Справа № 585/4651/24
Суддя: Євтюшенкова В. І.
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/4651/24
Номер провадження 2-а/585/9/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання Зубко К.В.,

Справа № 585/4651/24, провадження № 2-а/585/9/25

Позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач 1: інспектор відділення поліції №1 (смт Недригайлів) Роменського районного

відділу поліції ГУНП в Сумській області Кріпак Олександр Володимирович,

відповідач 2: Головне управління Національної поліції в Сумській області,

третя особа: відділення поліції №1 (смт Недригайлів) Роменського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області,

розглянув у залі судових засідань у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до інспектора відділення поліції №1 (смт Недригайлів) Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області Кріпака О.В., Головного управління Національної поліції в Сумській області, третя особа: відділення поліції №1 (смт Недригайлів) Роменського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Позовні вимоги мотивує тим, що 03.11.2024 о 20 год. 40 хв. в с. Голубці Роменського району інспектор ВП №1 (с. Недригайлів) Роменського РВП Кріпак О.В. виніс відносно неї постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3405270, в якій вказано про те, що 03.11.2024 о 20:35:36 в с. Голубці у темну пору доби (умови недостатньої видимості) вона керувала ТЗ з неосвітленим номерним знаком, чим порушила п.2.9.в ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 121-3 КУпАП. Накладено на неї стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 грн.

З указаним рішенням суб`єкта владних повноважень не погоджується, зазначає, що до постанови не додавались жодні докази, які стосуються правопорушення, в тому числі не зазначено в ній і про фіксацію на камеру, при винесенні постанови порушено її право на захист. При винесенні постанови вона думала, що інспектор перевіряє по базі даних достовірність посвідчення водія та технічного паспорта на автомобіль, які вона йому надала, а виявилось, що він виносив постанову, не роз`яснивши їй ст. 63 Конституції України та права, передбачені КУпАП. В указаній постанові інспектором поліції Кріпаком О.В. не вказано де саме вона керувала автомобілем без номерного знаку, без прив`язки до проїжджої частини (дороги), вулиці, району, області, що є порушенням вимог ст. 283 КУпАП

В постанові зазначено, що правопорушення зафіксоване на камеру Тексар, проте таке відео їй не інспектор для огляду не надав. Постанова базується на припущеннях.

Її автомобіль ніхто не зупиняв, вона стояла на узбіччі дороги, були ввімкнені аварійні вогні на автомобілі, так як її засліпили світлом фар проїжджаючі транспортні засоби. Інспектор під`їхав на службовому автомобілі, зупинився біля неї вже через проміжок часу після її зупинки. Коли вона вийшла з автомобіля, особисто бачила, що була ввімкнена миготлива аварійна сигналізація та горіли габаритні вогні, все це освітлювало номерні знаки, які були закріплені на автомобілі у визначеному технічною характеристикою місці у відповідності до вимог ПДР. Вона пояснювала інспектору, що перед початком руху перевіряла справність автомобіля в тому числі і освітлення номерного знаку, все було справне. Водій не в змозі контролювати постійно в русі справність габаритних вогнів чи підсвітки номерного знаку.

Просить постанову серії ЕНА №3405270 від 03.11.2024, скасувати, а справу відносно неї за ч.1 ст. 121-3 КУпАП закрити.

У відзиві на позов представник відповідача 2- Головного управління Національної поліції в Сумській області Каракуц М.Ю. вказує, що позовні вимоги необґрунтовані безпідставні та такі, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що згідно пояснень поліцейського СРПП ВП №1 (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області Кріпака О.В., під час несення служби в наряді СРПП, о 20:40 год. 03.11.2024 року ним було зупинено транспортний засіб ВАЗ 217030 НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Причиною зупинки слугувало порушення водієм правил дорожнього руху, а саме п.2.9. Водій керувала транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, що унеможливлює чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів. ОСОБА_2 представився, пояснивши порушниці причину зупинки та повідомив, що відносно неї буде складена постанова за ч. 1 ст. 123-1. ОСОБА_1 було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України та надано можливість надати будь-які пояснення чи клопотання, а складена постанова серії ЕНА №3052270 від 03.11.2024 вручена під особистий підпис. Відеозапис, на якому зафіксований хід подій, надати не надається за можливе, оскільки відповідно до п.п. 1 п. З Розділу VIII Наказу МВС № 1026 від 18.12.2018 року «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА, становить 30 діб. Оскільки подія відбувалася у листопаді 2024 року, термін зберігання даного відеозапису давно вичерпано. Це підтверджується листом ВП №1 (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області від 24.02.2025 №2000/65/01-2025.

Посилаючись на норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини просить у задоволенні позовну відмовити.

