Справа № 460/7394/25
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2025 року м. Рівне №460/7394/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСТОКШИНСЕРВІС» до Рівненської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю ВОСТОКШИНСЕРВІС (далі - позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненської митниці (далі - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів UA204150/2025/000028/2 від 25.03.2025 року. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.03.2025 року декларантом ТОВ "ВОСТОКШИНСЕРВІС" до Рівненської митниці була подана митна декларація №25UA71U6 на товари: «Шини пневматичні гумові нові, всесезонні, для автобусів та вантажних автомобілів, з індексом навантаження більш як 121, в асортименті: арт.82K144W розмір 315/80R22.5 40шт. арт. В234344РКР розмір385/65R22.5 40шт. арт. В215443PS] розмір295/80R22.5 20шт. арт. В210733РКР розмір 295/80R22.5 20шт. арт. В220734РКР розмір315/80R22.5 122шт. Виробник QINGDAO SUNFULCESS TYRE CO.,LTD Торгівельна марка - KPATOS Країна походження Китай», придбані за ціною договору за 27066,00дол. США. Для підтвердження заявленої митної вартості товару до митниці разом з митною декларацією декларантом Позивача були подані документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості: зовнішньо економічний контракт; інвойси, як документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; документи про оплату товару та транспортних послуг тощо. У процесі здійснення процедури митного контролю та оформлення, 15.01.2025 року посадовою особою митниці було пред`явлено вимогу про надання додаткових документів. Декларантом додатково надано митниці прайс-лист, виданий виробником на даний вид товару та митну декларацію крани експорту. Водночас, такі документи не були враховані митницею та 25.03.2025 прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204150/2025/000028/2. Позивач не погоджується з Рішенням про коригування митної вартості товарів №UA204150/2025/000028/2, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що суперечать вимогами чинного законодавства, просить його визнати протиправним та скасувати.

Відповідач позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов. Пояснив, що надані до митного оформлення документи містили неточності та невідповідності, а на вимогу надати додаткові документи декларантом були надані документи, які не спростували сумнівів митниці у правильності декларування митної вартості товарів. Також покликався на наявність у митниці цінової інформації із рівнем вартості вищим, аніж було заявлено до митного оформлення. Із врахуванням цих обставин посадовою особою митниці було оформлено картку відмови у митному оформленні та скориговано митну вартість із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 МКУ до рівнів, наявних у ціновій базі даних. Вважає відмову у митному оформленні та коригування митної вартості законними, обґрунтованими та такими, що не порушують законних прав, свобод та інтересів позивача.

Позовна заява надійшла до суду 11.03.2024.

Ухвалою суду від 24.04.2025 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 01.05.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі і вирішено розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 16.05.2025 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд враховує наступне.

25.03.2025 року декларантом ТОВ "ВОСТОКШИНСЕРВІС" до Рівненської митниці була подана митна декларація №25UA71U6 на товари: «Шини пневматичні гумові нові, всесезонні, для автобусів та вантажних автомобілів, з індексом навантаження більш як 121, в асортименті: арт.82K144W розмір 315/80R22.5 40шт. арт. В234344РКР розмір385/65R22.5 40шт. арт. В215443PS] розмір295/80R22.5 20шт. арт. В210733РКР розмір 295/80R22.5 20шт. арт. В220734РКР розмір315/80R22.5 122шт. Виробник QINGDAO SUNFULCESS TYRE CO.,LTD Торгівельна марка - KPATOS Країна походження Китай», придбані за ціною договору за 27066,00дол. США.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару до митниці разом з митною декларацією декларантом позивача були подані документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості: пакувальний лист (Packing list) №24WJGVSS-009 від 24.12.2024; рахунок-проформу (Proforma invoice) №24WJGVSS-009 від 13.12.2024; рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) №24WJGVSS-009 від 24.12.2024; домашній коносамент (House bill of lading) №HS124121538 від 01.01.2025; накладну УМBC (SMGS consignment note (rail)) №01669 від 09.03.2025, сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №25C3702Q6707/00001 від 02.01.2025; банківський платіжний документ, що стосується товару №212 від 17.12.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №F-637 від 24.02.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №24/04/07 від 07.04.2024; договір про надання послуг митного брокера №МБО-10 від 20.07.2023; договір (контракт) про перевезення №28 від 24.02.2025; договір (контракт) про перевезення №29 від 23.12.2024; договір (контракт) про перевезення №DS01/2024 від 15.04.2024; документацію, яка має супроводжувати продукцію при наданні її на ринку відповідно до вимог щодо нехарчової продукції та й обігу на ринку України, встановлених технічними регламентами (Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції») №UA.013.04707-25 від 24.03.2025; копію митної декларації країни відправлення №00308060 від 01.01.2025; копію митної декларації країни відправлення №00308091 від 01.01.2025, митну декларацію №25UA7106 від 25.03.2025, тощо.

