Справа № 320/27683/25
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
УХВАЛА

24 червня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Кузьмишиної О.М.

Ключковича В.Ю.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНПРІ ЛТД» про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Буський консервний завод» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Буський консервний завод» до Державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРАНПРІ ЛТД» про визнання протиправним та скасування рішення та повідомлення про намір укласти договір, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Буський консервний завод» звернувся до суду з позовом до Державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРАНПРІ ЛТД», в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу» щодо визнання переможцем та укладання договору з ТОВ "ГРАНПРІ ЛТД", яке оформлене протоколом № 0206-7 від 02.06.2025 року за процедурою закупівлі за предметом «ДК 021:2015: 15890000-3 - Продукти харчування та сушені продукти різні (Продукти харчування (комплект продуктів харчування за Каталогом продуктів) для особового складу (годування штатних тварин) військових частин (установ) та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах на 2025 рік)», що оголошена за ідентифікатором № 11А-2025-05-15-013156-а за Лотом №4;

- визнати протиправним та скасувати Повідомлення про намір укласти договір про закупівлю з ТОВ «ГРАППРІ ЛТД» за предметом «ДК 021:2015: 15890000-3 - Продукти харчування та сушені продукти різні (Продукти харчування (комплект продуктів харчування за Каталогом продуктів) для особового складу (годування штатних тварин) військових частин (установ) те військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах на 2025 рік)», що оголошена за ідентифікатором № ПА-2025-05-15-013156-а за Лотом № 4;

- зобов`язати Державне підприємство Міністерства оборони України «Державний оператор тилу» прийняти рішення, яким відхилити пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНПРІ ЛТД» за процедурою закупівлі за предметом «ДК 021:2015: 15890000-3 - Продукти харчування та сушені продукти різні (Продукти харчування (комплект продуктів харчування за Каталогом продуктів) для особового складу (годування штатних тварин) військових частин (установ) та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах на 2024 рік)», що оголошення за ідентифікатором № УА-2024-05-15-013156-а за Лотом №4.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 червня 2025 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Буський консервний завод» звернувся з апеляційною скаргою.

10 червня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу» надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Також, 10 червня 2025 року до суду апеляційної інстанції від третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНПРІ ЛТД» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Буський консервний завод» без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 06.06.2025 року в справі № 320/27683/25 - без змін.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2025 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Буський консервний завод» залишено без задоволення. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 червня 2025 року залишено без змін.

16 червня 2024 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНПРІ ЛТД» надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Буський консервний завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНПРІ ЛТД» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн.

19 червня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Буський консервний завод» надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі та долучення доказів, в яких просить заяву третьої особи про ухвалення додаткового рішення у справі від 16.06.2025 року залишити без задоволення.

Також, 20 червня 2025 року до суду апеляційної інстанції від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Буський консервний завод» надійшли доповнення до поданих заперечень.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заяви про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відтак, з аналізу змісту вказаної статті вбачається, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

У силу вимог частини першої ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За приписами частин 2-3 статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частиною 11 статті 139 КАС України визначено, що судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Зміст цієї норми дає підстави для висновку, що право на відшкодування судових витрат, понесених третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, реалізується за правилами розподілу судових витрат, які встановлені для тієї сторони у справі, на боці якої виступала ця третя особа, та залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Подібна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, в постановах від 11.12.2024 у справі № 494/1193/22, від 03.10.2023 у справі №520/28312/21, від 20.10.2022 у справі № 620/7037/21, від 19.10.2021 у справі №520/13581/2020, від 22.01.2020 у справі №808/2832/17, від 27.05.2021 у справі №480/6187/20.

Колегія суддів зазначає, що у даному ж випадку, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРАНПРІ ЛТД» заперечувало проти задоволення позовних вимог та підтримував позицію відповідача - Державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу».

Таким чином, судові витрати, понесені заявником підлягали відшкодуванню у тому ж порядку, в якому відшкодовувались би судові витрати відповідача, тобто в порядку частини 2 статті 139 КАС України, положення якої передбачають відшкодування відповідачу - суб`єкту владних повноважень документально підтверджених витрат, пов`язаних лише із залученням свідків та проведенням судових експертиз, та не встановлюють стягнення в порядку розподілу судових витрат на правничу допомогу при ухваленні рішення на користь такого суб`єкта.

Верховний Суд при вирішенні питання відшкодування судових витрат, понесених третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, у постанові від 04 листопада 2021 року у справі №808/1398/18 дійшов висновку, що стягнення з особи, яка не є суб`єктом владних повноважень, судового збору чи витрат на правничу допомогу при відмові в задоволенні позову на користь суб`єкта владних повноважень КАС України не передбачено, а відтак і не можуть стягуватись такі витрати на користь третьої особи у цій справі.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення заяви та стягнення з позивача на користь третьої особи витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи вищезазначене, у задоволенні заяви третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНПРІ ЛТД» про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Згідно частини 4 статті 252 КАС України, про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 139, 143, 243, 250, 252, 322, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНПРІ ЛТД» про ухвалення додаткового судового рішення у српаві № 320/27683/25 щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Кузьмишина О.М.

Ключкович В.Ю.