Справа № 731/245/25
Суддя: Савенко А. І.
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №731/245/25
Провадження №2-а/731/6/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Трохименко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №1 Варвинського районного суду Чернігівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

22 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Варвинського районного суду Чернігівської області із вказаним позовом, відповідно до вимог якого останній просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №3/42/ссп від 09 квітня 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 щодо нього за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 09 квітня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесено стосовно нього постанову №3/42/спп про застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме за порушення вимог абз. 5 ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», п. 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ №1487 від 31 грудня 2022 року та п. 8 Правил військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів. Вважає, що дана постанова є незаконною та такого, що винесена з грубим порушенням норм чинного законодавства за правопорушення, яке він не скоював. Наголошує, що у постанові від 09 квітня 2025 року не вказано обґрунтованих доказів вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Будь-який умисел на вчинення такого адміністративного правопорушення у нього був відсутній, оскільки він не був повідомлений у встановленому законом порядку про дату та час його виклику до органу ТЦК. Уповноваженою особою, якою було складено протокол, було знехтувано встановленим законом порядком щодо формування адміністративних матеріалів, адже його не повідомляли про розгляд справи та не запрошували для участі у розгляді, протокол для ознайомлення не надавався, можливість надати письмові пояснення не забезпечувалася, що обмежило його у праві на захист. Додатково зауважив, що попередньо він ніколи не ухилявся від отримання повісток, які виписувалися на його ім`я, та особисто з`являвся до РТЦК, однак з 26 березня 2025 року відповідно до даних АІТС «ОБЕРІГ» перебуває у розшуку.

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2025 року зазначену адміністративну справу було прийнято до провадження, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження на 19 травня 2025 року. Додатково поновлено позивачу строк звернення до суду та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також ІНФОРМАЦІЯ_3 надати Варвинському районному суду Чернігівської області надати докази по справі, які стосуються адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за результатами розгляду яких було складено постанову №3/42/ссп від 09 квітня 2025 року щодо ОСОБА_3 .

На виконання вищевказаної ухвали 16 травня 2025 року надійшли матеріали адміністративної справи до постанови №3/42/ссп від 09 квітня 2025 року про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 (а.с. 26-35).

19 травня 2025 року, з підстав заявленого представником позивача відповідного клопотання, судове засідання було відкладено на 05 червня 2026 року.

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 05 червня 2025 року задоволено клопотання представника позивача - адвоката Ріпки І.В. та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 надати суду копію повістки №2845288, яка видана керівником ІНФОРМАЦІЯ_3 (Варва), відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та належним чином посвідчену копію поштового листа, яким направлялася дана повістка адресату, або документи, які б підтверджували факт отримання/неотримання даної поштової кореспонденції. У зв`язку з цим, судовий розгляд справи було відкладено на 25 червня 2025 року.

25 червня 2025 року з ІНФОРМАЦІЯ_3 до суду надійшли пояснення по справі, відповідно до яких, сторона відповідача пред`явлений до них позов не визнає та категорично заперечує щодо його задоволення. На обґрунтування зазначеної позиції наголосили на можливості надання ними лише електронного примірника повістки №2845288, виданої на ім`я ОСОБА_1 , у змісті якої відсутній підпис, прізвище та ім`я підписанта, дата підпису, печатка, дата отримання, підпис про отримання. При цьому, надати органом ТЦК та СП копії підтверджуючих документів про отримання (вручення, відмову від отримання, тощо) ОСОБА_1 не вбачається за можливе.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, забезпечив участь у судовому засіданні свого представника.

Представник позивача адвокат Ріпка І.В. у судове засідання не з`явилася, перед його початком звернулася до суду із заявою про здійснення розгляду справи за відсутності сторони позивача, заявлені позовні вимоги підтримала та наполягала на скасуванні спірної постанови №3/42/спп про застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, надавши обґрунтування аналогічні змісту позову.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 явку свого представника не забезпечили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, шляхом використання поштового зв`язку, причину неявки до суду не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Суд зважає, що за змістом п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