У процесі здійснення процедури митного контролю та оформлення, 25.03.2025 року посадовою особою митниці було повідомлено про виявлення у поданих документах неточностей та пред`явлено вимогу про надання додаткових документів.

Декларантом додатково надано митниці письмові пояснення за №2503/1 від 25.03.2025, проте митницею 25.03.2025 року прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA204150/2025/000028/2.

Підставою для коригування стало ненадання декларантом усіх витребуваних митницею документів, наявність у поданих документах неточностей та наявність у митного органу інформації стосовно митної вартості аналогічних товарів згідно цінової інформації ЄАІС Держмитслужби за митною декларацією від 22.01.2025 №24UA55U9.

Статтею 55 МК України визначено, що у разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів, декларант або уповноважена ним особа має право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Відповідно до приписів даної статті 25.03.2025 року за МД №25UA74U3 товар випущено у вільний обіг.

Судом досліджено матеріали справи та встановлено наступне.

07 квітня 2024 року між QINGDAO SUNFULCESS TYRE CO., LTD (продавець), та ТОВ «ВОСТОКШИНСЕРВІС» (покупець) було укладено контракт №24/04/07 від 07.04.2024 року.

Відповідно до підпункту 1.1 Контракту Продавець зобов`язується поставити, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити шини для вантажних автомобілів, надалі «Товар», відповідно до Інвойсів, які с невід`ємною частиною цього Контракту. Згідно підпункту 2.2 Контракту Загальна сума Контракту становить 10 000.000,00 Доларів США (десять мільйонів).

Підпунктами 3.1 Контракту визначено, що Покупець купує Товар у кількостях, зазначених у Інвойсах. Відповідно до підпункту 6.2 Контракту Покупець здійснює оплату шляхом перерахування коштів у Доларах США за ставкою 30% вартості Товару на банківський рахунок Продавця, зазначений у проформі-інвойсі. Умови остаточного розрахунку за партію вказуються в проформах-інвойсах та / або інвойсах. Покупець здійснює оплату шляхом перерахування Доларах США за ставкою 30% передплата та 70% перед завантаженням партії товарів в порту відправлення. Термін оплати кожної окремої партії Товару зазначається в Інвойсах на поставку (п.п. 6.3 Контракту).

Відповідно до пп. 7.1 Контракту умови поставки кожної окремої партії Товару обумовлюються Сторонами в Інвойсів, які є невід`ємною частиною цього Контракту. Поставка Товару здійснюється відповідно до «ІНКОТЕРМС 2010».

В рамках даного Контракту Постачальником було поставлено Покупцеві товар: «Шини пневматичні гумові нові, всесезонні, для автобусів та вантажних автомобілів, з індексом навантаження більш як 121, в асортименті: арт.82K144W розмір 315/80R22.5 40шт. арт. В234344РКР розмір 385/65R22.5 40шт. арт. В215443PS розмір 295/80R22.5 20шт. арт. В210733РКР розмір 295/80R22.5 20шт. арт. В220734РКР розмір 315/80R22.5 122шт. Виробник QINGDAO SUNFULCESS TYRE CO.,LTD, торгівельна марка KPATOS (всього 242 одиниці).

