Справа № 335/5404/25
Суддя: Макаров В. О.
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/5404/25 2-а/335/101/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Макарова В.О.,

за участю секретаря судового засідання Філатової О.О.,

розглянувши у відкритому судово адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказує, що 26.05.2025 поліцейським взводу 1 роти 1 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області, рядовим поліції Овчаренком А.І. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4818491 від 26.05.2025, якою на нього, ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП.

Згідно фабули постанови, «19.05.2025 р. о 17 год 14 хв 13 сек у м. Запоріжжя, вул. Антона Незоли, 2, гр. ОСОБА_1 22.09.1985 року раптово вийшов на проїзну частину, чим порушив п.4.14.а) ПДР раптовий вихід пішохода на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 127 КУпАП».

Вважає постанову серії ЕНА № 4818491 від 26.05.2025 протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки позивач не вчиняв адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 127 КУпАП, а поліцейським всупереч вимогам ст. 245, 280 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не було належним чином з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи наявна його вина у вчиненні такого правопорушення. Наголошує суд на тому, що даний пункт ПДР він не порушував, оскільки зібрані матеріали справи не містять підтвердження того, що саме ним було здійснено вихід на проїзну частину, а також, що він здійснював такий вихід «раптово» та не переконавшись у тому, що це не буде безпечно для нього та інших учасників руху, доказів зворотного надано не було.

Крім того, поліцейським було невірно застосовано пункт правил дорожнього руху, який було нібито порушено ним.

Разом з цим, поліцейський під час розгляду справи ознайомлював його із відеозаписом зі свого особистого мобільного телефону, використання якого не передбачено п. 2 Розділу 1 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису № 1026 від 18.12.2018 та само відео незрозумілого походження і з пристрою, що не перебуває на балансі УПП в Запорізькій області ДПП.

Позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4818491 від 26.05.2025, якою на нього, ОСОБА_1 , накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП, провадження по справі закрити, стягнути судові витрати по сплаті судового збору у сумі 605,60 грн.

Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 06.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги.

Відповідач Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що 18.05.2025 під час несення служби, поліцейським управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП було виявлено громадянина ОСОБА_1 , який раптово вийшов на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, чим порушив вимогу пункту 4.14.а) ПДР України. В наступному, в ході розгляду справи було роз`яснено та дотримано права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, згідно ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Позивачем було заявлено клопотання про перенесення розгляду справи, яке було задоволено поліцейським УПП в Запорізькій області ДПП та призначено розгляд справи на 26.05.2025 об 08 годині 00 хвилин. Таким чином, розгляд справи відбувся, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, саме 26.05.2025, що підтверджується відеозаписом. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач не був позбавлений права користуватися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку, не був позбавлений права запросити адвоката на місце розгляду справи, не звернувся до працівників поліції з клопотанням про забезпечення його права на захист шляхом запрошення адвоката.

Крім цього, вважає, що вимоги ОСОБА_1 про визнання оскаржуваної постанови протиправною та незаконною не можуть бути задоволенні, оскільки враховуючи вимоги ч. 3 ст. 286 АС України не передбачена можливість визнавати дії та рішення суб`єкта владних повноважень незаконними. На підставі викладеного, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи проводити без участі представника.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, в силу ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи надану справу без участі сторін за наявними у ній доказами, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не а автоматичному режимі, винесеною поліцейським 1 взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Запорізькій області рядового поліції Овчаренко А.І. серії ЕНА № 4818491, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП за порушення вимог п.4.14.а), та на нього накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Як вбачається з постанови, 18.05.2025 о 17:14 м. Запоріжжя, вул. Антона Незоли, 2, гр. ОСОБА_1 раптово вийшов на проїзну частину, чим порушив вимоги п.4.14.а) ПДР України.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з даним адміністративним позовом.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно п.8, та п.11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Також поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п. 4.14. Пішоходам забороняється:

а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху;

б) раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід;

г) переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження;

ґ) затримуватися і зупинятися на проїзній частині, якщо це не пов`язано із забезпеченням безпеки дорожнього руху;

д) рухатися по автомагістралі чи дорозі для автомобілів, за винятком пішохідних доріжок, місць стоянки і відпочинку

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про порушення ПДР, зокрема правопорушення передбачені ч. 1 ст. 127 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за порушення правил дорожнього руху пішоходами, а саме: непокору пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні було оглянуто відеозапис зі службового відеореєстратора, який знаходився у патрульному автомобілі, наданий відповідачем, з якого вбачається, що дійсно ОСОБА_1 18.05.2025 о 17:14 в м. Запоріжжя, вул. Антона Незоли, 2, вийшов на проїзну частину, при цьому він впевнився у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху.

За наявності відповідних обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 вважаються не такими, що вчинені без переконання у відсутності небезпеки для себе та інших учасників дорожнього руху. Такий вихід позивача на проїзну частину перед автомобілем, за яким стояв патрульний автомобіль, не відбувався різко (зненацька) та був пов`язаний із відеозйомкою співробітників патрульної поліції. Такі дії ОСОБА_1 не є порушенням підпунктів «а» пункту 4.14. ПДР України, що йому інкримінуються.

Судом встановлено, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП, зафіксовано в оскаржуваній постанові.

Згідно правового висновку Верховного Суду у справі №338/1/17, помилковим є посилання на постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

На думку суду, наданий відповідачем відеозапис подій не є доказом вчинення позивачем правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Крім цього, згідно оскаржуваної постанови, гр. ОСОБА_1 раптово вийшов на проїзну частину, чим порушив п. 4.14 а) ПДР України.

Суд приходить до висновку, що відповідачем невірно застосовано порушення п. 4.14. а) ПДР України гр. ОСОБА_1 , оскільки саме пункт 4.14. б) ПДР України передбачає, що пішоходам забороняється раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з викладеного, суд вважає недоведеним вчинення позивачем порушення п. 4.14 а) ПДР України за що його ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, серед іншого скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір в розмірі 605,60 грн., який підлягає стягненню на його користь в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 5, 246, 255, 286 КАС України, п. 1 ст. 127, 251 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4818491 від 26.05.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 127 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повні відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження юридичної особи: 03048, м. Київ, вул. Ф Ернста, буд. 3.

Суддя В.О. Макаров