Справа № 280/1340/24
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 червня 2025 року м. Дніпросправа № 280/1340/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Коршуна А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Амельченка Миколи Дем`яновича на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року

у адміністративній справі № 280/1340/24 за позовом за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Амельченка Миколи Дем`яновича до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року відмовлено у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасуванні рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві №79 від 23.08.2023 в частині відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати позивачу до пільгового стажу роботи тракториста-машиніста періоди роботи: з 04.05.1993 по 16.11.2015 та з 01.03.2016 по 29.05.2018 на посаді тракториста-машиніста в ПСП Агрофірма «Росія», і повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії із включенням періодів роботи: з 04.05.1993 по 16.11.2015 та з 01.03.2016 по 29.05.2018 на посаді тракториста-машиніста в ПСП Агрофірма «Росія».

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем по справі з підстав невиконання судом при винесенні рішення по справі всіх вимог КАСУ внаслідок чого у справі прийнято не законне та не обґрунтоване рішення, що є підставою для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Апеляційна скарга позивача мотивована зокрема не врахуванням судом першої інстанції того, що при зверненні за призначенням пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заяви ним було додано документи про загальний страховий стаж, який складає 39 років 22 дні, і з якого трактористом 24 роки 9 місяців 10 днів, тобто більше 20 років, як вимагає закон, тому відповідно до положень: ст.ст.4, 8, 114 і пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; ст.ст.13, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; пункти 1, 2, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637; пунктів 3, 6, 7, 11 , 15 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року №18-1; наданих листом Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.92 року № 7 роз`яснень Порядку призначення пенсій на пільгових умовах; пунктів 1.1, 1.5, 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України за № 58 від 29.07.1993; пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 № 301 позивач вважає, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж є трудова книжка, а працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення трудової книжки, бухгалтерських документів на підприємстві. Вважає протиправним рішення відповідач, оскільки ним було надано відповідачу трудову книжку, архівні довідки, та уточнюючі довідки підприємств, які в сукупності підтверджують його право на призначення пенсії на пільгових умовах, і записи в його трудовій книжці щодо позивача на посаді тракториста машиніста виконані чітко, але відповідач зараховуючи до його страхового стажу усі періоди роботи за трудовою книжкою позивача не зарахував до пільгового стажу період роботи 24 роки 9 місяців 10 днів, що зазначені у довідці №43 від 08.09.2022 року, що суперечить нормам закону, оскільки основним документом, який підтверджує трудовий стаж є трудова книжка та відповідні виконуванні роботи, що дають особі право на пільгову пенсію, а не дотримання оформлення довідки працівниками підприємства не свідчить про відсутність у позивача права на призначення такої пенсії, враховуючи, що відповідно до Додатку № 5 Порядку № 637 у Довідці про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, не вказано, що обов`язковою підставою видачі такої довідки є саме первинні документи.

Наголошуючи на зроблених записах в його трудовій книжці, позивач вважає доведеним свою роботу на підприємствах, які є виробниками сільськогосподарської продукції, а інформацією у наданих до заяви документах про стаж (ідентифікаційний номер, військовий квиток, диплом, довідки про підтвердження трудової діяльності) підтверджується його загальний страховий стаж 39 років 22 дні, тому посилання відповідачів на недоліки заповнення трудової книжки, первинних бухгалтерських документів, неприйняття уточнюючих довідок та подальша відмова у підтвердженні та зарахуванні пільгового стажу роботи позивача неправомірні, без урахування того, що відповідно до п. 24 Порядку № 637, довідки, видані колгоспами при залишенні членом колгоспу роботи, а також довідки, видані в більш пізній період колгоспами, які згодом припинили свою діяльність, можуть братися до уваги й тоді, коли вони не містять підстав видачі.

Крім того, позивач звертаючи увагу на зміст підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2 вказує, що пенсійні органи реалізовуючи обов`язок держави щодо забезпечення реалізації права особи на соціальний захист, територіальний орган пенсійного фонду, в межах наданих йому повноважень та відповідно до чинного законодавства, повинні сприяти такій особі у реалізації права на призначення їй пенсії, зокрема, шляхом перевірки правильності оформлення заяви, відповідності викладених у ній відомостей, змісту і належності оформлення, а у випадку їх невідповідності - роз`яснити такій особі її права, а також надати строк для усунення виявлених недоліків, а у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих позивачем документів, відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності, а також зобов`язаний письмово повідомляти заявника про надання додаткових документів. Проте, відповідач у даному випадку не звертався до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності, будь-яких повідомлень щодо недостатності документів долучених до заяви про призначення пенсії позивач не отримував.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує проти доводів позивача та посилаючись на положення ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» якою врегульовано питання пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників вказує, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами - машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі, а Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 передбачено, що для призначення пенсії за віком надаються, зокрема, документи про стаж, визначені Порядкомпідтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, у пункті 20 якого прописано особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників відповідно до якого, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5), і у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. При цьому, стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) додатково в довідці наводяться відомості про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції. Тобто, для встановлення права на пільгове пенсійне забезпечення необхідно визначити виробництво, до якого відноситься робота даного працівника; розділ, підрозділ, позицію Списків, які повинні бути застосовані, виходячи з відповідного виду виробництва; структурний підрозділ, в якому він зайнятий (якщо це передбачено Списками), найменування професії (посади) згідно з тарифно-кваліфікаційним довідником, штатним розписом; зайнятість у шкідливих умовах праці повний робочий день, з`ясувати щодо підтвердження пільгової роботи за результатами атестації робочих місць.

