Справа № 524/4774/25
Суддя: Ковальчук Т. М.
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/4774/25
Провадження №2-а/524/76/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2025 року

Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі:

головуючого судді Ковальчук Т. М.

за участю секретаря судових засідань Воблікової І. О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) № 01/04/2025/7 від 01 квітня 2025 року про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, у вигляді штрафу у сумі 17000 гривень.

На обґрунтування своїх вимог, зокрема, зазначив, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення внаслідок неналежного повідомлення про виклик, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, оскільки він не отримував повістку про виклик за фактичним місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , яку повідомив ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою від 03 червня 2025 року суду відкрив провадження у справі та вирішив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

11 червня 2025 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому, заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , зокрема, послався на те, що наведені ним обставини не відповідають дійсності, оскільки останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується доданою ним довідкою про реєстрацію місця проживання. Повісткою № НОМЕР_1 ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 14 березня 2025 року 14:00 для уточнення даних; 04 березня 2025 року повістку було скеровано поштовим зв`язком рекомендованим листом; цей лист прибув до відділення Укрпошти у м. Кременчуці 07 березня 2025 року, а 24 березня 2025 року повернувся відправнику у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, що підтверджується копіює трекінгу. При цьому, зауважив, що відповідач направив позивачу повістку на адресу його місця проживання, яке ним було зазначено.

24 червням 2025 року позивач подав до суду письмові пояснення, в яких зауважив, що за інформацією з Витягу з реєстру територіальної громади від 23 січня 2025 року він знятий з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 з 30 жовтня 2023 року; із зазначеної в Обліковій картці ОСОБА_1 інформації вбачається, що його місцем реєстрації (проживання) з 05 вересня 2019 року є: АДРЕСА_1 . Позивач вказує, що саме за цією адресою він проживає, її він повідомив, зокрема, і 28 лютого 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 , ця адреса міститься в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, тому саме за цією адресою і мали б надійти повістки від ІНФОРМАЦІЯ_4 . Натомість повістка про його виклик була направлена відповідачем за адресою: АДРЕСА_3 . Наведені обставини, на думку позивача, свідчать про відсутність події та складу адміністративного правопорушення та є підставою для скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження у справі про адміністративні правопорушення.

Належним чином повідомлений позивач у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, у якій просив проводити розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив; причини неявки суду не повідомив; про розгляд справи повідомлений належним чином. Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача відповідно до статті 205 КАС України, урахувавши його доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.

Вивчивши позовну заяву, додані до неї матеріали, додаткові пояснення та відзив відповідача суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_2 № 01/04/2025/7 від 01 квітня 2025 року позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладено штраф в сумі 17000 грн.

За обставинами, викладеними в оскаржуваній постанові встановлено, що 01 квітня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 прибув військовозобов`язаний ОСОБА_1 , під час перевірки документів якого було з`ясовано, що 14 березня 2025 року о 14:00 він не з`явився за згенерованою ГШ ЗСУ № 2822475 повісткою, чим вчинив передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП адміністративне правопорушення.

Законність та обґрунтованість зазначеної постанови є предметом спору у цій справі.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини другої статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 210-1 КУпАП визначено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

У частині третій статті 210-1 КУпАП встановлено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За правилами статті 22 Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Під час мобілізації військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, зобов`язані з`являтися на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

З аналізу наведеної норми вбачається обов`язок громадян з`явитися, зокрема до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача притягнуто до відповідальності, зокрема, за те, що він 14 березня 2025 року о 14:00 не з`явився за згенерованою ГШ ЗСУ № 2822475 повісткою.

Суд зауважує, що позивач у позовній заяві та додаткових поясненнях зазначає про те, що повістка про його виклик була направлена відповідачем за адресою: АДРЕСА_3 , у той час як за інформацією з Витягу з реєстру територіальної громади від 23 січня 2025 року він знятий з реєстрації місця проживання за цією адресою з 30 жовтня 2023 року, а щодо зміни свого місця проживання повідомив ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так, за його доводами, наведені обставини підтверджуються зазначеною у Обліковій картці ОСОБА_1 інформацією щодо його місця реєстрації (проживання) з 05 вересня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 ; ця адреса міститься в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, тому саме за цією адресою і мали б надійти повістки від ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Натомість, відповідач, посилаючись на реєстрацію позивача за адресою: АДРЕСА_2 , звертає увагу на належне повідомлення останнього повісткою № 2822475 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 14 березня 2025 року 14:00 для уточнення даних. При цьому до відзиву на позов представник відповідача додав роздруківку із сайту Укрпошта щодо статусу відстеження треку № 343, який, на його думку, свідчить про належне повідомлення позивача про виклик на зазначену вище дату.

Натомість, матеріали справи не містять доказів того, що позивачем була отримана згенерована ГШ ЗСУ № 2822475 повістка про виклик його до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на 14 березня 2025 року о 14:00, що б свідчило про належне повідомлення позивача щодо дати та часу на який необхідно прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, за інформацією з Витягу з Реєстру територіальної громади від 23 січня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 був зареєстрований з 21 жовтня 2020 року по 30 жовтня 2023 року за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, із доданої до матеріалів справи копії облікової картки військовозобов`язаного з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що адресою місця реєстрації (проживання) останнього з 05 вересня 2019 року зазначено: АДРЕСА_1 .

Посилання представника відповідача про направлення позивачу повістку на адресу його місця проживання, яке ним було зазначено, спростовується матеріалами справи. Так, з інформації Укрпошти щодо статусу відстеження треку № 343 не вбачається за якою саме адресою було направлено кореспонденцію, однак зазначено поштовий індекс 39623 м. Кременчук Україна, що не відповідає поштовому індексу за адресою: АДРЕСА_1 , однак збігається із тим, що присвоєно адресі: АДРЕСА_2 .

З урахуванням наведеного, суд не може погодитися з відповідачем, що надіслання позивачу повістки про виклик за місцем його попередньої реєстрації за наявності інформації щодо актуальної адреси реєстрації (проживання), є належним повідомленням про виклик.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Зважаючи на те, що відповідач не довів того, що позивач у встановленому законом порядку був належним чином повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 14 березня 2025 року 14:00, суд виходить з наявності підстав для скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

За правилами частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, з ІНФОРМАЦІЯ_4 за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню судові витрати в сумі 605,60 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 72-77, 90, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 01/04/2025/7 від 01 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп судових витрат.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 .

Суддя Т. М. Ковальчук