З копії постанови №3/42/ссп за справою про адміністративне правопорушення від 09 квітня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень (а.с. 31). Відповідно до оскаржуваної постанови військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме з 20.12.2024 року військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 був визнаний тимчасово непридатним до військової служби терміном на 2 місяці з переоглядом 20.02.2025 року. З результатами медичного огляду ознайомлений під підпис. Для проходження медичного огляду до третього відділу не прибував. 05.03.2025 року до Варвинської селищної ради було направлено розпорядження №157, відповідно до якого, військовозобов`язаний ОСОБА_1 не прибув, причин неявки не повідомив, а також не з`являвся на виклики шляхом надіслання електронної повістки засобами зв`язку АТ «Укрпошта» до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив вимоги абз. 5 ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 31.12.2022 року і пункту 8 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Відповідно до даних АТС «Оберіг» ОСОБА_1 перебуває у розшуку з 26.03.2025 року.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З метою обґрунтованості спірної постанови представником відповідача було надано справу №3/42/ссп про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 3 ст. 210-1 КУпАП на ОСОБА_1 , до складу якої долучені наступні документи:

- протокол 3/42/ссп про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, складений 08 квітня 2025 року старшим офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана ОСОБА_4 , де зазначено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме з 20.12.2024 року військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 був визнаний тимчасово непридатним до військової служби терміном на 2 місяці з переоглядом 20.02.2025 року. З результатами медичного огляду ознайомлений під підпис. Для проходження медичного огляду до третього відділу не прибував. 05.03.2025 року до Варвинської селищної ради було направлено розпорядження №157, відповідно до якого, військовозобов`язаний ОСОБА_1 не прибув, причин неявки не повідомив, а також не з`являвся на виклики шляхом надіслання електронної повістки засобами зв`язку АТ «Укрпошта» до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив вимоги абз. 5 ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 31.12.2022 року і пункту 8 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Відповідно до даних АТС «Оберіг» ОСОБА_1 перебуває у розшуку з 26.03.2025 року (а.с. 27-28);

- постанову про накладення адміністративного стягнення №3/42/ссп від 09 квітня 2025 року (а.с. 31);

- копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 (а.с. 29);

- інформаційне повідомлення від 08 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 (а.с. 30);

- Акт, складений 14 березня 2025 року комісією Варвинської селищної ради у складі Дубчака А.М., Косовської Л.В., Попсуй В.А., про те що 14 березня 2025 року з метою оповіщення призовника, військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибули до місця його проживання (роботи) за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснити оповіщення не мали змоги, тому, що після неодноразових відвідувань ОСОБА_1 двері не відчиняє (а.с. 32);

- копію рапорту старшого лейтенанта ОСОБА_5 від 25 березня 2025 року, із змісту якого вбачається, що на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Перебуваючи на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 як військовозобов`язаний придатний до проходження військової служби. З метою уточнення облікових даних та проходженням медичного огляду для визначення степеню придатності у воєнний час 05.03.2025 року у Варвинську селищну раду було направлено розпорядження №157, відповідно до якого, військовозобов`язаний ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_6 не прибув, згідно відповіді Варвинської селищної ради від 14.03.2025 року військовозобов`язаний за вказаною адресою не відкриває двері. У зв`язку з цим, у діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 33);

- копію повідомлення №02-25/774, виданого 14 березня 2025 року Варвинською селищною радою Прилуцького району Чернігівської області, яким доведено до відома начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 про хід вручення повісток військовозобов`язаним, які знаходяться на території Варвинської СТГ згідно розпорядження №157 від 05.03.2025, де в тому числі, під порядковим №2 значиться ОСОБА_1 , з приміткою «Не відчиняє» (а.с. 34);

- копію розпорядження №157, адресованого 05 березня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 до Варвинської селищної ради із вимогою щодо здійснення оповіщення військовозобов`язаних, у тому числі і ОСОБА_1 , про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_7 та забезпечення прибуття для уточнення даних, та проходження медичного огляду на 18 березня 2025 року (а.с. 35);

Суд зважає, що частиною третьою статті 210-1 КУпАП встановлено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 210-1 КУпАП є бланкетною та відсилає до законодавства про мобілізацію.

Так, у змісті оскаржуваної постанови ОСОБА_1 інкриміновано порушення наступних положень законодавства про мобілізацію:

- абзац 5 ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», із якого вбачається, що центральні та місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та заклади освіти незалежно від підпорядкування і форми власності зобов`язані на вимогу територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України сповістити призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України, забезпечити їх своєчасне прибуття за цим викликом, у семиденний строк повідомити відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України про прийняття на роботу (навчання) та звільнення з роботи (навчання) призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

- п. 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 31.12.2022 року, із якого вбачається, що призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи. Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.