У відповіді на відзив позивач вказала на те, що долучені письмові пояснення інспектора Кріпака О.В. не співпадають з тими, на які посилається представник відповідача 2, тому викладене у відзиві не відповідає дійсності з метою захистити незаконні дії інспектора, які мали місце при винесенні оскаржуваної постанови. Провадженні у справі відкрито 08.11.2024, оскаржувана постанова винесена 03.11.2024, відповідачам в ухвалі роз`яснялось право на подання відзиву. Тобто відео з камери Тексар 1100333, було знищене не дивлячись на оскарження постанови, знаючи, що докази до неї ніякі не додавались, хоча посадові особи РВП могли у законний спосіб вирішити питання про продовження строку зберігання відео. Цим самим прикрито незаконні дії інспектора поліції Кріпака О.В.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримала, посилаючи на викладені у ньому обставини. Зазначила про те, що своїх зауважень в оскаржуваній постанові не написала, так як поспішала.

У судовому засіданні представник відповідача 2 Каракуц М.Ю. позов не визнала, пославшись на обставини, викладені нею у відзиві. Вказала, що відео правопорушення не збереглося, тому що позов поданий пізніше.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

08.11.2024 року судом відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Позивача звільнено від сплати судового збору (а.с.13).

06.12. 2024 року підготовче провадження закрито і розгляд справи призначено по суті (а.с.22).

Відповідач 1 - інспектор відділення поліції №1 (смт Недригайлів) Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області Кріпак О.В. до суду не з`явився, пояснень щодо позову не висловив. При цьому, його явка судом була визнана обов`язковою, про що суд направляв на адресу ВП (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області відповідні листи. Після визнання судом обов`язкової його явки до суду та у зв`язку з його неявкою, розгляд справи відкладався чотири рази. На листи Роменського міськрайонного суду відповідач 1 не реагує, як і керівництво відділу поліції, де останній працює.

Третя особа явку представника до суду не забезпечила, по час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 246 КАС України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3405270 від 03.11.2024 на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 1190 грн. за порушення вимог ч.1 ст. 121-3 КУпАП.

У графі постанови «час та місце скоєння, суть та обставини правопорушення» зазначено: 03.11.2024 20:35:36 в с. Голубці водій у темну пору доби (в умовах недостатньої видимості) керував ТЗ з неосвітленим номерним знаком. Правопорушення зафіксоване на камеру Тексар 1100333 зберігання СРПП, чим порушив п.2.9.в ПДР - керування водієм ТЗ без номерного знака. Зазначене є порушенням ст. 121-3 ч.1 КУпАП.

Згідно листа начальника відділу поліції (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області №2000/05/01.2025 від 04.02.2025 відео фіксація з нагрудної бодікамери у ВП №1 (с. Недригайлів) відсутня у зв`язку з тим, що згідно наказу 1026 зберігається 30 діб (а.с.70).

До відзиву на позов долучені письмові пояснення інспектора Кріпака О.В., які не містять дати і в яких вказано про те, що він, ОСОБА_2 03.11.2024 о 20:40 виніс адміністративну постанову за ст. 121-3 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 за те, що вона керувала ТЗ з несправною підсвіткою заднього номеру і на неї накладено штраф в сумі 1190 грн. Більше нічого з цього приводу пояснити не може (а.с.71).

З досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин вбачається, що між сторонами склались правовідносини з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства України, Законом України «Про національну поліцію».

Норми права, застосовані судом:

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Статтею 7 КАС України визначено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух, встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі ПДР України).

Відповідно до статті 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; у випадках, визначених Законом України "Про екстрену медичну допомогу", надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.

Відповідно до п.2.9 в ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

В ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст.121-3 КУпАП передбачена відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, передбачені статтею 121-3 ч.1 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Частиною 1 ст.72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Мотиви суду.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, кожного окремо та в сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Судовим розглядом встановлено, що оскаржуваною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3405270, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, за те, що вона 03.11.2024 о 20 год. 35 хв. в с. Голубці, в темну пору доби керувала транспортним засобом ВАЗ 217030 НОМЕР_1 з неосвітленим номерним знаком, чим порушила вимоги п.2.9.в ПДР. У зв`язку з цим на неї накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн. (а.с.8).

В оскаржуваній постанові наявне посилання на здійснення працівником поліції відео фіксації камерою Тексар.

Проте, відповідний відеозапис суб`єктом владних повноважень до матеріалів справи не долучений з посиланням на вимоги Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото, - і кінозйомки, відеозапису», відповідно до якої термін зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах становить 30 діб.