Одночасно, відповідач наголошує, що згідно роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України N 7, 20.01.1992 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства» відповідно до статті 13 пункт "в" Закону № 1788-ХІІ правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються машиністи-трактористи, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства, і до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо). Віднесення господарства до підприємств сільського господарства, трактористимашиністи яких мають право на пільгову пенсію, провадиться відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

З вищевикладеного вбачається, що обов`язковими вимогами для призначення пільгової пенсії є: виконання робіт на посаді тракториста; безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства; досягнення 55-річного віку; наявність 30 років страхового стажу та 20 років пільгового стажу. При цьому, відповідно до абзацу 3 пункту 2.14 Наказу Міністерства праці України «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» № 58 від 29.07.1993р., якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Пільговий стаж це період трудової діяльності у шкідливих, небезпечних абоспецифічних умовах протягом повного робочого дня.

Оскільки позивач звернувся 16.08.2023 року з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах як тракторист-машиніст, який безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону № 1058, у відповідності до Порядку № 22-1 підрозділом, відповідальним за розгляд заяви позивача від 16.08.2023 було визначено Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві. Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, яким і були розглянуті документи ОСОБА_1 , надані ним разом із заявою про призначення пенсії за віком, та прийнято рішення від 23.08.2023 року № 79 про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, оскільки страховий стаж позивача складає 39 років 00 місяців 22 дні, а пільговий стаж відсутній.

Крім того, відповідач наголошує, що надані позивачем довідки на підтвердження пільгового трудового стажу роботи тракториста-машиніста видані підприємством, зареєстрованим на непідконтрольній окупованій території України території, і пенсійні органи неможуть провести перевірку достовірності зазначеної в довідках інформації, а відповідно до частин 2 та 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 р. за №1207-VІІ будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, відповідно, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків, а отже не підлягають реєстрації та виконанню.

З наведених вище обставин, відповідач просить залишити без змін рішення суду першої інстанції, а апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Третього апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність їх правової оцінки, а також застосування до них норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача і для скасування рішення суду першої інстанції з наведених в апеляційній скарзі підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що предметом спору у цій справі є рішення ГУ ПФУ в м. Києві від 23.08.2023 №79 про відмову позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю стажу за вислугу років (а.с.41-42), яке було прийнято з урахуванням вимог до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (далі - Порядок № 22-1) за результатом перевірки та розгляду поданої позивачем 16.08.2023 до ГУ ПФУ в Запорізькій області заяви про призначення пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В оскаржуваному позивачем у цій справі рішенні зазначено, що відповідно до пункту 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (11.10.2017) мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно, проаналізувавши положення ст.52 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яким прописано, що право на пенсію за вислугу років мають: окремі категорії працівників авіації та льотно-випробного складу; робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих в технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи; механізатори (докери-механізатори) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах, а також плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення); працівники експедицій, партій, загонів, дільниць і бригад, безпосередньо зайняті на польових геологорозвідувальних, пошукових, топографо-геодезичних, геофізичних, гідрографічних, гідрологічних, лісовпорядних і розвідувальних роботах; робітники і майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих па обслуговуванні механізмів і обладнання; деякі категорії артистів театрів та інших театрально-видовищних підприємств і колективів відповідно до пункту «ж» ст. 55; працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55; спортсмени відповідно до пункту "є" статті 55 судом першої інстанції наголошено, що право на пенсію за вислугу років, мають працівники за списками професій і посад, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1993 №583, якщо не висувається додаткових умов, та визначається по записам трудової книжки.

Водночас, судом першої інстанції правильно наголошено на тому, що відповідно наданих до заяви документів про стаж (ідентифікаційний номер, військовий квиток, диплом, довідки про підтвердження трудової діяльності) загальний страховий стаж позивача дійсно складає 39 років 22 дні, але у той же час у трудовій книжці відсутні записи про роботу яка дає право на пенсію за вислугу років.

