Справа № 240/16387/24
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Житомир справа № 240/16387/24

категорія 112030600

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління сім`ї та соціального захисту населення Бердичівської міської ради Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому, з урахуванням уточненого адміністративного позову, просить:

- визначити протиправним та скасувати рішення Управління сім`ї та соціального захисту населення Бердичівської міської ради, яке оформлене повідомленням від 19.04.2024 року №37 щодо відмови у наданні державних виплат допомоги з 20.03.2024 року ОСОБА_2 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Управління сім`ї та соціального захисту населення Бердичівської міської ради призначити та виплатити допомогу на проживання ВПО ОСОБА_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 з дати подання заяви - 20.03.2024 року по серпень 2024 року включно (з вересня 2024 року такі виплати повинні бути продовжені автоматично).

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18.03.2024 звернувся до Управління сім`ї та соціального захисту населення Бердичівської міської ради із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, а 20.03.2024 року із заявою про призначення допомоги на проживання ВПО. В подальшому, отримав у паперовому вигляді довідку ВПО №1824-, однак у виплаті на проживання для ВПО позивачу було відмовлено. Повідомленням №37 від 19.04.2024 Управління сім`ї та соціального захисту населення надало відповідь, що особа позивача не відповідає умовам, визначеним п.5 Порядку надання допомоги на проживання ВПО.

Позивач наголошує, що перебував на обліку, як внутрішньо переміщена особа з 2022 року, однак, знявся з обліку та повернувся до місця реєстрації. Так, у зв`язку з загостренням ситуації, масовим ракетними обстрілами як на території Донецької області так і по всій території України, з міркувань безпеки позивач в березні 2024 року повернувся до м. Бердичів та проживав за адресою зазначеною у довідці ВПО. Позивач вважає відмову в призначенні допомоги на проживання такою, що порушує його права, тому за захистом своїх прав звернувся до суду.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що з 01.08.2023 року допомогу ОСОБА_1 було призупинено за результатами верифікації з Мінфіном. Причиною зупинення було те, що отримувач допомоги перебував за кордоном більше 30 днів підряд. Враховуючи вищевказане ОСОБА_1 втратив право на допомогу з 1 серпня 2023 року через перебування за кордоном більше 30 календарних днів підряд і ця допомога не поновлюється.

20.03.2024 ОСОБА_3 звернувся до управління сім`ї та соціального захисту населення Бердичівської міської ради із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та надав необхідні документи. Але рішенням -2024-1 від 19.04.2024 про призначення допомоги переміщеним особам на проживання ОСОБА_4 було відмовлено у зв`язку з тим, що особа не відповідає умовам визначеними Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (п.5), а саме: допомога призначається особі, яка звертається за нею не вперше на підставі особисто поданої заяви, яка отримувала допомогу та відмовилася від неї та/або яку було знято з обліку як внутрішньо переміщена особа, у разі повернення особи до покинутого місця проживання, з якого здійснилося переміщення та яка повторно перемістилася з територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, перелік яких затверджено Мінреінтеграції, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій та які включені до переліку територій після 1 грудня 2023 року. Новогродівська міська територіальна громада, мешканцем якої є позивач, була включена до переліку територій до 1 грудня 2023 року (24.02.2022).

А тому, враховуючи вищевикладене, на думку представника відповідача, відсутні підстави для задоволення позовної заяви позивача.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначає, що він дійсно виїздив за кордон, однак повідомляв про свої дії відповідача. Також вказує, що після повернення до покинутого місця проживання був змушений повторно евакуюватись, оскільки населений пункт опинився у зоні активних бойових дій, його було внесено до евакуаційних списків. А тому, вважає, що має право на отримання допомоги на проживання як ВПО.

Ухвалою від 16.04.2025 продовжено строк розгляду справи, застосовуючи ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та витребувати в Управління сім`ї та соціального захисту населення Бердичівської міської ради Житомирської області докази по справі, зокрема, всі рішення, довідки та інші документи, які стосуються призначення допомоги ОСОБА_1 , починаючи з 18.04.2022.

На виконання вимог ухвали від представника відповідача 06.05.2025 надійшла заява з додатками.

У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами із прийняттям рішення відповідно до ч.5 ст.250 КАС України.

Відповідно до наказу Житомирського окружного адміністративного суду №01-115В від 27.12.2024 головуючий суддя Шуляк Л.А. перебувала у щорічній відпустці в період з 01.01.2025 по 03.01.2025 та з 09.01.2025 по 10.01.2025 включно.