Однак, слід зазначити, що розгляд справи відносно позивача інспектором ОСОБА_2 відбувся 03.11.2024 (а.с.8). Гужва О.П. звернулась до суду з позовом 07.11.2024 (а.с.1). Провадження у справі відкрито 08.11.2024 і в ухвалі про відкриття провадження у справі у відповідності до вимог ст. 175 КАС України роз`яснено відповідачу інспектору відділення поліції №1 (смт Недригайлів) Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області Кріпаку О.В право подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин на яких вони ґрунтуються, в строк не пізніше 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Також роз`яснено, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (а.с.13). Вказана ухвала отримана як відповідачем, так і третьою особою (відділом поліції, в якому відповідач 1 працює) 14.11.2024 (а.с.18, 19).

Таким чином, відповідач- інспектор відділення поліції №1 (смт Недригайлів) Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області Кріпак О.В. був обізнаний про оскарження прийнятої ним постанови, тобто сторона відповідача мала змогу у законний спосіб зберегти відеозапис, на наявність якого є посилання в оскаржуваній постанові, проте цього не зробила, що дає суду підстави вважати, що зазначений відеозапис не містив доказів вчинення позивачем інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Крім цього, суд звертає увагу і на те, що явка інспектора відділення поліції №1 (смт Недригайлів) Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області Кріпака О.В. була визнана судом обов`язковою, про що йому направлялись відповідні повідомлення (а.с.81, 97, 106), проте він до суду не з`явився і пояснень з приводу винесення ним оскаржуваної постанови не надав.

У відзиві на позов представник відповідача 2 вказує на те, що поліцейський СРПП ВП №1 (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області Кріпак О.В. надав пояснення про те, під час несення служби в наряді СРПП, о 20:40 год. 03.11.2024 року ним було зупинено транспортний засіб ВАЗ 217030 НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Причиною зупинки слугувало порушення водієм правил дорожнього руху, а саме п.2.9. Водій керувала транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, що унеможливлює чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів. ОСОБА_2 представився, пояснивши порушниці причину зупинки та повідомив, що відносно неї буде складена постанова за ч. 1 ст. 123-1. ОСОБА_1 було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України та надано можливість надати будь-які пояснення чи клопотання, а складена постанова серії ЕНА №3052270 від 03.11.2024 вручена під особистий підпис (а.с.66).

Проте зазначене у відзиві зовсім не відповідає змісту письмових пояснень поліцейського Кріпака О.В., які до нього долучені, який фактично лише підтвердив факт винесення ним постанови у вказаний в ній день та час та накладення штрафу у розмірі 1190 грн. Більше нічого не додавав (а.с.71).

Отже, з досліджених в судовому засіданні доказів, суд вбачає, що стороною відповідача не було надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів порушення позивачем п. 2.9.в. Правил дорожнього руху, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, оскільки сама лише постанова про накладення адміністративного стягнення не є достатнім доказом вчинення правопорушення. Вона лише фіксує рішення органу, що розглядає справу, про накладення стягнення, але не замінює собою докази, на підставі яких цей висновок було зроблено. Для встановлення факту вчинення правопорушення потрібні додаткові докази, які мають бути наведені у постанові та підтверджувати обставини, що стали підставою для притягнення особи до відповідальності.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч.І ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.(«Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08. рішення від 20.09.2016р.)

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідачами у встановленому порядку не доведено обґрунтованості прийняття оскаржуваної постанови з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, що є підставою для її скасування.

Враховуючи вищезазначені положення законодавства, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд враховує і положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Щодо судових витрат.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно матеріалів справи, позивач звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2 підлягає стягненню на користь держави.

Також судом застосовані норми процесуального права, які регулюють порядок ухвалення рішення: ст. ст. 241-246, 250 КАС України.

Суд вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції №1 (смт Недригайлів) Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області Кріпака Олександра Володимировича, Головного управління Національної поліції у Сумській області, третя особа: відділення поліції №1 (смт Недригайлів) Роменського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, задовольнити.

Cкасувати постанову серії ЕНА №3405270 від 03.11.2024 якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 грн. 00 коп., а провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Сумській області на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн.. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається на підставі ч. 4 ст. 286 КАС України, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження .

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач : Інспектор відділення поліції №1 (смт Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області Кріпак Олександр Володимирович, адреса: Сумська область, Роменський район, смт Недригайлів, вул. Незалежності-17.

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Сумській області, адреса: м. Суми, вул. Г. Кондратьєва, 23, .

Третя особа: Відділення поліції №1 (смт Недригайлів) Роменського районного відділу поліції Головне управління Національної поліції в Сумській області, адреса: Сумська область, Роменський район, смт Недригайлів, вул. Незалежності-17.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова