Справа № 440/15656/24
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 р.Справа № 440/15656/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської митниці на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.04.2025, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, м. Полтава, повний текст складено 14.04.25 у справі № 440/15656/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕМЕНЧУЖАНКА"

до Полтавської митниці

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КРЕМЕНЧУЖАНКА" (далі - позивач, ТОВ "КРЕМЕНЧУЖАНКА") звернулося до адміністративного суду з позовною заявою до Полтавської митниці (далі відповідач, митниця), в якій просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення Полтавської митниці про коригування митної вартості товарів №UА806000/2024/000033/2 від 10.12.2024, №UА806000/2024/000032/2 від 09.12.2024, №UА806000/2024/000031/2 від 09.12.2024;

- визнати протиправними та скасувати карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA806070/2024/000138, № UA806070/2024/000137, № UA806070/2024/000136.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Полтавської митниці про коригування митної вартості товарів №UА806000/2024/000033/2 від 10.12.2024, №UА806000/2024/000032/2 від 09.12.2024, №UА806000/2024/000031/2 від 09.12.2024.

Визнано протиправними та скасовано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA806070/2024/000138, № UA806070/2024/000137, № UA806070/2024/000136.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕМЕНЧУЖАНКА" витрати зі сплати судового збору в розмірі 6425,88 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам у справі, обставинам та матеріалам, що мають значення для правильного вирішення справи, не застосував до спірних правовідносин приписи ст. ст. 51, 52, 58, 280, 295, 336, 345, 346 Митного кодексу України.

За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України).

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю "КРЕМЕНЧУЖАНКА" зареєстроване як юридична особа; одним із видів економічної діяльності за КВЕД є: 47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах.

З метою митного оформлення поставки товару в режимі імпорту ТОВ "КРЕМЕНЧУЖАНКА" подано до митного органу електронні митні декларації:

1) № 24UA55U9 від 09.12.2024 на товар за кодом УКТЗЕД 20054000: Інші овочі, консервовані без додання оцту чи оцтової кислоти, незаморожені, горох (Pisum sativum): - Горошок салатний GROSZEK SALATKOWY 400/ 6 / NEKTAVIT, артикул: 0101-15-012, кількістю 45864 штук, первинна упаковка: жерстяна банка, маса нетто 400г, маса нетто з банкою 415г, маса нетто після зливу 240г, (6 банок в 1 поліетиленовій плівці, 7644 пакувань), продукт стерилізований, придатний для безпосереднього вживання в їжу, склад: горошок зелений, вода, сіль, без ГМО.

Позивачем заявлено митну вартість за 1-м методом (за ціною договору), на загальну суму 7723,26 євро = 338716,55 грн, що включає вартість товару 6879,60 євро = 301716,55 грн за кожним інвойсом/партією товару, а також вартість транспортно-експедиторських послуг у сумі 843,59 євро = 37000,00 грн за кожним інвойсом/партією товару.

До електронної митної декларації № 24UA55U9 подано документи: пакувальний лист (Packing list) SE/0001/7/2025 від 04.12.2024; рахунок - фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № SE/0001/7/2025 від 04.12.2024; автотранспортна накладна (Road consignment note) Б/Н від 04.12.2024; навантажувальний документ (Bordereau) CMR WZ/926/D3WG/25 від 04.12.2024; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) № PL/MF/AU 0150644 від 04.12.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару № 0410001 від 02.12.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № СФ-2 від 04.12.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка про транспортно - експедиційні витрати) №04/11/24-ВВ/2 від 04.12.2024; зовнішньоекономічний договір - контракт №1 від 01.09.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - специфікація №3 від 01.09.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода № 1 від 30.10.2024; договір про надання послуг митного брокера № 06/2024 від 28.10.2024; договір (контракт) про перевезення № 04/11/24-ВВ від 04.11.2024; заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих організмів від 09.12.2024; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом "єдиного вікна" з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) № 12224040 від 05.12.2024; сертифікат відповідності № SE/04.12.2024; сертифікат здоров`я № SE/0001/7/2025 від 04.12.2024; копія митної декларації країни відправлення № 24PLDAB4 від 04.12.2024.

