Справа № 520/34453/24
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 р. Справа № 520/34453/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Бегунца А.О. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Директора Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2025, головуючий суддя І інстанції: Пасечнік О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 27.03.25 по справі № 520/34453/24

за позовом ОСОБА_2

до Директора Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги Бородавка Анатолій Іванович

про визнання діяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Директора Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги Бородавка Анатолій Іванович, в якому просив суд:

- визнати неправомірною та такою, що порушує статтю 19 Конституції України діяльність відповідача щодо не надання позивачеві безоплатної вторинної правничої допомоги;

- зобов`язати відповідача надати позивачеві безоплатну вторинну правничу допомогу адвоката, для надання всіх видів правничих послуг, передбачених частиною 4 статті 16 Закону України Про безоплатну правничу допомогу до закінчення судового процесу у справі №520/31889/24 виконанням судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що на його думку відповідачем, допущено протиправну бездіяльність щодо не надання позивачеві безоплатної вторинної правової допомоги, що порушує його права та інтереси.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Директора східного регіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги ОСОБА_1 про визнання діяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність Директора східного регіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги ОСОБА_1 щодо не прийняття відповідного рішення за результатом розгляду звернення від 04.10.2024 та від 05.12.2024 ОСОБА_2 про отримання вторинної правничої допомоги.

Зобов`язано Директора східного регіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги ОСОБА_1 розглянути звернення від 04.10.2024 та від 05.12.2024 ОСОБА_2 про отримання вторинної правничої допомоги, за результатами розгляду якого прийняти відповідне рішення.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що відповідач жодним чином не заперечував проти того, що міжрегіональний центр має забезпечувати і забезпечує представництво інтересів категоріям осіб, визначених пунктами, 1,2,10-29 ч. 1,2,3 ст. 14 Закону, в судах інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами, а також надання інших правових послуг безоплатної вторинної правничої допомоги таким особам. Також Східний МРЦ не заперечував, що позивач належить до категорії осіб, які мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу (далі- БВПД), передбаченої п. 17 ч. 1 ст. 14 Закону № 3460-VI (ветерани війни та члени сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, особи, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною). В черговий раз зазначає, що підставою для повернення звернення позивача про надання БВПД стало те, що при його розгляді, виявилось не можливим встановити суть правового питання, вирішення якого потребує надання БВПД, оскільки є не зрозумілим якого саме виду правничих послуг, передбачених частиною 2 статті 13 Закону № 3460-VI потребував позивач: «захисту», «складання документів процесуального характеру» чи «здійснення представництва інтересів». Викладення суті питання було не чітким та незрозумілим: зокрема, не зрозуміло: який суб?єкт порушив права позивача і чи взагалі має місце таке порушення; яку саме допомогу мав на увазі позивач; чи звертався позивач з будь-якими заявами про виплату такої допомоги; чи була відмова в виплаті; чи є підтверджуючі документи, що свідчили б про факт протиправності дій суб?єкта оскарження; тощо.

Позивач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначає, що підпункт 8 пункту 9 Положення вимагає від ОСОБА_3 забезпечити відвідування осіб похилого віку за місцем їх перебування з метою надання адресної безоплатної правничої допомоги.

На переконання позивача, ОСОБА_4 замість забезпечення відвідування його, як особи похилого віку за місцем перебування з метою надання адресної безоплатної правничої допомоги зробив все, щоб невід`ємне право ветерана війни та особи похилого віку на безоплатну вторинну правничу допомогу було порушено.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач подав до Директора східного регіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги ОСОБА_1 заяву від 04.10.2024 року, в якій просив надати безоплатну вторинну правничу допомогу з питання невиплати передбаченої законом 5-ти мінімальних пенсій до 5 травня 2024 року.

Директором східного регіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги ОСОБА_1 надано позивачу відповідь листом та зазначено, що заява про надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 04.10.2024 оформлена без дотримання вимог, визначених статтею 18 Закону, Східний МРІ повертає її позивачу і пропонує усунути недоліки, а саме: більш конкретно викласти суть питання, для вирішення якого позивач звертається за безоплатною вторинною правничою допомогою, вказавши вид правничих послуг, необхідних для реалізації права позивача на отримання БВПД та надати, за можливості, документи, що свідчать про наявність спору між позивачем та іншим учасником цивільно-правових відносин або не визнання чи порушення права позивача.