Відповідно до наказу Житомирського окружного адміністративного суду №01-07-В від 21.01.2025 головуючий суддя Шуляк Л.А. перебувала у щорічній відпустці у період з 03.02.2025 по 07.02.2025 та відповідно до наказу №01-06-ОС від 03.02.2025 головуючий суддя перебувала на навчанні в період з 10.02.2025 по 14.02.2025 включно.

Відповідно до наказу Житомирського окружного адміністративного суду №01-45а-в від 12.05.2025 головуючий суддя Шуляк Л.А. перебувала у щорічній відпустці в період з 02.06.2025 по 18.06.2025 включно.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами із прийняттям рішення відповідно до ч.5 ст.250 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки від 18.03.2024 року №1824- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, відповідно до якої фактичне місце проживання позивача АДРЕСА_1 .

18.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до Управління сім`ї та соціального захисту населення Бердичівської міської ради Житомирської області із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеної особи.

В подальшому, 05.09.2024 із заявою звернувся до начальника Управління сім`ї та соціального захисту населення Бердичівської міської ради Житомирської області про отримання відповіді щодо розгляду його заяви від 18.03.2024.

На своє звернення позивач отримав повідомлення №37 про надання державної допомоги сім`ям з дітьми, яким ОСОБА_1 повідомлено про те, що допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам не призначено, оскільки позивач не відповідає умовам визначеними Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (п. 5), а саме: допомога призначається особі, яка звертається за нею не вперше на підставі особисто поданої заяви, яка отримувала допомогу та відмовилася від неї та/або яку було знято з обліку як внутрішньо переміщена особа, у разі повернення особи до покинутого місця проживання, з якого здійснилося переміщення та яка повторно перемістилася з територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, перелік яких затверджено Мінреінтеграції, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій та які включені до переліку територій після 1 грудня 2023 року.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач за захистом своїх прав звернувся з вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне

Частиною 1 статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також в старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України від 20.10.2014 №1706 «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон №1706) відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №1706, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині 1 цієї статті (частина 2 статті Закону № 1706).

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (частина 1 та 2 статті 4 Закону №1706).

Частиною 1 статті 5 Закону №1706 визначено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

За змістом статті 2 Закону №1706, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

При цьому, згідно із частинами 2 та 3 статті 7 Закону №1706, Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

За приписами частини 1 статті 9 Закону № 1706, внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання.

В даній справі спірним питанням є призначення допомоги позивачу після отримання ним повторно статусу внутрішньо переміщеної особи.

Механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам визначений Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 (надалі - Порядок №332 у редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 1 Порядку №332, цей Порядок визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога). Допомога призначається для забезпечення соціальної підтримки внутрішньо переміщених осіб із числа незахищених верств населення та стимулювання до працевлаштування внутрішньо переміщених осіб працездатного віку.

Пунктом 2 Порядку №332 передбачено, що з 1 серпня 2023 р. допомога призначається на шість місяців внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця внутрішньо переміщеній особі або уповноваженій особі на внутрішньо переміщену особу у випадку недієздатності отримувача або дитину (далі - уповноважена особа) у такому розмірі: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога призначається на кожну внутрішньо переміщену особу (далі - отримувач), відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Допомога призначається за повний місяць, у якому уповноважена особа звернулася за її наданням, незалежно від дати такого звернення.

Згідно з п.3 Порядку №332, передбачено, що з 1 листопада 2023 р. допомога призначається на шість місяців на сім`ю, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця одному з членів сім`ї (далі - уповноважена особа) у такому розмірі: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога призначається на кожного члена сім`ї (далі - отримувач), відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Допомога призначається за повний місяць, у якому уповноважена особа звернулася за її наданням, незалежно від дати такого звернення.

Згідно п.5 Порядку №332, допомога призначається внутрішньо переміщеним особам:

які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 р. з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції (далі - перелік територій), щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації;

у яких житлове приміщення знищене або пошкоджене (до ступеня непридатного для проживання) та інформація про яке внесена до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України (далі - Реєстр пошкодженого та знищеного майна) (за технічної можливості), або щодо якого подано документальне підтвердження органом місцевого самоврядування, а в разі його відсутності - обласною державною (військовою) адміністрацією факту пошкодження/знищення житлового приміщення внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації.

Допомога також призначається дитині, яка народилася у внутрішньо переміщеної особи, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

У разі віднесення територій до таких, на яких ведуться бойові дії, до територій можливих бойових дій або до тимчасово окупованих Російською Федерацією, виплата призначеної допомоги автоматично відновлюється в наступному місяці за повний місяць, у якому відповідну інформацію внесено до переліку територій.