2) № 24UA37U8 від 09.12.2024 на товар за кодом УКТЗЕД 20054000: Інші овочі, консервовані без додання оцту чи оцтової кислоти, незаморожені, горох (Pisum sativum):- Горошок салатний GROSZEK SALATKOWY 400/ 6 / NEKTAVIT, артикул: 0101-15-012, кількістю 45864 штук, первинна упаковка: жерстяна банка, маса нетто 400г, маса нетто з банкою 415г, маса нетто після зливу 240г, (6 банок в 1 поліетиленовій плівці, 7644 пакувань), продукт стерилізований, придатний для безпосереднього вживання в їжу, склад: горошок зелений, вода, сіль, без ГМО.

Позивачем заявлено митну вартість за 1-м методом (за ціною договору), на загальну суму 7723,26 євро = 338716,55 грн., що включає вартість товару 6879,60 євро = 301716,55 грн за кожним інвойсом/партією товару, а також вартість транспортно-експедиторських послуг у сумі 843,59 євро = 37000,00 грн за кожним інвойсом/партією товару.

До електронної митної декларації № 24UA37U8 подано документи: пакувальний лист (Packing list) SE/0002/7/2025 від 04.12.2024; рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № SE/0002/7/2025 від 04.12.2024; автотранспортна накладна (Road consignment note) Б/Н від 04.12.2024; навантажувальний документ (Bordereau) CMR WZ/930/D3WG/25 від 04.12.2024; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) № PL/MF/AU 0150646 від 04.12.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару № 0410001 від 02.12.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № СФ-3 від 04.12.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка про транспортно-експедиційні витрати) №04/11/24-ВВ/3 від 04.12.2024; зовнішньоекономічний договір - контракт №1 від 01.09.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - специфікація №4 від 01.09.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода № 1 від 30.10.2024; договір про надання послуг митного брокера № 06/2024 від 28.10.2024; договір (контракт) про перевезення № 04/11/24-ВВ від 04.11.2024; заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично- модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих організмів від 09.12.2024; Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом "єдиного вікна" з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) № 12224266 від 05.12.2024; сертифікат відповідності № SE/ від 04.12.2024; сертифікат здоров`я № SE/0002/7/2025 від 04.12.2024; копія митної декларації країни відправлення № 24PLILB5 від 04.12.2024.

3) № 24UA29U1 від 09.12.2024 на товар за кодом УКТЗЕД 20054000: Інші овочі, консервовані без додання оцту чи оцтової кислоти, незаморожені, горох (Pisum sativum):- Горошок салатний GROSZEK SALATKOWY 400/ 6 / NEKTAVIT, артикул: 0101-15-012, кількістю 45864 штук, первинна упаковка: жерстяна банка, маса нетто 400г, маса нетто з банкою 415г, маса нетто після зливу 240г, (6 банок в 1 поліетиленовій плівці, 7644 пакувань), продукт стерилізований, придатний для безпосереднього вживання в їжу, склад: горошок зелений, вода, сіль, без ГМО.

Позивачем заявлено митну вартість за 1-м методом (за ціною договору) на загальну суму за кожною із зазначених декларацій 7723,26 євро = 338716,55 грн, що включає вартість товару 6879,60 євро = 301716,55 грн за кожним інвойсом/партією товару, а також вартість транспортно-експедиторських послуг у сумі 843,59 євро = 37000,00 грн за кожним інвойсом/партією товару.

До електронної митної декларації № 24UA29U1 подано документи: пакувальний лист (Packing list) SE/0006/7/2025 від 05.12.2024; рахунок - фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № SE/0006/7/2025 від 05.12.2024; автотранспортна накладна (Road consignment note) Б/Н від 05.12.2024; навантажувальний документ (Bordereau) CMR WZ/933/D3WG/25 від 05.12.2024; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) № PL/MF/AU 0154602 від 05.12.2024; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадку переогляду товарів) № UA205020/2024/003010 від 07.12.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару № 0410001 від 02.12.2024; рахунок-фактура про надання транспортно - експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № СФ-4 від 05.12.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка про транспортно-експедиційні витрати) №04/11/24-ВВ/4 від 05.12.2024; зовнішньоекономічний договір - контракт №1 від 01.09.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - специфікація №5 від 01.09.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода № 1 від 30.10.2024; договір про надання послуг митного брокера № 06/2024 від 28.10.2024; договір (контракт) про перевезення № 04/11/24-ВВ від 04.11.2024; заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично - модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично - модифікованих організмів від 09.12.2024; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом "єдиного вікна" з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) № 122234320 від 07.12.2024; сертифікат відповідності № SE/ від 05.12.2024; сертифікат здоров`я № SE/0006/7/2025 від 05.12.2024; копія митної декларації країни відправлення №24PLUBB1 від 05.12.2024.

За результатами митного оформлення Полтавська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UА806000/2024/000033/2 від 10.12.2024, №UА806000/2024/000032/2 від 09.12.2024, №UА806000/2024/000031/2 від 09.12.2024, якими митну вартість товарів скориговано за поданими деклараціями із застосуванням резервного методу вартістю товару за одиницю 1,1920 євро, та склала картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA806070/2024/000138, №UA806070/2024/000137, № UA806070/2024/000136, якими повідомила позивача про відмову у митному оформленні товарів.

Скориставшись правом на оскарження рішень митного органу в судовому порядку, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про невідповідність оскаржуваних рішень про коригування митної вартості вимогам, установленим частиною 2 статті 2 КАС України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі за текстом також - МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012).

Положеннями статті 49 МК України передбачено те, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин першої та другої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За змістом частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Положення статті 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 за № 651, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684, у графі 44 митної декларації зазначаються відомості про необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення документи. При цьому, відомості щодо кожного документа зазначаються з нового рядка за такою схемою: код документа згідно з класифікатором документів, через пробіл номер документа, дата та (за наявності даних) кінцевий термін його дії. При внесенні до графи відомостей про документи, які відповідно до МКУ не подаються митному органу одночасно з МД та зберігаються декларантом, перед кодом документу проставляється символ "d". Класифікатор документів затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 за № 1011 (далі Класифікатор документів).

Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Із положень частин першої та другої статті 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

За приписами частини другої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За частиною п`ятою статті 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 за № 631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за №1360/21672, затверджено Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа (далі - Порядок № 631).

Відповідно до п.4.5 розділу IV Порядку № 631 при здійсненні митного оформлення виконуються, зокрема, такі митні формальності:

4.5.4. Контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД шляхом аналізу ЕК МД та ЕК ДМВ (ЕМД та ЕДМВ) за допомогою АСАУР (автоматизованої системи аналізу управління ризиками).

Вказаний перелік форм митного контролю формується в автоматичному режимі програмно-інформаційним комплексом ЄАІС та є обов`язковим для відпрацювання.

Спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості є рекомендацією посадовій особі митного органу більш ретельно опрацювати подані до митного оформлення документи.

В даному контексті доречно зауважити, що згідно зі статтею 361 МК України управління ризиками - це робота митних органів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Під ризиком розуміється ймовірність недотримання вимог законодавства України з питань митної справи.

Митні органи застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю.

Цілями застосування системи управління ризиками є:

запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи;

забезпечення більш ефективного використання наявних у митних органів ресурсів та зосередження їх уваги на окремих згрупованих об`єктах аналізу ризику, щодо яких є потреба у застосуванні окремих форм митного контролю або їх сукупності, а також у підвищенні ефективності митного контролю (областях ризику);

забезпечення в межах повноважень митних органів заходів із захисту національної безпеки, життя і здоров`я людей, тварин, рослин, довкілля, інтересів споживачів;

прискорення митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).

За положеннями статей 57, 58 Митного кодексу України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

Водночас кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини восьмої статті 57 Митного кодексу України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим у розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

За результатами аналізу зазначених положень Митного кодексу України вбачається, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України.

Водночас митний орган має право відійти від наведених законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Разом з тим витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Верховний Суд у висновках за аналогічними справами сформував усталену позицію, відповідно до якої митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, виключають можливість застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів. При цьому, сам факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

Зазначена позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 09.04.2019 у справі № 826/10733/15, від 09.04.2019 у справі № 825/1990/17, від 09.04.2019 у справі № 826/15850/15, від 07.05.2020 у справі № 400/2922/18.

За приписами статті 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом. Разом з цим контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи (частини 1, 4 статті 337 Митного кодексу).

В свою чергу, згідно з частиною 1 статті 320 Митного кодексу України, форми та обсяги контролю, обираються: 1) посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками; та/або 2) автоматизованою системою управління ризиками.