Позивач повторно подав до Директора східного регіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги ОСОБА_1 заяву від 05.12.2024 року, в якій просив зазначає, зокрема, що вказати вид правничих послуг - така вимога суперечить ч. 4 ст.16. Закону України Про безоплатну правничу допомогу, яка вимагає «Центри з надання безоплатної правничої допомоги забезпечують надання всіх видів правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.»; не вказаний суб?єкт для оскарження - А. Бородавка мабуть переплутав ветерана війни, який має право не знати юридичних термінів та має право на правничу допомогу; не підтверджено факт протиправності дій - такого Закон України Про безоплатну правничу допомогу від ветерана війни не вимагає, а КАС України навпаки в адміністративних справах про протиправність дій суб?єкта владних повноважень обов?язок щодо доказування правомірності дії чи бездіяльності покладає на відповідача. Просить призначити заявнику адвоката, для надання всіх видів правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 Закону України Про безоплатну правничу допомогу до закінчення судового процесу у справі № 520/31889/24 виконанням судового рішення.

Директором східного регіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги ОСОБА_1 надано позивачу відповідь листом та зазначено, що заява про надання БВПД від 05.12.2024 оформлена без дотримання вимог, визначених статтею 18 Закону, Східний МРЦ повертає її позивачу і пропонує усунути недоліки, а саме: вказати один з видів правничих послуг, необхідних для реалізації Вашого права на отримання БВІД щодо судової справи № 520/31889/24, яка розглядається Харківським окружним адміністративним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Зазначає також, що повернення заяви про надання БВІД не є відмовою у наданні позивачу безоплатної вторинної правничої допомоги і не позбавляє позивача повторно звернутись з заявою шляхом усунення вище вказаних недоліків.

Позивач, вважаючи неправомірною бездіяльність відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що для ефективного захисту прав позивача необхідно визнати неправомірною бездіяльність Директора східного регіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги ОСОБА_1 щодо не прийняття відповідного рішення за результатом розгляду звернення від 04.10.2024 та від 05.12.2024 ОСОБА_2 про отримання вторинної правничої допомоги та зобов`язати Директора східного регіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги ОСОБА_1 розглянути звернення від 04.10.2024 та від 05.12.2024 ОСОБА_2 про отримання вторинної правничої допомоги, за результатами розгляду якого прийняти відповідне рішення.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Основним нормативним актом, що регулює правовідносини у сфері надання безоплатної правничої допомоги суб`єктам права на безоплатну первинну правничу допомогу та суб`єктам права на безоплатну вторинну правничу допомогу є Закон України «Про безоплатну правничу допомогу» № 3460-УІ (далі - Закон № 3460-УІ).

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону № 3460-УІ встановлено, що безоплатна первинна правнича допомога включає такі види правничих послуг:

1) надання правової інформації;

2) надання консультацій і роз`яснень з правових питань;

3) складення заяв, скарг та інших документів правового характеру (крім документів процесуального характеру).

Частина 2 статті 13 Закону № 3460-УІ визначає види правничих послуг, що надаються для реалізації права певної категорії осіб на безоплатну вторинну правничу допомогу (далі - БВПД), а саме: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.

Відповідно до ч.1, 2 ст.13 Закону Закон №3460-VI безоплатна вторинна правова допомога вид державної гаранти, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя.

Згідно до ст.15 Закону № 3460-УІ суб`єктами надання безоплатної вторинної правничої допомоги в Україні є центри з надання безоплатної правничої допомоги та адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу.

Частиною 5 ст. 16 Закону № 3460-УІ закріплено, що повноваження та порядок діяльності центрів з надання безоплатної правничої допомоги встановлюються Положенням про центри з надання безоплатної правничої допомоги, що затверджується Міністерством юстиції України.

Східний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги (далі - Східний МРЦ) діє на підставі Положення про Східний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги, затверджене наказом Координаційного центру з надання правничої допомоги від 28.12.2023 №103 (далі Положення № 103).

Відповідно до ч. 11 Положення № 103 директор міжрегіонального центру зокрема здійснює керівництво діяльністю міжрегіонального центру, відповідає за виконання покладених на міжрегіональний центр завдань, представляє інтереси

міжрегіонального центру у взаємовідносинах з органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними і фізичними особами.

Відповідно до ч.І ст. 18 Закону № 3460-УІ звернення про надання одного з видів правничих послуг, передбачених ч.2 ст. 13 Закону, подаються особами, які досягли повноліття, або їх представниками до центру з надання безоплатної правничої допомоги в письмовій формі за місцем фактичного проживання таких осіб незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.

У зверненні зазначаються прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання особи, яка потребує БВПД, поштова адреса, номери засобів зв`язку, викладається суть питання, для вирішення якого особа звертається за БВПД, та зазначається її належність до категорії осіб, які мають право на БВПД.