У разі зазначення дати завершення бойових дій (можливих бойових дій) або тимчасової окупації для території, з якої здійснилося внутрішнє переміщення, виплата допомоги припиняється через два місяці з місяця, що настає за місяцем, у якому таку дату було визначено.

У разі повернення особи до покинутого місця проживання, з якого здійснилося переміщення, виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем повернення до покинутого місця проживання, крім виплати допомоги особам відповідно до абзацу третього цього пункту.

Допомога призначається на один шестимісячний період особі, яка отримувала допомогу до 1 вересня 2023 р. та втратила право/відмовилася від неї, - у разі її переміщення з території, на якій оголошена обов`язкова евакуація після 1 серпня 2023 р., та за умови відповідності особи критеріям, зазначеним у пунктах 7, 7-1 і 8 цього Порядку.

Допомога особам, зазначеним в абзаці восьмому цього пункту, призначається за наявності їх в переліку осіб, яких обов`язково/примусово евакуюють, що затверджується обласною державною (військовою) адміністрацією, з якої здійснюється обов`язкова евакуація, відповідно до пунктів 2-4 цього Порядку на підставі заяви, поданої особисто.

Обласна державна (військова) адміністрація, яка проводить обов`язкову/примусову евакуацію, щотижня формує та надсилає Мінсоцполітики засобами електронного зв`язку перелік осіб, які евакуюються, за формою, встановленою Мінсоцполітики.

Якщо особа, зазначена в абзаці восьмому цього пункту, самостійно евакуювалася та/або за допомогою благодійних, громадських організацій, про це вона повідомляє обласній державній (військовій) адміністрації з використанням засобів телефонного/поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням кваліфікованого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису). Обласна державна (військова) адміністрація приймає рішення щодо включення особи, яка евакуювалася самостійно, до списку осіб, які евакуюються, за формою, встановленою Мінсоцполітики.

Особа вважається такою, що звертається вперше, якщо їй не призначалася і не виплачувалася допомога відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» (Офіційний вісник України, 2022 р., № 26, ст. 1418) до дня звернення.

Переміщення вважається повторним, якщо внутрішньо переміщена особа повторно залишила або покинула своє місце проживання та перемістилася з територій, на яких ведуться бойові дії, або з тимчасово окупованих Російською Федерацією територій, включених до переліку територій, затвердженого Мінреінтеграції, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації російською федерацією, а також якщо внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, знищено або пошкоджено (до ступеня непридатного для проживання) її житлове приміщення.

Допомога призначається особі, яка звертається за нею не вперше, на один шестимісячний період, але не більш як один раз, відповідно до пунктів 2-4 цього Порядку та за умови відповідності особи критеріям, зазначеним у пунктах 7, 7-1 і 8 цього Порядку, на підставі особисто поданої заяви, яка отримувала допомогу та відмовилася від неї та/або яку було знято з обліку як внутрішньо переміщена особа, у разі повернення особи до покинутого місця проживання, з якого здійснилося переміщення:

у якої після припинення виплати допомоги житлове приміщення було знищено або пошкоджено (до ступеня непридатного для проживання) та інформацію про яке внесено до Реєстру пошкодженого та знищеного майна (за технічної можливості), або щодо якого органом місцевого самоврядування, або обласною державною (військовою) адміністрацією подано документальне підтвердження факту пошкодження/знищення житлового приміщення внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації;

яка повторно перемістилася з територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, перелік яких затверджено Мінреінтеграції, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації) та які включені до переліку територій після 1 грудня 2023 року.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1 перебував на обліку в Управлінні сім`ї та соціального захисту населення Бердичівської міської ради з 18.04.2022 по 13.08.2023, з 14.09.2023 по 06.03.2024, з 18.03.2024 по теперішній час. При цьому, з 01.03.2022 до 31.07.2023 йому було призначено допомогу відповідно до Постанови КМУ №332 від 20 березня 2022 року.

Зокрема, рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 02.05.2022 ОСОБА_5 була призначена відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року №332 з 01.03.2022 допомога в розмірі 3000 грн. 00 коп. щомісячно.

З 01.08.2023 року допомогу ОСОБА_1 було призупинено за результатами верифікації з Мінфіном. Причиною зупинення було те, що отримувач допомоги перебував за кордоном більше 30 днів підряд.

Пунктом 6 Порядку № 332 передбачено, якщо отримувач або уповноважена особа повернувся до покинутого місця проживання, виїхав на тимчасове чи місце проживання за кордон або перебуває за кордоном більш як 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, він зобов`язаний повідомити про такі обставини органу соціального захисту населення/уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради/центру надання адміністративних послуг за місцем перебування на обліку або надіслати заяву з використанням засобів поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням кваліфікованого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису).