Як з`ясовано судом, листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 29.08.2023 № 14018-14698/В-02/8-0800/23 позивача було повідомлено, що за зверненням від 16.08.2023 щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в м. Києві прийнято рішення про відмову від 23.08.2023 №79. Крім того роз`яснено, що згідно з п. 3 ч. 2 ст. 114 розділу XIV-І «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» Закону №1058 право на пенсію за віком мають чоловіки, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільськогосподарського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. Додатково повідомлено, на попередні звернення позивача щодо призначення пенсії за віком відповідно до п.3 ст. 114 Закону №1058 позивачу були надані роз`яснення листами Головного управління №11202-10093/В-02/8-0800/22 від 18.10.2022 та №12673-12116/В-02/8-0800/22 від 17.11.2022 (а.с.43), що саме і стало підставою для звернення позивача до суду з позовом у цій справі.

Вирішуючи по суті вимоги позивача у цій справі, суд першої інстанції правильно керувався положеннями: ч.2 ст.19, ст.46 Конституції України; та Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058) і «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон № 1788), якими регулюються правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян

Зокрема, суд першої інстанції обґрунтовано звертаючи увагу на положення ч.3 ст.4, ч.1 ст.44, п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 зазначив, що порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, і відповідно, для призначення пенсії за віком на пільгових умовах особа має звернутися до відповідно територіального підрозділу пенсійного органу із заявою про призначення такого виду пенсії та надати встановлений перелік документів

Як встановлено за результатами дослідження матеріалів справи, позивач до пенсійного органу звернувся із заявою про призначення пенсії за вислугу років, і такий вид пенсії, як пенсія за вислугу років передбачена Законом №1788, та відповідно до ст. 51 встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком..

Відповідно, суд першої інстанції вирішуючи спір у цій справі виходив з приписів ст. 52 Закону №1788, якою визначено, що право на пенсію за вислугу років мають: окремі категорії працівників авіації та льотно-випробного складу; робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих в технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи; механізатори (докери-механізатори) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах, а також плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення); працівники експедицій, партій, загонів, дільниць і бригад, безпосередньо зайняті на польових геологорозвідувальних, пошукових, топографо-геодезичних, геофізичних, гідрографічних, гідрологічних, лісовпорядних і розвідувальних роботах; робітники і майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання; деякі категорії артистів театрів та інших театрально-видовищних підприємств і колективів відповідно до пункту "ж" статті 55; працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55; спортсмени відповідно до пункту "є" статті 55.

Враховуючи те, що позивач подав заяву про призначення йому пенсії за вислугу років, Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві за принципом екстериторіальності було надано оцінку саме наявності права у позивача на призначення такого виду пенсії, і питання щодо наявності у позивача права на отримання пенсії за віком на пільгових умовах пенсійним органом не розглядалось, оскільки позивач із такою заявою не звертався.

Проте, як встановлено судом у прохальній частині позовної заяви позивач просить саме визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 2 №79 від 23.08.2023 в частині відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати позивачу до пільгового стажу роботи тракториста-машиніста періоди роботи: з 04.05.1993 по 16.11.2015 та з 01.03.2016 по 29.05.2018 на посаді тракториста-машиніста в ПСП Агрофірма «Росія» та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії із включенням періодів роботи: з 04.05.1993 по 16.11.2015 та з 01.03.2016 по 29.05.2018 на посаді тракториста-машиніста в ПСП Агрофірма «Росія».

За наведених вище встановлених під час розгляду даної справи обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спір між сторонами у контексті заявлених вимог взагалі відсутній, разом з тим, відповідачами питання зарахування/не зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача на посаді тракториста-машиніста також не розглядалось.

Виходячи з положень статті 55 Конституції України та частини першої статті 2 та частини першої статті 5 КАС України, якими чітко визначено завдання адміністративного судочинства у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах, а також з огляду на рішення Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 судом першої інстанції у даному випадку обґрунтовано наголошено на тому, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є саме наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, і таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені прав чи інтереси особи позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення, а відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові, що узгоджується з правовою позицією, що висловлена Верховним Судом у постанові від 12 червня 2018 року по справі № 826/4406/16 та від 15 серпня 2019 року по справі № 1340/4630/18, саме у звязку з чим суд першої інстанції правильно визнав правомірним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про відмову у призначенні пенсії за вислугу років №79 від 23.08.2023.

Колегія суддів у повному обсязі погоджується з висновками суду першої інстанції у цій справі, оскільки позивач не надав до суду першої та апеляційної інстанцій доказів, що він звертався із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст. 114 України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та на підставі такої заяви йому відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Оскільки позивач не позбавлений права на подання заяви про призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, за наявності відповідного віку та стажу, суд першої інстанції обґрунтовано виснував у цій справі про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , і доводами апеляційної скарги позивача ці висновки суду першої інстанції не спростовано, а фактично зводяться лише до переоцінки доказів на підставі власного розуміння норм матеріального права, якими регулюються спірні у цій справі правовідносини.

Підсумовуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів виходячи з положень ст.316 КАС України вважає за необхідне залишити без задоволення вимоги апеляційної скарги позивача, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Амельченка Миколи Дем`яновича залишити без задоволення

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року залишити без змін

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя А.О. Коршун