У випадку недотримання вимог звернення повертається клієнту для його приведення у відповідність вимогам Закону (ч.2 ст. 18 Закону № 3460-VI).

З матеріалів справи встановлено, що 04.10.2024 р. позивач подав заяву про надання БВПД до сектору «Харківське бюро правничої допомоги №1» з питання «не виплати в передбаченому законом п яти мінімальних пенсій до 5 травня в 2024 році».

З пояснень представника відповідача встановлено, що розглядаючи заяву позивача про надання БВПД, встановити суть правового питання, вирішення якого потребує надання БВПД, не виявилось можливим, оскільки не зрозуміло якого саме виду правничих послуг, передбачених частиною 2 статті 13 Закону № 3460-VI потребує позивач: «захисту», «складання процесуальних документів» чи «здійснення представництва інтересів».

Під час прийняття заяви юристом було проведено інтерв`ювання позивача. Юрист пояснював позивачу, що суть питання, викладеного у його зверненні є не чітким та незрозумілим: зокрема, юрист намагався з`ясувати, який суб`єкт порушив права позивача і чи взагалі має місце таке порушення; яку саме допомогу мав на увазі позивач; чи звертався позивач з будь-якими заявами про виплату такої допомоги; чи була відмова в виплаті; чи є підтверджуючі документи, що свідчили б про протиправність дій суб`єкта оскарження; тощо.

Подаючи звернення про надання БВПД формуючи особою самостійно суть питання та визначаючи вид правничої послуги ще не означає, що суть питання сформовано у зрозумілій формі та вірно визначено вид правничої послуги, за допомогою якої можливо ефективно відновити чи захистити порушене право.

Саме тому у разі звернення особи з питання отримання правничих послуг передбачених частиною 2 статті 13 Закону № 3460-VI до бюро правничої допомоги юрист проводить інтерв`ювання (збір первинної інформації про ситуацію, яка склалася у заявника та докази порушення прав).

Відповідно до ч. 2 ст. 26-1 Закону № 3460-VI суб`єкт права на безоплатну вторинну правничу допомогу зобов`язаний вчасно подавати до центру з надання безоплатної правничої допомоги правдиві відомості у повному обсязі, необхідні для організації надання йому такої допомоги.

Інтерв`ювання має на меті з`ясувати: чи порушено будь-яке конституційне право чи свободи такої особи; який суб`єкт порушив конституційне право чи свободи особи; чи є докази порушення прав чи свобод. Також це дає змогу юристу допомогти заявнику визначити найбільш результативніший спосіб відновлення порушених прав чи свобод та визначити вид правничої послуги, передбачених частиною 2 статті 13 Закону № 3460-/Т (захисту, складання процесуальних документів, здійснення представництва інтересів), за

допомогою якої можливе відновлення порушених прав чи свобод відповідно до законодавства України.

Відновити порушене право чи свободи особи також можливо в межах процедур досудового врегулювання шляхом надання консультації (в т.ч. письмової) або підготовки відповідної заяви чи скарги (непроцесуального документу). Що за своєю природою є наданням послуг первинної правничої допомоги, передбаченої частиною 2 статті 7 Закону № 3460-УІ, що не потребує прийняття центром окремого рішення і дає змогу відновити право особи без необхідності звернення до суду.

Колегія суддів зазначає, що система безоплатної правничої допомоги відповідно ст. 5 Закону № 3460-УІ ґрунтується на таких принципах: 1) верховенство права; 2) законність; 3) доступність безоплатної правничої допомоги; 4) забезпечення якості безоплатної правничої допомоги; 5) гарантоване державне фінансування.

Проведення інтерв`ювання і визначення правильного виду правничої послуги (первинної чи вторинної) дає змогу забезпечити принципи роботи системи безоплатної правничої допомоги, а також, що важливо, відновити порушені права і свободи у правовий спосіб у досудовому чи судовому порядку.

Крім того, згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення доступу до безоплатної правничої допомоги» № 3022-ІХ від 10.04.2023 було внесено зміни до ст. 18 Закону № 3460-УІ, яку викладено в новій редакції.

Саме від часу набрання чинності даним Законом було змінено Порядок подання звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги.

Зокрема Центрам з надання безоплатної правничої допомоги надано дискреційне право повернення звернення про надання БВПД з підстав невідповідності його вимогам статті 18 Закону № 3460-УІ.