Зміст наведених норм дає підстави дійти висновку, що дані системи управління ризиками є підставою лише для обрання форм і методів митного контролю, однак самі по собі не є підставою для коригування митної вартості.

Як убачається з матеріалів справи, складовою митної вартості товарів за поданими позивачем деклараціями були фактурна вартість товару та вартість його перевезення до кордону України.

За доводами відповідача підставою для прийняття оскаржуваних рішень є те, що сума оплати за товар, що зазначена у кожному інвойсі, не збігається з сумою, зазначеною у платіжній інструкції; у митну ціну товару декларантом не включено вартість упаковки/тари/піддоннів; платіжна інструкція не є належним документом підтвердження оплати товару; в документах відсутня транспортна заявка; в документах на перевезення товару у якості перевізника зазначені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТОВ "Паллетекспорт17", а не ФОП ОСОБА_3 ; відсутнє підтвердження оплати транспортно-експедиційних послуг.

Надаючи оцінкам зазначеним підставам, колегія суддів зазначає за матеріалами справи 01.09.2024 між ТОВ "КРЕМЕНЧУЖАНКА", як покупцем, та Компанією Dawtona Sp. z o.o., Польща, як продавцем, укладено Контракт №1, а також додаткову угоду №1 до цього Контракту від 30.10.2024.

Відповідно до п.1.1, п.1.2., п.1.3. Контракту Продавець продає, а Покупець купує харчові продукти, в подальшому "Товари", на умовах FCA-Blonie згідно з асортиментом і за цінами, визначеними в наступних Специфікаціях до цього Контракту. Товар, що поставляється, має бути поставлений партіями в повній відповідності з вимогами, на умовах і за цінами, вказаними в Специфікаціях і Додатках до цього Контракту, які є його невід`ємною частиною. Найменування і кількість кожної окремої партії Товару визначаються на підставі Інвойсу, виставленого Продавцем Покупцеві на кожну окрему партію Товару.

Відповідно до п.2.1., п.2.2., п.2.3., п.2.6. Контракту ціни Товарів вказуються в Євро (EUR)/злоті (PLN)/ доларів США (USD) і включають в себе вартість Товарів, упаковки, тари, маркування, товаросупровідних документів, навантаження на транспортний засіб, доставки до вказаного місця призначення згідно Інкотермс 2020, а також витрати по митному оформленню товарів в країні Продавця. Ціни на Товар розуміються на умовах FCA-Blonie, Польща, відповідно до умов Інкотермс 2020, якщо інше не обумовлено в Специфікаціях і Інвойсах. Товар призначений для ввезення на територію України та реалізації через торгові підприємства. Загальна вартість контракту відповідає сумі виставленого інвойсу на кожну поставку товару. Валюта контракту Євро (EUR)/злоті (PLN)/ доларів США (USD).

Відповідно до п. 3.1., п.3.2., п.3.3. Контракту оплата кожної партії товару здійснюється в Євро (EUR)/злотих (PLN)/доларів США (USD), в формі банківського переказу на рахунок Продавця в наступному порядку, якщо інше не зазначено в рахунку (Інвойсі), згідно з реквізитів Продавця: - 100% передоплата перед відвантаженням товару. Всі витрати за операціями банку Покупця несе Покупець. Всі інші витрати за операціями банку Продавця несе Продавець. Датою виконання Покупцем своїх зобов`язань по оплаті Товару вважається дата списання грошових коштів з розрахункового рахунку Покупця.

Згідно з п.4.1, п.4.5. Контракту поставка Товару здійснюється окремими партіями. Строки поставки і відвантаження кожної партії Товару узгоджуються Сторонами в Специфікаціях або Додатках до цього Контракту. У Специфікації на партію Товару вказуються найменування, кількість, вартість, строки і умови постачання.

На підставі Контракту№1 від 01.09.2024, відповідно до специфікацій від 01.09.2024: № 3, №4, №5; за інвойсами: № SE/0001/7/2025 від 04.12.2024; № SE/0002/7/2025 від 04.12.2024; № SE/0006/7/2025 від 05.12.2024 та відповідно до CMR № WZ/926/D3WG/25 від 04.12.2024; № WZ/930/D3WG/25 від 04.12.2024; № WZ/933/D3WG/25 від 05.12.2024, позивач ввіз на митну територію України товар: горошок салатний консервований/GROSZEK SALATKOWY 400/6/ NEKTAVIT, 45 864 шт. по 0,15 євро за одиницю/ шт., вартістю по кожному інвойсу/специфікації 6 879,60 євро, на загальну суму 20 638,80 євро.

Відповідно до Договору № 04/11/24-ВВ на надання транспортно-експедиторських послуг від 04.11.2024 експедитором за рахунок коштів позивача/замовника перевезений/доставлений товар/вантаж - транспортно-експедиторські послуги за маршрутом, зокрема: м. Лешно (Польща) пп Ягодин-Дорохуськ транспортними засобами: Вольво АС 0401 ВХ п/п АС 18.04 ХР; авто Даф АС 6993 НЕ п/п НОМЕР_1 , авто Сканія НОМЕР_2 п/п НОМЕР_3 , вартість послуг яких складала - 37000,00 грн по кожному інвойсу, що підтверджується рахунком-фактурою № СФ-2 від 04.12.2024, рахунком-фактурою № СФ-3 від 04.12.2024, рахунком-фактурою № СФ-4 від 05.12.2024; довідками про транспортно-експедиційні витрати № 04/11/24-ВВ/2 від 04.12.24; № 04/11/24-ВВ/3 від 04.12.24; № 04/11/24-ВВ/4 від 05.12.24, додатками заявками (транспортні заявки), актами прийому передачі виконаних послуг від 10.12.2024: № ОУ-2, № ОУ-3, № ОУ-4, а також платіжними інструкціями № 416, № 417, № 418 від 12.12.2024 щодо оплати вартості транспортно-експедиторських послуг.

За три партії поставленого товару ТОВ "КРЕМЕНЧУЖАНКА" сплатила однією сумою 20638,80 євро (6879,60 євро х 3) відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті № 0410001 від 02.12.2024.

Також позивачем понесені затрати на транспортно-експедиторські послуги за кожним інвойсом - 37000,00 грн, що за курсом євро (43,86 грн. за 1 євро) становить 843,66 євро, яка були включені до митної вартості товару за кожною митною декларацією і тому в сумі з вартістю товару склало 7723,26 євро (338 716,55 грн).

Колегія суддів зазначає, що умови поставки FCA (англ. Free Carrier, або Вільний перевізник (…назва місця)) за Інкотермс 2020 означають, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. Вибір місця поставки впливає на зобов`язання щодо завантаження й розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження. Якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару.

Отже, цей термін покладає обов`язки на продавця щодо здійснення всіх формальностей з очищення товару для експорту, що вимагаються країною експорту, сплатити мита, податки та будь-які інші платежі, що стосуються очищення для експорту, за певних умов здійснити навантаження товару, а покупець несе всі витрати і ризики у зв`язку з перевезенням товару з площ продавця (пункту відправки) до місця призначення.

Згідно з умовами Контракту ціна товару вказується в Євро (EUR)/злоті (PLN)/ доларів США (USD) і включають в себе вартість Товару, упаковки, тари, маркування, товаросупровідних документів, навантаження на транспортний засіб, доставки до вказаного місця призначення згідно з Інкотермс 2020, а також витрати з митного оформлення товарів в країні Продавця. Упаковка, маркування та етикетування товарів проводиться Продавцем за його рахунок. Сторони встановили, що упаковка товару є первинною, безповоротною. Вартість упаковки входить у вартість товару.

Враховуючи те, що вартість упаковки включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний товар (фактурної вартості товару), остання не додається при визначенні митної вартості товару.

Стосовно доводів відповідача про те, що в платіжній інструкції № 0410001 від 02.12.2024 в графі "призначення платежу" відсутнє посилання на інвойс, а тому він не є доказом, достатнім для доведення митної вартості певної поставки товару, суд зазначає, що платіжна інструкція в іноземній валюті № 0410001 від 02.12.2024 містить у графі призначення платежу посилання на здійснення передоплати за контрактом № 1 від 01.09.2024, що дозволяє повністю ідентифікувати зміст господарської операції, за якою позивачем перераховано кошти в сумі 20638,80 ЄВРО.

Відповідно до інвойсів: № SE/0001/7/2025 від 04.12.2024, № SE/0002/7/2025 від 04.12.2024, № SE/0006/7/2025 від 05.12.2024 вартість товару у кожному зазначена 6 879,60 євро, що в сумі становить 20 638,80 євро (6 879,60 євро * 3). Ці інвойси були подані до митного органу та включені до електронних митних декларацій в один день 09.12.2024.

Крім того, законодавством України не заборонено здійснювати оплату товару за декілька поставок одночасно за одним і тим же договором, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті № 0410001 від 02.12.2024 з посиланням в графі 70 на контракт №1 від 01.09.2024.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що за наведених обставин сама по собі відсутність у банківських документах посилання на інвойс чи проформу, за умови наявності вказівки на контракт та товари, які оплачуються, не може ставити під сумнів числове значення ціни товару та правильність визначення митної вартості товару.

Стосовно посилання відповідача на неможливість перевірити дійсну вартість транспортних витрат та їх складових колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до електронних декларацій у графі 44 зазначений документ 3007 - 04/11/24-ВВ/2 від 04.12.24; 3007 04/11/24-ВВ/3 від 04.12.24; 3007 04/11/24-ВВ/4 від 05.12.24 - довідка ФОП ОСОБА_3 . В цих довідках вказані номера транспортних засобів, маршрут, із зазначенням сум та зазначено, що страхування вантажу не проводилося.

Вказана інформація також зазначена у рахунках-фактурах від 04.12.2024 за № СФ-2, № СФ-3,№ СФ-4 від 05.12.2024.

Відповідно до п.1.1, п.4.9, 4.10. Договору № 04/11/24-ВВ на надання транспортно-експедиторських послуг від 04.11.2024 експедитор (ФОП ОСОБА_3 ) зобов`язується від свого імені і за рахунок коштів замовника здійснювати комплекс робіт з організації перевезень вантажів автотранспортом в приміських, міських, міжміських, міжобласних і міжнародних сполученнях, фрахтуючи для цих цілей автотранспорт третьої сторони перевізника, а замовник оплачує ці послуги. У відносинах з перевізником експедитор виступає від свого імені в інтересах замовника. Для виконання своїх зобов`язань за цим договором експедитор має право залучати третіх осіб (перевізника) і укладати з ними договори. Експедитор несе відповідальність за дії осіб, які залучаються ним до виконання цього договору, в розмірі та на умовах, передбачених чинним законодавством та цим Договором, як за свої власні.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитор - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування.

Платою експедитору вважаються кошти, що сплачені клієнтом за належне виконання договору транспортного експедирування.

Водночас відповідно до ст. 4 наведеного закону, експедитори для виконання доручень клієнтів можуть укладати від свого імені та в інтересах Клієнта договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо.

Таке право експедитора закріплене і в Договорі № 04/11/24-ВВ.

Отже, експедитор ФОП ОСОБА_3 має право залучати для виконання зобов`язання за Договором № 04/11/24-ВВ щодо перевезення товару замовника, як транспортний засіб, так і водіїв цих транспортних засобів через третю сторону-перевізника, а тому зазначена особа в електронних деклараціях ОСОБА_1 , ПП ОСОБА_2 та ТОВ "Паллетекспорт17" є особами, які були залучені експедитором відповідно до умов зазначеного договору.

Крім того, зазначені в CMR WZ/926/D3WG/25 від 04.12.2024, CMR №WZ/930/D3WG/25 від 04.12.2024, CMR WZ/933/D3WG/25 від 05.12.2024, електронних деклараціях № 24UA55U9 від 09.12.2024, № 24UA37U8 від 09.12.2024, № 24UA29U1 від 09.12.2024 номери транспортних засобів AC0401BX/AC1804XP, НОМЕР_4 /АС5103XF та KA8861CA/AA1203XF співпадають з номерами транспортних засобів, зазначених в рахунках-фактурах про надання транспортно - експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № СФ-2 від 04.12.2024, № СФ-3 від 04.12.2024, № СФ-4 від 05.12.2024, що, у свою чергу, підтверджує вартість транспортних послуг декларанта.

Отже, вказані документи в повній мірі підтверджують суму транспортних витрат зазначено декларантом, узгоджуються між собою та розбіжностей не мають.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

За приписами Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 за №599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини 2 статті 53 МК України подаються транспортні документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Так, до транспортних документів можуть належати: рахунок-фактура, акт виконаних робіт від виконавця договору про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів, банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат.