13.12.2024 року Продавцем QINGDAO SUNFULCESS TYRE CO.,LTD було виставлено ТОВ «ВОСТОКШИНСЕРВІС» рахунок-проформу (Commercial Invoice-Proforma) №24WJGVSS-009 від 13.12.2024 року на загальну суму 27306,00 доларів США за товар в загальній кількості 242 одиниці. На виконання умов контракту та виставленому рахунку в адресу компанії QINGDAO SUNFULCESS TYRE CO.,LTD, за платіжним дорученням в іноземній валюті №212 від 17.12.2024 року було сплачено суму у загальному розмірі 28026,00 Доларів США. Зокрема у вказану суму оплати входила суму доплати за попередню поставку товару у рамках цього ж контракту згідно рахунку (Invoice) №24WJGVSS-008 від 28.10.2024 року, що зазначено в призначенні платежу. В подальшому нерезидентом було виписано ТОВ «ВОСТОКШИНСЕРВІС» рахунок- фактуру Commercial Invoice 24WJGVSS-009 від 24.12.2024 року на загальну суму 27066,00 Доларів США. А також для належного транспортування товару було виписано пакувальний лист (Packing List) від 24.12.2024 року. В подальшому нерезидентом було виписано ТОВ «ВОСТОКШИНСЕРВІС» рахунок- фактуру Commercial Invoice 24WJGVSS-009 від 24.12.2024 року на загальну суму 27 066,00 Доларів США. А також для належного транспортування товару було виписано пакувальний лист (Packing List) від 24.12.2024 року. Вказаним рахунком-фактурою Commercial Invoice 24WJGVSS-009 від 24.12.2024 року було визначено наступний перелік товару:- арт.82K144W, розмір 315/80R22.5, 40шт.; - арт. В234344РКР, розмір 385/65R22.5, 40шт.; - арт. В215443PSJ, розмір 295/80R22.5, 20шт.; - арт. В210733РКР, розмір 295/80R22.5, 20шт.; - арт. В220734РКР, розмір 315/80R22.5, 122шт.

Водночас, митниця не погодилась із задекларованою митною вартістю товарів та 25.03.2025 року було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204150/2025/000028/2.

Підставою для прийняття Рішення, відповідно до його змісту, стали ненадання декларантом запитуваних митницею документів та наявність у митного органу інформації стосовно митної товарів згідно цінової інформації ЄАІС Держмитслужби за митною декларацією від 22.01.2025 №24UA55U9.

Дослідивши твердження митного органу щодо виявлених «неточностей», суд зазначає наступне (за пунктами оскаржуваного Рішення):

1. «Відповідно до п.6.2 розділу 6 контракту від 07.04.2024 №24/04/07, покупець здійснює оплату шляхом перерахування коштів у доларах США за ставкою 30% вартості товару на банківський рахунок продавця, зазначений у проформі-інвойсі. Як підтвердження оплати було надано платіжне доручення в іноземній валюті від 17.12.2024 №212 (28026дол. США). В графі 70 «Призначення платежу» платіжних доручень зазначено: Prepayment for tires acc to contract №24/04/24 from 07.04.2024, invoice №24WJGVSS- 008 from 28.10.2024, invoice №24WJGVSS-009 from 13.12. Сума наданої проформи- інвойса від 13.12.2024 №24WJGVSS-009 складає 27 306дол. США, що не кореспондується із сумою платіжного доручення 28026дол. США. Також, рахунок отримувача, зазначений в платіжному дорученні відсутній в наданій проформі інвойсі від 13.12.2024 №24WJGVSS-009».

З даного приводу суд зазначає, що вказане платіжне доручення містить покликання на інвойс, за яким могла бути проведена оплата, крім того різниця в сумі є незначною, а коригування здійснене до суми 42140дол. США, що є різницею, яка митним органом жодним чином не обґрунтована.

Щодо рахунку одержувача, то останній наявний у п.15 Контракту №24/04/07 від 07.04.2024 (арк.31-34 справи).

2. «Відповідно до п.6.3 розділу 6 контракту від 07.04.2024 №24/04/07, термін оплати кожної окремої партії зазначається в інвойсах на поставку. До митного оформлення разом з МД надано інвойс від 24.12.2024 N№24WJGVSS-009, в яких відсутня інформація щодо умов оплати. Вищевикладене не кореспондується із умовами оплати, зазначеними в контракті та наданим платіжним дорученням».

З даного приводу суд зазначає, що у матеріалах справи наявне платіжне доручення в іноземній валюті від 17.12.2024 № 212, відповідно до якого оплата була здійснена до моменту поставки товару в Україну, а той факт, що така була проведена одночасним платежем не ставить під сумнів рівень дійсної митної вартості товару.

3. «В графі 28 накладної УМВСУ від 09.03.2025 № 01669, зазначені декларації MRN, які стосуються товару, що декларується та не надано до митного оформлення».

Суд зазначає, що такі декларації є транзитними митними деклараціями, які не підтверджують митну вартість товару, а митним органом не обґрунтовано, яким саме чином надання таких документів, які не є обов`язковими відповідно до приписів Митного кодексу України, могли підтвердити або спростувати заявлений декларантом рівень митної вартості імпортованого товару.

4. «Згідно коносаменту від 01.01.2025 № HS124121538 порт призначення Гданськ (Польща), згідно накладної УМВС від 09.03.2025 № 01669 місце відправлення оцінюваних товарів Шебжешин (Польща). Таким чином до митного оформлення не надано транспортних (перевізних) документів за маршрутом Гданськ (Польща) Шебжешин (Польща)».

Судом досліджено договір морського перевезення №DS01/2024 від 15.04.2024 року між «Dealex Transport Solution» Aps та ТОВ «ВОСТОКШИНСЕРВІС» (арк.36-42 справи) та встановлено, що згідно підпункту 1.1 цього Договору останній регулює взаємовідносини Сторін, щодо організації Перевізником доставки вантажів Замовника (далі «Вантаж») морським транспортом за обумовленим маршрутом.

Підпунктом 1.2 Договору було визначено, що асортимент, кількість вантажу, маршрут перевезення, особливі умови транспортування, перевалки, зберігання вантаж обумовлюються сторонами у Додаткових угодах, які є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до пп. 1.3 Договору замовник своєчасно та в повному обсязі сплачує Перевізнику вартість робіт, виконаних у рамках цього договору.

23.12.2024 року між ТОВ «ВОСТОКШИНСЕРВІС» та «Dealex Transport Solution» Aps було укладено додаткову угоду №29 від 23.12.2024 року.

Вказаною додатковою угодою було узгоджено, що Перевізник («Dealex Transport Solution» Aps) здійснює транспортування вантажу «ВОСТОКШИНСЕРВІС») із Циндао, Китай до міста Рівне, Україна.

Також цією додатковою угодою сторони погодили ставку на перевезення вантажу Замовника в сумі 6445,00 (шість тисяч чотириста сорок п`ять) доларів 00 центів.

Суд вважає, що вказана сума є релевантною довжині та складності маршруту, а оскільки Договір передбачав доставку саме до міста Рівне, то складові вказаного маршруту входять до загальної суми, а саме 6445,00дол.США.

5. «До митного оформлення надано копії митних декларацій країни відправлення (Китай) від 01.01.2025 № 00308060 та № 00308091 без перекладу, що унеможливлює перевірку відомостей зазначених у ній».

Суд погоджується із доводами відповідача у цій частині, оскільки Митний кодекс України передбачає обов`язкове подання документів державною мовою або у належному перекладі. Проте, суд враховує і те, що митні декларації країни відправлення не є обов`язковими до подання документами відповідно до статті 53 Митного кодексу України, не підтверджують митну вартість товарів та відповідно до практики суду у даній категорії справ найчастіше не беруться до уваги посадовими особами митних органів.

Таким чином, суд доходить висновку, що єдиною підставою для здійсненого коригування митної вартості була цінова інформація, наявна у митного органу.

Пункт ІІ оскаржуваного Рішення містить покликання посадової особи митного органу на наявність інформації стосовно митної вартості аналогічних товарів згідно цінової інформації ЄАІС Держмитслужби за митною декларацією від 22.01.2025 №24UA55U9. Із даного приводу суд зазначає наступне.

Всупереч приписам статті 74 КАС України, згідно якої у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, відповідачем не долучено до відзиву на позов копії митної декларації, за якою було здійснено коригування митної вартості, що унеможливлює встановлення судом її релевантності для зробленого коригування.

Суд також зазначає, що сама по собі інформація з бази даних ЄАІС Держмитслужби не може бути самостійною підставою для витребування митним органом додаткових документів з метою підтвердження заявленої митної вартості, якщо при цьому подані до митного оформлення разом з митною декларацією документи не містять розбіжностей, ознак підробки та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всі відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Однак, у графі 33 оскаржуваного позивачем рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем зазначено, що цінова інформація щодо вартості аналогічного товару згідно з базами даних ЄАІС Держмитслужби є іншою, ніж зазначена позивачем у митній декларації. Наведене призвело до виникнення у митного органу сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та наявності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні відомості щодо складових митної вартості товарів.

Поряд із тим, судом враховано, що текст спірного рішення про коригування митної вартості не містить інформації про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо. У свою чергу, не доведення ознак подібності товарів та умов імпорту, не дозволяє прирівнювати показники митної вартості таких товарів. Посилання у рішенні про коригування митної вартості лише на номер митної декларації, як на джерело цінової інформації, не свідчить про належне обґрунтування митним органом можливості визначення митної вартості за резервним методом. Такі міркування суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 25 травня 2021 року у справі № 520/10386/2020 та від 13 січня 2022 року у справі № 520/11061/2020.

Крім того, оскаржуване рішення містить твердження посадової особи митниці про те, що митний орган володіє інформацією стосовно митної вартості аналогічних товарів із цінової інформації САІС Держмитслужби, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості. Водночас саме коригування здійснено не за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, а за шостим резервним методом, без жодного обґрунтування неможливості використання попередніх методів.

Суд враховує, що згідно із частиною другою статті 53 Митного кодексу України до переліку документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення, належать: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, орган доходів і зборів може письмово витребувати у декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що відповідачем не наведено належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття оскаржуваного рішення. Посадовою особою митниці не виконано обов`язку із перевірки формування митної вартості імпортованого товару, не виявлено ознак підробки документів або відсутності у них відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни. Митний орган покликався лише на наявність неточностей, які були спростовані наданими декларантом документами та матеріалами справи. У своїй сукупності, за досліджених обставин, суд ставиться критично до об`єктивності та правомірності коригування ціни митним органом за спірною поставкою.

Статтею 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 МК України встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 1 статті 53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів визначений у частині другій статті 53 МК України.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частиною 3 статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Суд стверджує, що орган доходів і зборів має право вимагати надання додаткових підтверджень лише у випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, у них наявні ознаки підробки або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни. Це пов`язано з тим, що такі вади не дозволяють органу доходів і зборів здійснити визначений законом мінімум митних формальностей.

Якщо ж декларантом надані всі документи, необхідні для визначення вартості товару за першим методом, а також, якщо зауваження митного органу (щодо наявності розбіжностей, неточностей у документах) не стосуються числових значень вартості товару, то вимога про надання додаткових документів, відмова у прийнятті декларації, застосування іншого методу визначення митної вартості є безпідставними.

Суд зауважує, що факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МКУ, є підставою для витребування додаткових документів.

Суд вважає, що для митного оформлення митної декларації від 25.03.2025 року №25UA71U6 декларантом були надані документи, які дозволяли встановити вартість, яка була сплачена за товар, що імпортується. При цьому, відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України, релевантної до застосування і у даній категорії спорів із суб`єктами владних повноважень, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на користь особи. У контексті адміністративного судочинства, хоча прямої норми про трактування сумнівів на користь позивача немає, принцип справедливості та неупередженості, який закріплений у КАС України, вимагає, щоб рішення суду ґрунтувалося на доведених фактах, а не на припущеннях. Якщо є сумніви щодо обставин справи, суд має їх оцінювати, враховуючи загальні принципи права, зокрема, принцип рівності сторін та презумпцію невинуватості, Тобто, якщо позивач стверджує, що рішення було незаконним, і є сумніви щодо доведеності протилежного, то рішення має бути ухвалене на користь позивача. Відповідачем не доведено обґрунтованості своїх сумнівів, не надано суду документів, які стали основою для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, зокрема митну декларацію, на яку покликається оскаржуване рішення, не обґрунтовано, яким чином зазначені у відзиві сумніви могли виплинути на достовірність декларування митної вартості позивачем, не наведено порівняльних характеристик товару, умов поставки тощо, за якими було взято до уваги саме митну декларацію, на яку покликався митний орган, а відтак суд трактує наявні у справі матеріали на користь позивача, оскільки суб`єктом владних повноважень не надано суду підстав для зворотного.

На підставі вищевикладеного, дослідивши матеріали справи та докази, надані учасниками справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що рішення про неможливість визнання заявленої митної вартості товарів за митною декларацією від 25.03.2025 року №25UA71U6 і коригування митної вартості за шостим (резервним) методом є безпідставним та протиправним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз наведених статей свідчить, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на суб`єкті владних повноважень. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Разом з тим витребувати митниця має ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

За результатами розгляду справи, суд дійшов висновку, що Рівненською митницею не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару у митній декларації, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зауважує, що в ході розгляду справи відповідач не довів правомірності прийнятого ним рішення у спірних правовідносинах. Натомість, доводи позивача обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, а факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів є таким, що не відповідає встановленим у ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а тому підлягає скасуванню як протиправне, як наслідок, позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3028 гривень, що підтверджується копією платіжної інструкції № 240 від 21.04.2025.

З огляду на те, що позовну заяву задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028 гривень.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів від 25.03.2025 №UA204150/2025/000028/2.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСТОКШИНСЕРВІС» за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 25 червня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОСТОКШИНСЕРВІС» (просп. Аерокосмічний, буд. 201-Б, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61080, ЄДРПОУ/РНОКПП 40068292)

Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, буд. 104, м. Рівне, Рівненська обл., 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370)

Суддя Т.О. Комшелюк