Отже, прийняттю рішення про надання або відмову в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги передує процедура подання самого звернення, перевірка на відповідність вимогам ст. 18 Закону № 3460-УІ, його розгляд, а вже потім прийняття відповідного рішення.

Відповідно до частини другої статті 18 Закону № 3460-УІ звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, оформлене без дотримання вимог, визначених цією статтею, повертається заявникові з відповідними роз`ясненнями для усунення недоліків. Після усунення недоліків звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги може бути подано повторно.

З матеріалів справи вбачається, що користуючись механізмом, передбаченим Законом № 3460-УІ, звернення позивача про надання БВПД від 04.10.2024 р. та додані документи було проаналізовано і за результатами аналізу повернуто листом № 010/05- 31/3515 від 08.10.2024 р. з відповідними роз`ясненнями та запропоновано: більш конкретно викласти суть питання, для вирішення якого особа звертається за БВПД, вказавши вид правничих послуг, необхідних для реалізації права на отримання БВПД та надати, за можливості, документи, що свідчать про наявність спору між ним та іншим учасником цивільно-правових відносин або не визнання чи порушення його права.

Також позивачу було роз`яснено можливість скористатися допомогою юристів сектору «Харківське бюро правничої допомоги № 1», які допоможуть визначити вид правничих послуг; з`ясування суті порушеного права; визначення доказів, які підтверджують порушення прав; допомоги у зборі доказів (підготовка заяв, скарг, тощо); допомоги у складанні заяви про надання БВПД та отримання іншої правничої допомоги.

Самостійне звернення до адміністративного суду (справа № 520/31889/24) свідчить про те, що на момент звернення до Східного МРЦ 04.10.2024р. позивач розумів: хто є суб`єктом оскарження: суть порушених прав і обсяг їх відновлення: вид правничої послуги, якої потребував. Проте відмовився від зазначення цього в своєму зверненні.

Але, не зважаючи на роз`яснення недоліків, які встановлено при поданні заяви від 04.10.2024 р. і пропозиції скористатися допомогою юристів для їх усунення, позивачем 05.12.2024 р. було подано заяву про надання БВПД до сектору «Харківське бюро правничої допомоги №1» з питання «призначення адвоката для надання усіх видів правничих послуг, передбачених частиною 2 статті 13 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» до закінчення судового процесу у справі N? 520/31889/24 виконанням судового рішення».

Позивач в черговий раз проігнорував поради юриста, яка приймала звернення про надання БВПД, щодо невідповідності вимогам нормативно- правових актів та організаційно-розпорядчих документів, які регулюють питання надання БВПД.

Враховуючи, що заява про надання БВПД від 05.12.2024 оформлена без дотримання вимог, визначених статтею 18 Закону № 3460-VI, листом № 010/05-31/4707 від 09.12.2024 р. її було повернуто і запропоновано вказати один з видів правничих послуг, необхідних для реалізації права на отримання БВПД щодо судової справи № 520/31889/24, яка розглядається Харківським окружним адміністративним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відповіді також позивачу було роз`яснено зміст кожного з видів правничих послуг, передбачених частиною 2 статті 13 Закону № 3460-УІ, які включає в себе безоплатна вторинна правнича допомога України, а саме:

1) захист - вид правничої допомоги, що полягає у захисті особи. суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінальних справ;

2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами, що передбачає в виконання комплексу юридичних дій, спрямованих на захист та реалізацію прав, свобод і законних інтересів осіб у судах, державних установах та перед іншими суб`єктами, включаючи складання документів процесуального характеру:

3) складання документів процесуального характеру - це окремий вид правничої допомоги, який зводиться виключно до складання документів, які зазвичай подаються до суду.

Кожен з видів правничих послуг є різними за своєю правовою природою.

Питання організації та надання безоплатної правничої допомоги регулюється Порядком організації та надання безоплатної правничої допомоги міжрегіональними центрами з надання безоплатної правничої допомоги, затверджений наказом Координаційного центру з надання правничої допомоги № 102 від 11.10.2024 (далі-Порядок № 102).

Відповідно до п. 6 розділу IV Порядку № 102 суть правового питання, для вирішення якого особа звертається за БВПД, має бути викладена у зрозумілій формі і має містити лаконічний опис ситуації, що склалася у заявника; відомості, які містять назву відповідного органу, установи, організації, дії (бездіяльність) якої є предметом звернення за БВПД; реквізити, номери справ/проваджень, процесуальний статус заявника у справі/провадженні, назви статей Кримінального кодексу України (якщо звернення клієнта стосується його участі у кримінальному провадженні) та інші відомості, необхідні для організації та надання заявнику БВПД.

