Справа № 440/7214/23
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

24 червня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/7214/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника Державної казначейської служби України Бардашевської Лілії Сергіївни про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №440/7214/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантік 2020" до Закарпатської митниці Держмитслужби, Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними та стягнення збитків,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.12.2023 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантік 2020" у справі №440/7214/23 задоволено. Суд визнав протиправними дії Закарпатської митниці Держмитслужби щодо проведення форми митного контролю у вигляді зважування та взяття проб (зразків) товару розчинника ефірно-спиртового Solvent complеx LEKI-30, ввезеного ТОВ "Атлантік 2020" за електронними митними деклараціями №23UA38U4 від 18.04.2023 та №23UA98U1 від 20.04.2023. Суд зобов`язав Державну казначейську службу України стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантік 2020" суму матеріальних збитків у розмірі 422 351 грн 40 коп, заподіяних протиправними діями Закарпатської митниці Держмитслужби.

Рішення суду набрало законної сили 26.04.2024.

Виконавчий лист у справі №440/7214/24 виданий 14.05.2024.

17.06.2024 судом зареєстровано заяву представника Державної казначейської служби України Бардашевської Л.С. від 14.06.2024, за змістом якої заявниця просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.12.2023 у справі №440/7412/23, а саме: стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальності "Атлантік 2020" суму матеріальних збитків у розмірі 422 351,40 грн, заподіяних протиправними діями Закарпатської митниці Дермитслужби.

Після повернення матеріалів справи №440/7214/23 до Полтавського окружного адміністративного суду суд ухвалою від 13.06.2025 заяву представника Державної казначейської служби України про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №440/7214/23 призначив до розгляду без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

12.03.2025 представник ТОВ "Атлантік 2020" надіслав до суду звернення, в якому просив суд задовольнити заяву Державної казначейської служби України про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення.

Інших заяв від учасників справи, повідомлених належним чином про розгляд, не надходило.

Вирішуючи заяву Державної казначейської служби України по суті, суд враховує наступне.

Згідно з абзацом 1 частини першої статті 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, згідно з ч. 3 ст. 378 КАС України, є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленому раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати це рішення по суті.

У своїй заяві представник Державної казначейської служби України зазначає, що на теперішній час виконання виконавчого листа Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/7412/23 (у спосіб, обраний судом) неможливе з огляду на те, що рішення суду носить зобов`язальний характер та органи Казначейства безпосередньо не наділені повноваженнями виконувати судові рішення у зазначеній категорії справ. До того ж, у виконавчому листі боржником визначено Державну казначейську службу України, що суперечить вимогам чинного законодавства України в частині відшкодування матеріальної шкоди, оскільки кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України.

Тож очевидним є той факт, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.12.2023 у справі №440/7214/23, яке набрало законної сили, досі не виконано через наявність обставин, які унеможливлюють його виконання у первісно встановлений судом порядок і спосіб.

Надаючи оцінку мотивам, наведеним у заяві про зміну способу виконання рішення суду, суд враховує висновки, сформульовані Верховним Судом у постанові від 18.10.2023 у справі №127/1407/22, де суд касаційної інстанції, змінюючи постанову суду апеляційної інстанції в частині порядку стягнення грошових коштів з держави, зазначив наступне.

"Відповідно до статті 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Кошти державного бюджету належать на праві власності державі.

Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (ч. 2 ст. 2 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України, держава набуває і здійснює права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

У постановах від 20.11.2018 у справі №5023/10655/11 (провадження №12-161гс18) (пункт 6.22), від 21.08.2019 у справі №761/35803/16-ц (провадження №14-316цс19) (пункт 33), від 18.12.2019 у справі №688/2479/16-ц (провадження №14-447цс19) (пункт 28) Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді.

Відповідно до пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 №460/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яка, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Таким чином, відповідачем у справі є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади. Кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України, а тому відсутня необхідність зазначення у резолютивній частині рішення таких відомостей, як орган, через який грошові кошти мають перераховуватися, або номер чи вид рахунку, з якого має бути здійснено стягнення/списання, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача у разі встановлення судом його порушення, та за своє суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, а не резолютивній частині рішення.

Саме такого правового висновку Велика Палата Верховного Суду дійшла у постанові від 19.06.2018 у справі №910/23967/16 (провадження №12-110гс18) (пункт 6.21) та Верховний Суд у постановах від 21.10.2020 у справі №296/2190/17, від 27.07.2021 у справі №454/2882/19 (провадження №61-1891св21).".

Принцип обов`язковості судових рішень закріплений у статті 129 Конституції України та продубльований у статті 370 КАС України, частиною першою якої визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх фактичних та юридичних підстав для зміни способу виконання судового рішення у даній справі, у зв`язку з чим заяву Державної казначейської служби України слід задовольнити.

Керуючись статтями 248, 256, 295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Державної казначейської служби України про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №440/7214/23 - задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.12.2023 у справі №440/7214/23 в частині установленого судом зобов`язання Державної казначейської служби України стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантік 2020" суму матеріальних збитків у розмірі 422 351 грн 40 коп, заподіяних протиправними діями Закарпатської митниці Держмитслужби, установивши у цій частині новий спосіб виконання рішення суду наступним шляхом: "Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальності "Атлантік 2020" суму матеріальних збитків у розмірі 422 351 (чотириста двадцять дві тисячі триста п`ятдесят одна) грн 40 коп, заподіяних протиправними діями Закарпатської митниці Держмитслужби.".

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання але може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду упродовж п`ятнадцяти днів з моменту її підписання.

Суддя Є.Б. Супрун