Справа № 635/4596/25
Суддя: Якішина О. М.
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 635/4596/25
Провадження 2-а/635/148/2025 РІШЕННЯ
26.06.2025 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Якішиної О.М.
за участю секретаря Старишко Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 10.06.2025 року № 3460 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження по справі закрити.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10.06.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_2 було винесено постанову № 3460 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. Вважає постанову незаконною та необгрунтованою. Так, він є особою з інвалідністю II групи з дитинства та отримувачем соціальної послуги стаціонарного догляду, перебуває на повному державному забезпеченні у Комунальній установі «Ржавецький психоневрологічний інтернат». З 03.07.2001 р. за рекомендацією Харківської обласної ПМПК він перебував у Шевченківському дитячому будинку-інтернаті з діагнозом: олігофренія в ступені імбецильності, з 30.10.2009 по 30.05.2024 мешкав у Комунальній установі «Панютинський психоневрологічний інтернат». З 2024 року влаштований у Комунальну установу «Ржавецький психоневрологічний інтернат» та з 11.10.2024 р. був зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою інтернату: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 17.06.2025 року відкрито провадження у справі. Витребувано матеріали, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
В судове засідання позивач, його представник не з`явились. Причини неявки не повідомили.
Представник відповідача також не з`явився в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомив.
Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Враховуючи те, що сторони не надали суду доказів поважності причини неявки в судове засідання, суд вважає причини неявки неповажними та вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.
Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Суд, дослідивши надані докази, дійшов наступних висновків.
Як зазначено в оскаржуваній постанові, 10.06.2025 р. о 12-00 год. працівником поліції був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Встановлено, що ОСОБА_1 24.03.2025 р. було направлено повістку № 2991857 на 09-00 год. 07.04.2025 р. для уточнення даних, але ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_6 не з`явився. Своєю бездіяльністю ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 п. 1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, викладених у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого ПКМУ від 30.12.2022 №1487, абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Судом також встановлено, що 24.03.2025 р. ОСОБА_1 видано військово-обліковий документ № НОМЕР_1 , згідно відмітки у п. 13 якого ОСОБА_1 взято на військовий облік 20.03.2025 р. ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно п. 7 військово-облікового документа ОСОБА_1 не підлягає повторному медичному огляду.
Згідно довідки до акту огляду МСЕК Серії ХАР-08 від 29.05.2009 р., ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства, має другу групу інвалідності з 09.04.2009р. безстроково.
З листа Комунальної установи «Ржавецький психоневрологічний інтернат» від 09.06.2025 р. вбачається, що адміністрація установи звернулась до Відділу поліції № 3 Харківського РУП №1 з приводу самовільного залишення території інтернату ОСОБА_1 та проханням оголосити його у розшук.
З виписки-епікризу з історії хвороби № 556 від 12.12.2023 р. № 556 вбачається, що ОСОБА_1 , має помірну розумову відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю. Інтелектуально не розвинений, читати, писати не вміє.
Згідно витягу з ре6єстру територіальної громади з 13.05.2025 р. ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Так, спірні правовідносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в зв`язку з не прибуттям за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_6 для уточнення даних.
Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до п. 41 Постанови КМУ № 560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
- день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.
Виходячи із норм викладених в частині 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 КАС України.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доказів отримання ОСОБА_1 повістки на 07.04.2025 року відповідачем суду не надано. Оскаржувана постанова не містить посилань на докази, на підставі яких відповідач дійшов висновку про порушення позивачем законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а матеріали адміністративної справи відповідно до ухвали суду відповідачем не надано.
Крім того, згідно наданої суду копії медичної документації на ім`я ОСОБА_1 , останній не може читати, має інвалідність з приводу психічного захворювання.
Більш того, 20.03.2025 року ОСОБА_1 було постановлено на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_3 , а у день направлення повістки, 24.03.2025 р., видано військово-обліковий документ.
Таким чином, судовим розглядом не підтверджений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в зв`язку з чим суд доходить висновку про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що постанова підлягає скасуванню та відповідно до вимог пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України провадження у справі за ст. 201-1 ч.3 КУпАП підлягає закриттю.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на користь держави підлягає до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-78, 242, 243, 244, 246, 286 КАС України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 3460 від 10.06.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження у справі - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Суддя О.М. Якішина