Якщо особа не може скласти заяву про надання БВПД самостійно, працівник центру допомагає йому у складанні такої заяви. Заява про надання БВПД може містити лише одне правове питання, що потребує вирішення та один із видів правничих послуг.

Зазначені вимоги безпосередньо пов`язані із подальшим визначенням чіткого обсягу дій (завдань) працівника центру чи адвоката, під час надання ними відповідних правничих послуг в рамках виконання наказу або доручення.

Колегія суддів звертає увагу, що позивачу достатньо було зазначити суть питання - «представництво його інтересів у суді по справі № 520/31889/24 щодо визнання дій та бездіяльності ГУ ПФУ в Харківській області протиправними та зобов`язання вчинити певні дії», яка б включала в собі представництво заявника по даній справі у всіх судових інстанціях, в т.ч. складання процесуальних документів у справі. Про це наголошував юрист під час прийняття 05.12.2024 від позивача звернення про надання БВПД.

Не зважаючи на вжиття юристом сектору «Харківське бюро правничої опомоги № 1» всіх заходів щодо дотримання клієнтом вимог Закону № 3460-VI, позивач наполіг на залишені суті питання у змісті заяви в його редакції.

З пояснень представника відповідача встановлено, що позивачу було зауважено, що повернення заяви про надання БВПД не є відмовою у наданні БВПД і не позбавляє права повторно звернутись з заявою після усунення вказаних недоліків (ст. 18 Закону № 3460-УІ).

Позивач розуміє вимоги до звернення про надання йому БВПД, що встановлені ст. 18 Закону № 3460-VI. Про це свідчить 3 (три) прийнятих рішення про надання БВПД згідно звернень, які подано ОСОБА_5 у 2025 році з дотриманням вимог, встановленого ст. 18 Закону № 3460-УІ (суть правового питання була викладена у зрозумілій формі; зазначено один з видів правничих послуг (представництво інтересів); містила відомості, які містять назву відповідного органу, де здійснюється представництво; номер справ та процесуальний статус заявника у справі; додано документи, що стосуються суті питання (ухвали суду)).

Отже, відсутність зауважень та прийняті рішення про надання БВПД свідчать про те, що ОСОБА_2 дослухався до роз`яснень та порад юристів, які були описані у відповідних листах про повернення та усунув недоліки, які існували в його попередніх заявах.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Слід зазначити, що адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд має встановити, що в зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, наявність порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Отже, підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб' єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій чи бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Колегія суддів звертає увагу, що повернення звернення про надання БВПД є дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на обов`язок самого суб`єкта надання безоплатної правничої, всебічно вивчивши питання заявника та у разі встановлення недоліків, роз`яснити шляхи їх усунення, що повністю відповідає вимогам ст. 18 Закону № 3460-VI, не створює підстав для відмови БВПД і не позбавляє права повторного звернення після усунення недоліків.

Отже, з наведеного можливо дійти висновку, що Східним МРЦ у листах № 010/05-31/3515 від 08.10.2024 р., № 010/05-31/4707 від 09.12.2024 р., вказано позивачу на недоліки, які містили його звернення від 04.10.2024 р. та 05.12.2024 р., що прямо передбачено вимогами ст.18 Закону № 3460-VI.

Дійсно, прийняття рішення про надання БВПД в вигляді, сформульованим позивачем у зверненні від 05.12.2024 р., порушуватиме порядок надання правничої допомоги, встановлений Законом № 3460-УІ.

Повернення заяви, в розумінні норм Закону № 3460- УІ, не є відмовою в наданні БВПД а законодавчо закріплений інструмент обов`язку суб`єкта надання безоплатної правничої роз`яснити виявлені недоліки та шляхи їх усунення в першу чергу з метою забезпечення гарантованого права на якісну правничу допомогу, закріплене в ст. 59 Конституції України.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що Східний МРЦ вчинив дії передбачені Законом № 3460-VI щодо усунення недоліків, які містили звернення позивача від 04.10.2024 р. та 05.12.2024 р., для створення можливості прийняття рішення про надання ОСОБА_2 безоплатної вторинної правничої допомоги. В даних правовідносинах Східний МРЦ діяв в межах та у спосіб встановлених Законом № 3460-VI, використовуючи законодавчо встановлені процедури.

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги, зробив помилкові висновки.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 року по справі № 520/34453/24, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Директора Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 по справі № 520/34453/24 - скасувати.

Ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до Директора Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги Бородавки Анатолія Івановича про визнання діяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді А.О. Бегунц В.Б. Русанова