.2024 особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, підлягають взяттю на військовий облік та можуть бути призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Враховуючи вищевикладене, та те, що станом на дату звернення позивача, а саме 24.03.2025, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» не передбачається можливості виключення з військового обліку з підстав того, що особа була раніше засуджена до позбавлення волі за вчинення особливо тяжкого злочину, суд вважає, що у відповідача відсутні підстави для зобов`язання відповідача внести відомості про виключення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг».

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки судом не встановлена протиправна бездіяльність відповідача, у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 24 червня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 ).

Суддя С.В. Бородавкіна