Отже, законодавством не передбачений вичерпний та єдиний перелік документів, які підтверджують транспортні витрати імпортера при ввезенні товару. Основною вимогою законодавства до таких документів є наявність в них інформації щодо вартості перевезення оцінюваних товарів.

Колегія суддів ураховує, що за висновками Верховного Суду, сформованими у постанові від 31 травня 2019 року у справі № 804/16553/14, якщо закон не визначає доказ (докази), винятково яким (-ми) має підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими має підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Транспортна заявка є внутрішнім документом та не входить в обов`язковий перелік документів, який повинен надати декларант, а тому надання декларантом довідок до кожної із електронних декларацій, які містять аналогічну інформацію, що і в транспортних заявках (додаток - заявки), та підтверджують суму транспортних витрат товариства, не є порушенням та дозволяють митному органу переконатися у дійсній вартості транспортних послуг декларанта.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивачем надано митному органу всі необхідні документи, передбачені частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, які підтверджують митну вартість про товар, відомості про який зазначено у митних деклараціях № 24UA55U9, № 24UA37U8, № 24UA29U1.

Доводи відповідача про відсутність документів, у яких би були виділені складові митної вартості, про відсутність у документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, а також про розбіжності у документах спростовуються матеріалами справи, про що зазначено вище.

За змістом оскаржуваних рішень джерелом інформації для їх прийняття стала наявна в митному органі цінова інформація з баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та за основу для обрахунку митної вартості товару № 1 взято інформацію щодо визнаної митної вартості товару згідно з митним оформленням, яке вже здійснено за ЕМД.

Проте одна лише обставина, що рівень задекларованої митної вартості товару нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не може бути підставою для витребування додаткових документів. Цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів.

При відповідному спрацюванні автоматизованої системи аналізу та управління ризиками контролюючий орган повинен насамперед здійснити перевірку відомостей, що містяться в документах, які підтверджують заявлену митну вартість, і лише після цього у разі виявлення підстав може витребувати у декларанта додаткові документи.

Інформація про вищу митну вартість ідентичних товарів не є перешкодою для визначення митної вартості товару на підставі укладеного між сторонами договору, оскільки в інформаційній базі відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо можливих судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення.

Зазначений висновок відповідає сталій практиці Верховного Суду (постанови від 09.10.2018 у справі №826/24835/15, від 24.01.2019 у справі №820/636/17, від 21.01.2020 у справі №812/2336/14, від 13.02.2020 у справі №810/1175/16, від 26.01.2021 у справі №826/13892/16 тощо).

Отримана з Центральної бази даних ЄАІС інформація про вантажні митні декларації, на які митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Тоді як матеріали справи таких доказів не містять.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, сформованими у постанові від 19 січня 2021 року у справі № 810/4194/15.

Крім того, наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди подібні (аналогічні) товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 826/16046/16.

З огляду на зазначене підстави для застосування відповідачем другорядного (резервного) методу визначення митної вартості не є доведеними, а розрахована митна вартість - не є обґрунтованою.

Верховний Суд у постановах від 9 вересня 2020 року (справа № 400/3133/18), від 8 лютого 2019 року (справа № 825/648/17) вказував, що Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, передбачають, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" має містити, окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів зазначає, що висновки у рішеннях про коригування митної вартості щодо неможливості визначення митної вартості товарів за основним методом є необґрунтованими, оскільки наданих декларантом документів було достатньо для прийняття рішень про визначення митної вартості товарів на підставі поданих документів, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 25 листопада 2020 року у справі №640/4941/19.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №UА806000/2024/000033/2 від 10.12.2024, №UА806000/2024/000032/2 від 09.12.2024, №UА806000/2024/000031/2 від 09.12.2024, оскільки такі не відповідають критеріям, установленим частиною 2 статті 2 КАС України, є обґрунтованим і законним.

Оскільки саме прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, то визнання рішення про коригування митної вартості протиправним та його скасування є підставою для визнання протиправним та скасування сформованої Київською митницею картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Об`єднання цих вимог є належним способом захисту порушених прав позивача, з урахуванням усталеної судової практики (постанова Верховного Суду від 17.05.2022 року у справі № 809/506/17 ).

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕМЕНЧУЖАНКА".

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, спростовуються наведеним вище та не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Полтавської митниці залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 у справі № 440/15656/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк В.Б. Русанова
Повний текст постанови складено 24.06.2025