За наявності технічної можливості отримувач допомоги за наявності реєстраційного номера облікової картки платника податків подає повідомлення про відмову від допомоги засобами Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія).

Нарахування та виплата допомоги отримувачу припиняється починаючи з місяця, що настає за місяцем, в якому стало відомо щодо його повернення до покинутого місця проживання, або з місяця виїзду за кордон на постійне місце проживання, або з місяця, що настає за місяцем, у якому строк перебування за кордоном перевищує 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, або 60 та 90 календарних днів відповідно, в разі прийняття рішення про збільшення зазначеного строку за наявності обґрунтованих причин.

Контроль за дотриманням вимог законодавства під час надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам здійснюється територіальними органами Нацсоцслужби, зокрема шляхом проведення перевірки фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи (абзац 1 пункту 28 Порядку №332).

Починаючи з 01.08.2023 проводиться перевірка фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщених осіб територіальними органами Нацсоцслужби (абзац 2 пункту 28 Порядку № 332).

Якщо отримувач протягом 30 календарних днів після проведення перевірки не прибув до органу соціального захисту населення, орган соціального захисту населення приймає рішення про тимчасове припинення надання допомоги з наступного місяця (абзац 13 пункту 28 Порядку № 332).

Таким чином, ОСОБА_1 з 01.08.2023 втратив право на отримання допомоги відповідно до абзацу 3 пункту 6 Порядку № 332.

13.08.2023 ОСОБА_3 самостійно через портал "Дія" знявся з обліку. Довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи скасовано.

14.09.2023 ОСОБА_1 повторно звернувся до управління сім`ї та соціального захисту населення Бердичівської міської ради із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та надав необхідні документи.

В той же день, позивачу була видана нова довідка за №1824- де фактичне місце проживання/перебування вказано АДРЕСА_2 .

Надалі, 06.03.2024 ОСОБА_3 особисто подав заяву про зняття з обліку в зв`язку із поверненням до покинутого місця проживання.

06.03.2024 рішенням управління сім`ї та соціального захисту населення №4 довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи була скасована.

18.03.2024 ОСОБА_1 повторно звернувся до управління сім`ї та соціального захисту населення Бердичівської міської ради із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та надав необхідні документи та в той же день йому була видана нова довідка за №1824-, де фактичне місце проживання/перебування вказано АДРЕСА_2 , яка станом на 01.10.2024 є діючою.

20.03.2024 ОСОБА_3 звернувся до управління сім`ї та соціального захисту населення Бердичівської міської ради із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та надав необхідні документи.

Рішенням -2021-1 від 19.04.2024 про призначення допомоги переміщеним особам на проживання ОСОБА_5 було відмовлено у зв`язку з тим, що особа не відповідає умовам визначеними Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (п.5), а саме: допомога призначається особі, яка звертається за нею не вперше на підставі особисто поданої заяви, яка отримувала допомогу та відмовилася від неї та/або яку було знято з обліку як внутрішньо переміщена особа, у разі повернення особи до покинутого місця проживання, з якого здійснилося переміщення та яка повторно перемістилася з територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, перелік яких затверджено Мінреінтеграції, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій та які включені до переліку територій після 1 грудня 2023 року.

Як встановлено з матеріалів справи та не спростовується сторонами, позивач був мешканцем Новогродівської міської територіальної громади, яка відповідно до наказу №309 від 22.12.2022 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій віднесена до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією з 24.02.2022.

Враховуючи, що Новогродівська міська територіальна громада включена 24.02.2022 до переліку територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, тобто до 1 грудня 2023 року, суд погоджується із висновком відповідача про невідповідність позивача критеріям, визначеним п.5 Порядку №332.

За таких обставин, рішення відповідача від 19.04.2024, яким було відмовлено ОСОБА_1 у призначенні допомоги на проживання прийнято із додержанням Порядку №332, відсутні підстави для його скасування.

Суд звертає увагу позивача, що під час прийняття оспорюваного рішення відповідачем не досліджувалось питання щодо евакуації позивача, в тому числі чи була вона обов`язковою, оскільки дані обставини не повідомлялись позивачем під час подання заяви, а тому вони не можуть бути враховані судом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Згідно з ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність прийнятого рішення, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Зважаючи на відсутність документально-підтверджених судових витрат у даній адміністративній справі питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Управління сім`ї та соціального захисту населення Бердичівської міської ради Житомирської області (вул. Європейська, 83, м. Бердичів, Житомирська обл., Бердичівський р-н,13306. РНОКПП/) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А.Шуляк

Повний текст складено: 24 червня 2025 р.

24.06.25