Справа № 560/11474/24
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/11474/24

Головуючий у 1-й інстанції: Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

17 червня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М.

секретар судового засідання: Гавриленко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» та Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми «П» від 08.07.2024 №18136/2201-0701, форми «Р» від 08.07.2024 №18137/2201-0701, форми «ПС» від 08.07.2024 №18141/2201-0701, форми «ПС» від 08.07.2024 №.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.01.2025 позов задоволено частково, ухвалено:

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми "Р" від 08.07.2024 №18137/2201-0701, в частині податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 871210,00 грн, та штрафних санкцій на суму 87120,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми "ПС" від 08.07.2024 №.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" судові витрати на сплату судового збору в розмірі 263 (двісті шістдесят три) грн 45 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням у частині відмови у задоволенні позову, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таке рішення, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що висновки акту перевірки від 05.06.2024 №14531/22-01-07-01/3356571 не обґрунтовані, що свідчить на протиправність та необхідність скасування прийнятих на підставі таких висновків оскаржуваних рішень.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням у частині задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таке рішення, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що спірні податкові повідомлення-рішення винесено відповідно до повноважень та у спосіб передбачений законодавством України, й за таких підстав є законними.

Представник позивача у судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги позивача та висловились проти задоволення апеляційної скарги відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі відповідача, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити, одночасно заперечив проти задоволення апеляційної скарги позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Встановлено, що Головним управління ДПС у Хмельницькій області проведена планова виїзна документальна перевірка Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2017 по 31.12.2023, валютного законодавства за період з 01.10.2017 по 31.12.2023, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2023, іншого законодавства за період з 01.10.2017 по 31.12.2023, за результатами якої складений акт від 05.06.2024 №14531/22-01-07-01/03356571.

За результатами проведення цієї перевірки Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області встановлено порушення вимог:

- п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп. 14.1.13, п. 14.1 ст. 14 ПКУ, п.5, п.7, п.21 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2023 рік у сумі 108449436 грн.;

- п.44.1 ст.44, п.198.6 ст.198, п. 201.10 ст. 201 ПКУ, пункту 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289 із змінами і доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 876151 грн., в тому числі в розрізі звітних періодів: грудень 2018 року в сумі 53607 грн., червень 2019 року в сумі 490770 грн., липень 2019 року в сумі 145803 грн., серпень 2019 року в сумі 76815 грн., вересень 2019 року в сумі 104215 грн., лютий 2023 року в сумі 4941 грн.;

- п. 201.10 ст. 201 ПКУ МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" несвоєчасно зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних: податкову накладну від 10.11.2021 №1000, розрахунок коригування від 10.11.2021 №998, розрахунок коригування від 10.12.2021 №1418, податкову накладну від 10.12.2021 №1419, розрахунок коригування від 13.01.2022 №1087, податкову накладну від 13.01.2022 №1088, розрахунок коригування від 16.09.2022 №768, податкову накладну від 14.10.2022 №634, податкову накладну від 16.09.2022 №467, податкову накладну від 07.12.2022 №1942, розрахунок коригування від 21.04.2022 №13, розрахунок коригування від 30.11.2022 №72, податкову накладну від 02.03.2023 №1719, податкову накладну від 05.04.2023 №1544, податкову накладну від 05.01.2023 №1165, податкову накладну від 03.02.2023 №1445, податкову накладну від 31.08.2023 №857, податкову накладну від 13.10.2023 №650, податкову накладну від 11.10.2023 №649;

- п. 57.1 статті 57 розділу ІІ, п. 203.2 ст. 203 розділу V Податкового кодексу України встановлено несвоєчасну сплату податку на додану вартість;

- п. 63.3 ст. 63 ПКУ від 02.12.2010 №2755-VІ, зі змінами та доповненнями; п. 8.4 та п. 8.5 розділу VІІІ Порядку обліку об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.05.2014 за №503/25280, із змінами та доповненнями, в результаті чого не подано повідомлення за формою №20-ОПП про реєстрацію 336 об`єктів оподаткування, об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадилася діяльність;

- п. 51.1 ст. 51, п.п. "а", п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, та п. 3.1, п. 3.6 ст. 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум отриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затвердженого наказом Міністерства фінансів України за №4 від 13.01.2015 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за №111/26556 за період з 01.01.2017 по 31.12.2023 у додатку 4 ДФ, Податкового розрахунку невідображені суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб-підприємців;

- пункту 1, 2, 4 частини 2 статті 6, абзац 5 частини 8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI із змінами та доповненнями та п. 3.1 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 23.04.2015 за №460/26905 та затвердженого наказом Мінфіну від 14.04.2015 №435, підпункту "б" пункту 176.2 статті 176 Кодексу та пункту 1 розділу ІІ Порядку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України за № 4 від 13.01.2015 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30.01.2015 за №111/26556: несвоєчасне нарахування єдиного внеску - в лютому, травні, жовтні 2017 року платником самостійно нараховано єдиний соціальний внесок за попередні періоди всього на суму 1579,34 грн.

Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області на підставі висновків акту перевірки від 05.06.2024 №14531/22-01-07-01/03356571 винесено податкові повідомлення-рішення:

- форми «П» від 08.07.2024 №18136/2201-0701, яким зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 108 449 436 грн.;

- форми «Р» від 08.07.2024 №18137/2201-0701, яким збільшено грошове зобов`язання по податку на додану вартість в сумі 963 766,10 грн, в т.ч. 876 151 грн основного платежу, 87 615,10 штрафних санкцій;

- форми «ПС» від 08.07.2024 №18141/2201-0701, яким застосовано штрафні санкції в сумі 342 720 грн.;

- форми «ПС» від 08.07.2024 №, яким застосовано штрафні санкції в сумі 1020 грн.

Позивач, вважаючи протиправними оскаржувані рішення, звернувся до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач лише частково довів обґрунтованість наведених висновків перевірки та прийнятих на їх підставі рішень.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Встановлено, що підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення форми «ПС» від 08.07.2024 №18141/2201-0701, яким зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 108 449 436 грн, слугувало встановлене за результатами перевірки порушення позивачем п.63.3 ст.63 ПК України, п.8.4 та п.8.5 розділу VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року №1588, внаслідок неподання до ГУ ДПС у Хмельницькій області повідомлення за формою №20-ОПП про реєстрацію 336 об`єктів оподаткування, об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадилась діяльність.

Відповідно до п.63.3 ст.63 ПКУ з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Згідно із пунктами 8.2, 8.4, 8.5 розділу VІІІ Порядку обліку об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням затверджений наказом Мінфіну від 09.12.2011 №1588 (Порядок) об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України.

Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття - до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

У повідомленні за формою 20-ОПП надається інформація про всі об`єкти оподаткування, що є власними, орендованими або переданими в оренду.

У разі зміни відомостей про об`єкт оподаткування, а саме: зміна типу, найменування, місцезнаходження, виду права або стану об`єкта оподаткування, платник податків надає до контролюючого органу за основним місцем обліку повідомлення за формою 20-ОПП з оновленою інформацією про об`єкт оподаткування, щодо якого відбулися зміни, в такому самому порядку та строки, як і при реєстрації, створенні чи відкритті об`єкта оподаткування.

Встановлено, що МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» у період з 01.10.2017 по 31.12.2023 використовувало у власній господарській діяльності об`єкти оподаткування, по яких не подано повідомлення за формою №20-ОПП, зокрема:

- земельні ділянки в загальній кількості 122 згідно поданих розрахунків сум земельного податку до Податкових декларацій з плати за землю земельний податок;

- об`єкти нерухомості в кількості 120 згідно даних бухгалтерського обліку по рахунку 103 «Будинки та споруди»;

- транспортні засоби в кількості 94 штуки згідно даних бухгалтерського обліку по рахунку 105 «Транспортні засоби».

При цьому, позивач не заперечує, що на вказані об`єкти він не подав до контролюючого органу повідомлення за формою № 20-ОПП.

Відповідно до п.117.1 ст.117 ПК України неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.

Відтак, матеріалами справи підтверджується факт порушення позивачем вимог п.63.3 ст.63 ПК України, п.8.4 та п.8.5 розділу VIII Порядку, що свідчить про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «ПС» від 08.07.2024 №18141/2201-0701.

Вказані висновки узгоджуються із позицією, яку Верховний Суд висловив у постанові від 04.04.2023 справа №120/15979/21-а.

Підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 08.07.2024 №18137/2201-0701, яким збільшено грошове зобов`язання по податку на додану вартість в сумі 963 766,10 грн, в т.ч. 876 151 грн основного платежу, 87 615,10 грн штрафних санкцій, слугували висновки перевірки про порушення МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" у перевіряємому періоді приписів п.44.1 ст.44, п.198.6 ст.198, п. 201.10 ст. 201 ПКУ та заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 871210,00 грн по господарським операціям з ПП "Солея".

При цьому, під час розгляду справи у суді першої інстанції представник позивача в судовому засіданні визнав порушення МКП "Хмельницьктеплокомуненерго", які встановлені податковим органом під час перевірки, а саме п. 201.10 ст. 201 ПКУ за несвоєчасність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Щодо відображення позивачем у податковому обліку господарських операцій із ПП "Солея" апеляційний суд зазначає наступне.

Пунктом 44.1 ст.44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно із підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України встановлено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 статті 201 ПК України встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.8 статті 201 ПК України передбачено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до приписів 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно із приписами частин 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Отже, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Згідно із абзацом 9 частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Встановлено, що ПП "Солея" зареєстроване як юридична особа, та має право, зокрема, на здійснення таких видів діяльності як 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний), 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій, 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи, 43.39 Інші роботи із завершення будівництва, 43.91 Покрівельні роботи, 81.30 Надання ландшафтних послуг, 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.

Позивачем укладено ряд договорів №1350/18 від 20.12.2018, №638/19 від 13.06.2019, №425/19 від 10.05.2019 із ПП "Солея", згідно яких позивач - Замовник, ПП "Солея" - Підрядник.

Предметом договору №1350/18 від 20.12.2018 є зобов`язання Підрядника на об`єкті виконати роботи по (ДК 021:2015-45454000-4 Реконструкція) реконструкція (котельні по вул. Сковороди, 11, м. Хмельницький) (додаткові роботи), (далі - Об`єкт) згідно із затвердженою проектно-кошторисною документацією (далі - Роботи Підрядника), передати виконані Роботи у встановлений термін.

Замовник зобов`язується надати Підряднику будівельний майданчик, проектно-кошторисну документацію, дозвільну документацію, забезпечити своєчасне фінансування робіт, прийняти виконані Підрядником Роботи і повністю сплатити вартість виконаних робіт у порядку і в розмірах, передбачених цим Договором та додатками до нього.

Загальний термін виконання робіт Підрядником за цим Договором - з дати підписання договору до 28 грудня 2018 року, з урахуванням вимог п.3.1.1: Початок робіт: грудень 2018 року; Закінчення робіт: грудень 2018 року.

Роботи можуть виконуватись з використанням матеріалів Підрядника або з матеріалів переданих Замовником.

Сторони погодили, що вартість робіт може бути зменшена Замовником залежно від зміни обсягів фактичного бюджетного фінансування видатків Замовника.

Договірна ціна за цим Договором визначена у кошторисі і складає 321643,33 грн, в т.ч. ПДВ 53607,28 грн, є динамічною і може змінюватись відповідно до п. 4.3 цього Договору.

Остаточна сума цього Договору буде додатково узгоджуватись Сторонами в процесі будівництва та вказуватись у актах КБ-2, КБ-3. Ціна матеріалів та послуг (виконаних робіт) фактична.

Фінансування додаткових робіт здійснюється відповідно до рішення чергової двадцять сьомої сесії Хмельницької міської ради від 14.12.2018 р. №1 «Про внесення змін до бюджету міста Хмельницького на 2018 рік» (КПКВК 1217670 КЕКВ 3210, кошти міського бюджету).

У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за надані послуги здійснюється протягом 7 банківських днів з дати отримання замовником бюджетного призначення на фінансування робіт на свій реєстраційний рахунок.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2018 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Предметом договору №425/19 від 10.05.2019 є зобов`язання Підрядника на об`єкті виконати роботи по (ДК 021:2015-45454000-4 Реконструкція) реконструкція (котельні по вул. Водопровідній, 48, м. Хмельницький), (далі - Об`єкт) згідно із затвердженою проектно-кошторисною документацією (далі - Роботи Підрядника), передати виконані Роботи у встановлений термін.

Замовник зобов`язується надати Підряднику будівельний майданчик, проектно-кошторисну документацію, дозвільну документацію, забезпечити своєчасне фінансування робіт, прийняти виконані Підрядником Роботи і повністю сплатити вартість виконаних робіт у порядку і в розмірах, передбачених цим Договором та додатками до нього.

Загальний термін виконання робіт Підрядником за цим Договором - з дати підписання договору до 01 жовтня 2019 року, з урахуванням вимог п.3.1.1: Початок робіт: травень 2019 р.; Закінчення робіт: вересень 2019 р.

Роботи можуть виконуватись з використанням матеріалів Підрядника або з матеріалів переданих Замовником.

Сторони погодили, що вартість робіт може бути зменшена Замовником залежно від зміни обсягів фактичного бюджетного фінансування видатків Замовника.

Договірна ціна за цим Договором визначена у кошторисі і складає 3975643,06 грн, в т.ч. ПДВ 662607,18 грн, є динамічною і може змінюватись відповідно до п. 4.3 цього Договору.

Остаточна сума цього Договору буде додатково узгоджуватись Сторонами в процесі будівництва та вказуватись у актах КБ-2, КБ-3. Ціна матеріалів та послуг (виконаних робіт) фактична.

Фінансування додаткових робіт здійснюється відповідно до рішення тридцятої сесії Хмельницької міської ради від 17.04.2019 р. №4 «Про внесення змін до бюджету міста Хмельницького на 2019 рік» (КПКВК 1217670 КЕКВ 3210, кошти міського бюджету).

У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за надані послуги здійснюється протягом 7 банківських днів з дати отримання замовником бюджетного призначення на фінансування робіт на свій реєстраційний рахунок.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2019 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Предметом договору № 638/19 від 13.06.2019 є зобов`язання Підрядника на об`єкті виконати роботи по (ДК 021:2015-45454000-4 Реконструкція) реконструкція (котельні з прибудовою приміщень по вул. Кам`янецькій, 46/1, 48/1, м. Хмельницький) , (далі - Об`єкт) згідно із затвердженою проектно-кошторисною документацією (далі - Роботи Підрядника), передати виконані Роботи у встановлений термін.

Замовник зобов`язується надати Підряднику будівельний майданчик, проектно-кошторисну документацію, дозвільну документацію, забезпечити своєчасне фінансування робіт, прийняти виконані Підрядником Роботи і повністю сплатити вартість виконаних робіт у порядку і в розмірах, передбачених цим Договором та додатками до нього.

Загальний термін виконання робіт Підрядником за цим Договором - з дати підписання договору до 01 жовтня 2019 року, з урахуванням вимог п.3.1.1: Початок робіт: червень 2019 р.; Закінчення робіт: вересень 2019 р.

Роботи можуть виконуватись з використанням матеріалів Підрядника або з матеріалів переданих Замовником.

Сторони погодили, що вартість робіт може бути зменшена Замовником залежно від зміни обсягів фактичного бюджетного фінансування видатків Замовника.

Договірна ціна за цим Договором визначена у кошторисі і складає 3182665,14 грн, в т.ч. ПДВ 530444,19 грн, є динамічною і може змінюватись відповідно до п. 4.3 цього Договору.

Остаточна сума цього Договору буде додатково узгоджуватись Сторонами в процесі будівництва та вказуватись у актах КБ-2, КБ-3. Ціна матеріалів та послуг (виконаних робіт) фактична.

Фінансування додаткових робіт здійснюється відповідно до рішення тридцятої сесії Хмельницької міської ради від 17.04.2019 №4 «Про внесення змін до бюджету міста Хмельницького на 2019 рік» (КПКВК 1217670 КЕКВ 3210, кошти міського бюджету).

У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за надані послуги здійснюється протягом 7 банківських днів з дати отримання замовником бюджетного призначення на фінансування робіт на свій реєстраційний рахунок.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2019 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

На виконання умов договорів №1350/18 від 20.12.2018, № 638/19 від 13.06.2019, №425/19 від 10.05.2019 ПП "Солея" складено та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні № 7 від 20.12.2018, №5 від 21.06.2019, №4 від 21.06.2019, №2 від 25.07.2019, №3 від 26.07.2019, № 1 від 09.08.2019, № 2 від 20.09.2019, № 3 від 23.09.2019, на загальну суму 5227262,66 грн, в тому числі ПДВ 871210,45 грн.

Платіжними дорученнями № 22 від 21.12.2018, № 3 від 24.06.2019, № 5 від 26.06.2019, № 7 від 26.07.2019, № 9 від 30.07.2019, № 11 від 13.08.2019, №15 від 26.09.2019, № 13 від 26.09.2019, позивачем здійснено оплату ПП "Солея" на загальну суму 5227262,56 грн. за виконання робіт з реконструкції котелень.

Суми податку на додану вартість по вищезазначених податкових накладних, виписаних ПП «Солея» на адресу МКП «Хмельницьктеплокомуненерго», включено до складу податкового кредиту грудня 2018 року в сумі 53607,28 грн, червня 2019 року в сумі 490770,16 грн, липня 2019 року в сумі 145803,30 грн, серпня 2019 року в сумі 76814,72 грн, вересня 2021 року в сумі 104214,99 грн, що відповідає даним додатків № 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість, даним податкових декларацій з податку на додану вартість за відповідні звітні періоди та даним Єдиного реєстру податкових накладних.

В акті перевірки вказано, що з урахуванням факту оплати робіт МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» на адресу ПП «Солея» за рахунок бюджетних коштів, ПП «Солея» при виписці податкових №7 від 20.12.2018, №5 від 21.06.2019, №4 від 21.07.2019, №2 від 25.07.2019, №3 від 26.07.2019, №1 від 09.08.2019, №2 від 20.09.2019, №3 від 23.09.2019 не дотримано вимог п. 187.7 ст. 187, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме основний реквізит податкових накладних «дата складання податкової накладної» не відповідає фактичним датам зарахування бюджетних коштів на банківський рахунок МКП "Хмельницьктеплокомуненерго", а тому сформований МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» податковий кредит в загальній сумі 871210,45 грн., в тому числі за грудень 2018 року в сумі 53607,28 грн., за червень 2019 року в сумі 490770,16 грн., за липень 2019 року в сумі 145803,30 грн., за серпень 2019 року в сумі 76814,72 грн., за вересень 2021 року в сумі 104214,99 грн., не підтверджений належним чином складеними постачальником ПП «Солея» та зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними, внаслідок чого позивачем в порушення вимог п.44.1 ст.44, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» завищено податковий кредит в сумі 871210 грн.

Разом з цим, у постанові Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №819/1383/17 викладено такий правовий висновок: "Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді".

Вказані податкові накладні, виписані позивачу ПП "Солея", були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, тобто були прийняті ДПС України в електронному вигляді.

У свою чергу, відповідачем не надано до суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження невірного зазначення контрагентом позивача ПП "Солея" в податкових накладних - дати складання податкової накладної.

Статтею 228 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Відповідачем не доведено, що договори, укладені позивачем з ПП "Солея", були спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним, не надано доказів про наявність умислу сторін, тобто, що вони усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладених правочинів і суперечність їх мети інтересам держави та суспільства, прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків.

Варто зауважити, що добросовісний платник податків, який в силу покладеного на нього законами обов`язку щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) вступає у зв`язку з цим у відповідні правовідносини з державою, не може нести відповідальність за не виконання чи неналежне виконання такого обов`язку іншими платниками податків, якщо інше прямо не встановлено законом. У разі якщо контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сплачених ним у ціні товару відповідних сум податку на додану вартість до податкового кредиту, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

З огляду на те, що у відповідності до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, будь-які можливі порушення ПП "Солея" не впливають на результати діяльності позивача і не можуть бути підставою для притягнення позивача до відповідальності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2022 у справі № 160/3364/19 викладено висновки щодо застосування норм права про те, що немає жодних підстав перекладати на платника податків відповідальність за внесення до первинних документів недостовірних даних іншою особою. Інакше це буде суперечити принципу індивідуальної відповідальності та визначеним у статті 16 ПК України обов`язкам платника податків, до яких не віднесено те, що останній повинен дбати про правомірність податкового обліку контрагента.

Платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Отже, якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, згідно якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, а суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем не доведено фактів порушення МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" у перевіряємому періоді приписів п.44.1 ст.44, п.198.6 ст.198, п. 201.10 ст. 201 ПК України та заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 871210,00 грн по господарським операціям з ПП "Солея", а тому податкове повідомлення-рішення від 08.07.2024 №18137/2201-0701 підлягає скасуванню в частині нарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 871210,00 грн, та штрафних санкцій на суму 87120,00 грн.

Підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення форми «ПС» від 08.07.2024 №, яким застосовано штрафні санкції в сумі 1020 грн, слугував висновок про порушення позивачем вимог п.п. «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України, а саме: за період з 01.01.2017 по 31.12.2023 не відображені суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб-підприємців.

Згідно із підпунктом "б" пункту 176.2 статті 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, та платники єдиного внеску зобов`язані: подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового місяця, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, до контролюючого органу за основним місцем обліку. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку - фізичній особі податковим агентом, платником єдиного внеску протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності із зазначених питань не допускається.

Підпунктом 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно із ст. 18 ПК України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов`язки, встановлені цим Кодексом для платників податків.

Отже, оскільки самозайнята особа, в тому числі ФОП, сама розраховує, утримує та сплачує ПДФО до бюджету, то суб`єкт господарювання МКП "Хмельницьктеплокомуненерго", який виплачує дохід такій самозайнятій особі за постачання ТМЦ або послуг, не є податковим агентом у розумінні ПК України, та не зобов`язаний відображати таку інформацію у звіті 1ДФ.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №820/1989/17.

Відтак, податкове повідомлення-рішення форми "ПС" від 08.07.2024 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення форми «П» від 08.07.2024 №18136/2201-0701, яким зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 108 449 436 грн, слугував висновок перевірки встановив порушення Міським комунальним підприємством "Хмельницьктеплокомуненерго" вимог п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп. 14.1.13, п. 14.1 ст. 14 ПКУ, п.5, п.7, п.21 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 (П(С)БО 15 «Дохід»), в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2023 рік у сумі 108 449 436 грн внаслідок:

1) заниження інших операційних доходів у сумі 81 009 054,20 грн, в тому числі в розрізі звітних податкових періодів за: 2022 рік в сумі 30 419,49 грн, 2023 рік в сумі 80 978 634,71 грн в результаті не відображення у їх складі сум безоплатно отриманих активів - перерахованих на користь позивача грошових коштів;

2) заниження інших операційних доходів на загальну суму 27 440 381,75 грн, в тому числі: за 2022 рік в сумі 1 227 032,86 грн, за 2023 рік в сумі 26 213 348,89 грн в результаті не віднесення до їх складу доходів від безоплатно одержаних оборотних активів у відповідній сумі.

Щодо вказаних висновків перевірки апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно наявних в матеріалах справи прибуткових накладних, даних бухгалтерського обліку встановлено, що позивачем за період з 01.10.2017 по 31.12.2023 безоплатно отримано оборотні активи на загальну суму 28 204 584,52 грн:

- від Комунального підприємства «Південно-Західні тепломережі» на загальну суму 1773305,10 грн згідно видаткових накладних №111, №112, №113 від 01.06.2022;

- від Хмельницької міської ради в рамках реалізації в Україні програми «Проєкт енергетичної безпеки» згідно наказу позивача №75А від 02.06.2023 «Про безоплатне прийняття на баланс майна» оприбутковано згідно накладної №236 від 02.06.2023 на загальну суму 8 876 810,29 грн;

- від профкому МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» згідно рішення профкому №3 від 27.03.2023 оприбутковано згідно накладних №214, №213 від 02.06.2023 на загальну суму 284 517,84 грн;

- від Tetra Tech ES, Inc в рамках реалізації в Україні програми «Проєкт енергетичної безпеки» згідно наказу позивача №82А від 06.06.2023 «Про безоплатне прийняття на баланс майна» оприбутковано згідно накладної №237 від 06.06.2023 на загальну суму 192 387,41 грн;

- від Міжнародної організації з міграції (МОМ), яка входить до системи ООН згідно форми безоплатного приймання майна від 06.11.2023, оприбутковано згідно з накладною №501 від 01.12.2023 на загальну суму 17 131 000 грн;

- від профкому МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» згідно рішення №11 від 30.11.2023 оприбутковано накладною №455 від 04.12.2023 на загальну суму 99 129,77 грн.

У бухгалтерському обліку отримані активи позивач оприбуткував на дебет рахунків 20 «Виробничі запаси», 22 «Малоцінні і швидкозношувані предмети» у кореспонденції з кредитом рахунку «Безоплатно одержані необоротні активи».

До складу доходів від безоплатно отриманих оборотних активів згідно проводками бухгалтерського обліку Дт 42.4 «Безоплатно одержані необоротні активи» Кт 71.8 «Дохід від безоплатно отриманих оборотних активів» позивач відніс 764 202,77 грн.

Згідно із п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПКУ об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПКУ для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПКУ для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Згідно з пп.14.1.13 п.14.1 ст.14 ПКУ безоплатно надані товари, роботи, послуги:

а) товари, що надаються, згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів;

б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації вартості;

в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.

Відповідно до п.5 П(С)БО 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 №246, запаси визнаються активом, якщо існує імовірність того, що підприємство отримає в майбутньому економічні вигоди, пов`язані з їх використанням, та їх вартість може бути достовірно визначена.

Згідно із п.12 П(С)БО 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 №246, первісною вартістю запасів, одержаних підприємством безоплатно, визнається їх справедлива вартість з урахуванням витрат, передбачених пунктом 9 цього Національного положення (стандарту). Тобто з урахуванням витрат, які підприємству довелося понести у зв`язку з таким отриманням (послуги доставки, доведення запасів до стану, придатного до використання, тощо).

Відповідно до п.5 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №290 від 29.11.1999, дохід визнається у разі збільшення активу, при якому також відбувається зростання власного капіталу, за умови, що оцінку доходу може бути достовірно визначено. У разі безоплатного отримання запасів відбувається збільшення активів підприємства-одержувача. А оскільки при цьому не виникають зобов`язання з оплати чи будь-яка інша компенсація вартості таких запасів, то збільшується розмір власного капіталу підприємства. При безоплатному отриманні запасів сума доходу визначається згідно з п.21 П(С)БО 15 у сумі їх справедливої вартості.

За приписами Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 №291, у бухгалтерському обліку на субрахунку 718 «Дохід від безоплатно одержаних оборотних активів» узагальнюється інформація про доходи від безоплатно одержаних оборотних активів (окрім фінансових інвестицій) і доходи від цільового фінансування, пов`язаного з операційною діяльністю.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивач неправомірно не відобразив вартість безоплатно отриманих оборотних активів в загальній сумі 27440 381,75 грн (28 204 584,52 грн - 764 202,77 грн) у складі інших операційних доходів.

Під час проведення перевірки відповідачем встановлено, що станом на 31.12.2022 статутний капітал позивача в сумі 212 520 004,34 грн сформовано (оплачено) в повному обсязі.

Відповідно до наданих позивачем підсумкових виписок по банківському рахунку № НОМЕР_1 встановлено отримання в 2023 році грошових коштів на загальну суму 80978634,71 грн від Управління комунальної інфраструктури Хмельницької міської ради за кодом програмної класифікації видатків та кредитування бюджету: 1417670 Внески до статутного капіталу суб`єктів господарювання.

Згідно наданих для перевірки підсумкових виписок по банківському рахунку № НОМЕР_2 вбачається отримання 18.02.2022 грошових коштів в сумі 30557,70 грн від Виконавчого комітету Хмельницької міської ради.

Вказані операції в бухгалтерському обліку позивачем відображені на субрахунку 40.4 «Внески до незареєстрованого статутного капіталу».

Станом на 31.12.2023 на субрахунку 404 «Внески до незареєстрованого статутного капіталу» позивачем відображено сальдо (К-т) в сумі 81 009 054,2 грн.

Згідно із ч.1 ст.78 ГК України комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 ГК України статутний капітал комунального унітарного підприємства утворюється органом, до сфери управління якого воно належить. Розмір статутного капіталу комунального унітарного підприємства визначається відповідною місцевою радою. Статутний капітал комунального унітарного підприємства підлягає сплаті до закінчення першого року з дня державної реєстрації такого підприємства.

Згідно із п.3 ч.2 ст. 71 Бюджетного кодексу України до витрат бюджету розвитку місцевих бюджетів належать внески органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування до статутного капіталу суб`єкта господарювання.

Пунктом 5 НП(С)БО 15 «Дохід» передбачено, що дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Згідно із пунктом 7 НП(С)БО 15 «Дохід» до складу інших операційних доходів включаються суми інших доходів від операційної діяльності підприємства, крім чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема: дохід від операційної оренди активів; дохід від операційних курсових різниць; відшкодування раніше списаних активів; дохід від роялті, відсотків, отриманих на залишки коштів на поточних рахунках в банках; дохід від реалізації оборотних активів (крім фінансових інвестицій), необоротних активів, утримуваних для продажу, та групи вибуття тощо.

Відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 291, для обліку та узагальнення інформації про стан і рух статутного й іншого зареєстрованого капіталу пайового капіталу підприємства відповідно до законодавства і установчих документів, а також внесків до оголошеного, але ще не зареєстрованого статутного капіталу призначений рахунок 40 «Зареєстрований (пайовий) капітал».

На субрахунку 40.1 «Статутний капітал» відображається статутний капітал господарських товариств, державних і комунальних підприємств. За кредитом субрахунку 401 «Статутний капітал» відображається збільшення статутного капіталу, за дебетом - його зменшення (вилучення). Сальдо на цьому субрахунку повинно відповідати розміру статутного капіталу, який зафіксовано в установчих документах підприємства.

На субрахунку 40.4 «Внески до незареєстрованого статутного капіталу» відображаються внески, які надходять для формування статутного капіталу, зокрема акціонерного товариства, після його оголошення і до реєстрації відповідних змін до установчих документів. Сальдо субрахунку 40.4 після реєстрації статутного капіталу в установленому порядку списується у кореспонденції із кредитом субрахунку 40.1 «Статутний капітал», а у разі якщо підприємству відмовлено у реєстрації статутного капіталу, у кореспонденції з дебетом субрахунку 40.4 відображаються операції з повернення активів, які надходили як внески.

Суд першої інстанції вказав, що процес поповнення статутного капіталу комунального підприємства є багатоступеневим та будується на узгодженні з органом місцевого самоврядування обсягу, способу та мети поповнення статутного капіталу, розробку необхідної документації та внесення відповідних змін у статут підприємства.

При цьому, позивач зазначеного процесу не дотримався, адже посилання лише на призначення платежу не є автоматичною підставою для відображення отриманих сум в бухгалтерському обліку як збільшення статутного капіталу. Зокрема, поповнення статутного капіталу передбачає етап обов`язкового розроблення та ухвалення проєкту рішення про поповнення статутного капіталу.

Колегія суддів критично розцінює вказаний висновок суду першої інстанції.

З посиланням на п.2 ч.3 ст.71 Бюджетного кодексу України суд першої інстанції зазначає, що підставою для здійснення внеску до статутного капіталу комунального підприємства за кошти місцевого бюджету є рішення місцевої ради про збільшення розміру статутного капіталу комунального підприємства.

Однак, частина 3 статті 71 Бюджетного Кодексу містить лише одну частину (сформульована одним абзацом), і не веде мову ані про спеціальний фонд (бюджет розвитку), ані про порядок формування статутного капіталу комунального підприємства. Чинне законодавство України не містить імперативу про те, що внесенню коштів до статутного капіталу обов`язково повинно передувати рішення про збільшення статутного капіталу.

Так, чинне господарське законодавство містить визначений порядок поповнення статутного капіталу Товариств з обмеженою відповідальністю (ст.ст. 18-19 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю") та Акціонерних товариств (ст.ст. 17-18 Закону України "Про акціонерні товариства"), для яких передбачено єдиний порядок поповнення статутного капіталу: рішення про поповнення, внесення додаткових внесків, затвердження поповнення, державна реєстрація таких змін.

Такий порядок поповнення статутного капіталу застосовано й позивачем.

Тому, відсутні підстави вважати, що рішення про збільшення статутного капіталу повинно відбутися раніше внесення такого капіталу для комунальних підприємств, а для АТ та ТОВ взагалі прямо передбачений саме той порядок, який застосував Позивач: спочатку внесення коштів до статутного капіталу, а вже потім коли відома точна сума такого внесення відповідне Рішення міської Ради про таке збільшення.

Висновок про те, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази того, що кошти в сумі 80 978 634,71 грн, які отримані позивачем від Хмельницької міської ради, є поповненням його статутного капіталу станом на 31.12.2023 останній день звітного періоду по податку на прибуток, колегія суддів також розцінює критично.

Апеляційний суд зазначає, що позивачем до суду першої інстанції подані документи, які підтверджують призначення цих коштів саме в якості внесків до статутного капіталу.

Під час прийняття рішень про виділення коштів відповідно до рішень Сесій Хмельницької міської ради, які описані в Довідці про розміри статутного капіталу міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» у період з 01.10.2017, то МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» було виділено кошти в сумі 88 342 602,00 грн. Згодом цю суму було зменшено на 7 082 340,00 грн. Отже, в підсумку сума виділених коштів складала 81 260 262,00 грн.

За фактом виконання робіт та закуплених товарів МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» використало 80 978 634,71 грн. І саме на суму фактично використаних коштів Хмельницька міська рада згодом винесла рішення про збільшення статутного капіталу МКП «Хмельницьктеплокомуненерго».

Вказані кошти були виділені відповідно до програми підтримки і розвитку комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» саме як внесок у статутний капітал підприємства, як по кодах, так і по формулюваннях призначення: КПКВК 1417670 Внески до статутних капіталів суб`єктів господарювання КЕКВ 3210, що підтверджується змістом наведених Рішень та Планів використання бюджетних коштів.

Усі платіжні доручення на перерахування цих коштів позивачу також проходили виключно за кодом програмної класифікації видатків та кредитування бюджету: 1417670 Внески до статутного капіталу суб`єктів господарювання, КЕКВ 3210, що підтверджується й змістом акту перевірки.

За фактом використання цих бюджетних коштів на поповнення статутного капіталу МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» подано у Держказначейство відповідний звіт, а саме Звіт про надходження та використання інших надходжень спеціального фонду (форма № 4-3м) за 2023 рік та відповідний Протокол про прийняття цього звіту.

У вказаному Звіті позивач відзвітував про отримання коштів саме за кодом 1417670 Внески до статутного капіталу суб`єкту господарювання.

Рішенням Виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 25.01.2024 № 149 вказані суми збільшення статутного капіталу, фактично внесені раніше протягом 2023 року, були подані на державну реєстрацію в якості статутного капіталу. Про цей факт було достеменно відомо позивачу при складанні ним фінансової звітності за 2023 рік.

Позивачем враховувалися вимоги п.6 НПСБО 1 Фінансова звітність, який вимагає включення певних сум до доходу тільки за повної впевненості в отриманні цього доходу, тому вказана сума не була включена до доходу, а була віднесена до складу оплаченого, але поки незареєстрованого статутного капіталу.

Наведене свідчить про те, що вказані суми дійсно є внесками до статутного капіталу, а тому безпідставно визнані відповідачем доходом позивача.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про протиправність та необхідність скасування податкового повідомлення-рішення форми "П" від 08.07.2024 № 18136/2201-0701 на суму 81009054,2 грн зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим виключно у частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування у частині податкового повідомлення-рішення форми "П" від 08.07.2024 № 18136/2201-0701 на суму 81009054,2 грн зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції у цій частині належить скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частинами першою, сьомою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

За результатом розгляду даної справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення часткове задоволення позову, а тому позивачу підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судовий збір в сумі 56532,76 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року скасувати у частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "П" від 08.07.2024 № 18136/2201-0701 та розподілу судових витрат.

У цій частині прийняти нове рішення, яким визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "П" від 08.07.2024 № 18136/2201-0701 на суму 81009054,2 грн зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток.

У задоволенні решти вимог апеляційної скарги відмовити.

В іншій частині рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року залишити без змін.

У задоволенні апеляційної скарги Головного управління ДПС у Хмельницькій області відмовити повністю.

Стягнути з Головного управління ДПС у Хмельницькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» судовий збір в розмірі 56532,76 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст. 328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 24 червня 2025 року

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.