- пункт 8 Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, проте, оскільки зазначені правила загалом містять лише 4 пункти, суд приходить до переконання, що мова йде про п.п. 8. п. 1 Правил, зміст якого визначає, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема, у випадку зміни персональних даних, зазначених у пунктах 7 та 7-1 частини першої статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, повідомляти про такі зміни в семиденний строк через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або особисто шляхом прибуття до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу (для військовозобов`язаних та резервістів СБУ чи розвідувальних органів - до відповідного органу СБУ чи розвідувального органу України). Такі персональні дані можуть повідомлятися не частіше ніж один раз на сім днів через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;

Таким чином, узагальнюючи обумовлені вище положення законодавства про мобілізацію суд приходить до переконання, що їх суть зводиться до обов`язку військовозобов`язаного з`являтися на відповідний виклик до органу ТЦК, а у разі зміни його адреси місця проживання або інших персональних даних повідомити особисто про такі зміни до відповідного органу, де він перебуває на військовому обліку, або через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи.

Натомість, аналізуючи зміст оскаржуваної постанови, суть інкримінованого порушення не співпадає з категорією інкримінованих порушень, оскільки стосується того, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, 20.12.2024 року військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 був визнаний тимчасово непридатним до військової служби терміном на 2 місяці з переоглядом - 20.02.2025 року. Проте, для проходження медичного огляду до третього відділу не прибував.

Так, згідно з абзацом 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Разом з тим, на етапі судового розгляду стороною відповідача не надано будь-яких документів, які б стосувалися неналежного виконання ОСОБА_1 його обов`язку щодо проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. Висновки військово-лікарської комісії, які б обумовлювали рівень придатності ОСОБА_1 до військової служби та термін його переогляду матеріали справи не містять.

У зв`язку з цим, суд приходить до переконання щодо недоведеності виникнення у ОСОБА_1 відповідного обов`язку особисто з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Поза цим, суд зважає, що у змісті оскаржуваної постанови взагалі відсутні посилання на конкретні дату та час, на які ОСОБА_1 викликався до органу ТЦК та СП. Аналогічно, подані стороною відповідача матеріали справи №3/42/ссп про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, навіть не містять самої електронної повістки, яка направлялася ОСОБА_1 засобами АТ «УКРПОШТА», про що зазначено у спірній постанові.

Так, порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №560.

Порядком №560 врегульовано, серед іншого, процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів; організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби; процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

За правилами пункту 20 Порядку №560 з оголошенням мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися, зокрема, резервісти та військовозобов`язані, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

Згідно пунктів 27, 28 Порядку №560 під час мобілізації громадяни викликаються, зокрема, з метою: 1) до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів: проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

Так, стороною позивача було долучено до матеріалів справи копію повістки №2845288, у якій зазначено про необхідність ОСОБА_1 з`явитися 18 березня 2025 року о 09 год. для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_8 (Варва) (а.с. 9).

Аналогічного змісту повістка №2845288 була долучена 25 червня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка була ними ідентифікована, як «паперова копія електронного документу».

Пунктами 29, 30 Порядку №560 передбачено, що у повістці зазначаються:

- прізвище, власне ім`я та по-батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка;

- найменування районного(міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку;

- мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ;

- місце, день і час явки за викликом;

- найменування посади, власне ім`я та прізвище, підпис посадової особи, яка видала повістку, та дата її підписання - для повісток, оформлених на бланку. Такі повістки скріплюються гербовою печаткою;

- прізвище та власне ім`я керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, дата накладення кваліфікованого електронного підпису - для повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

- реєстраційний номер повістки;

- роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Однак, вищевказана повістка не може бути прийнята судом як належний доказ повідомлення ОСОБА_1 , оскільки така, будучи оформленою на бланку, не містить обов`язкових реквізитів, адже відсутня дата її підписання уповноваженою на це особою. Також, відсутні відомості про отримання такої повістки ОСОБА_1 , адже на самій повістці №2845288 присутня розписка (яка при отриманні має бути заповнена адресатом та містити дату отримання та підпис отримувача, та відрізана від самої повістки).

У свою чергу, долучена до матеріалів справи паперова копія електронного документу - повістки №2845288, виданої ІНФОРМАЦІЯ_9 , судом також не може сприйматися, як беззаперечне свідчення її отримання ОСОБА_1 , адже відповідні підтверджуючі документи відсутні.

Поза цим, зазначена паперова копія електронного документу - повістки №2845288, у супереч п. 30 Порядку №560 не містить відомостей щодо накладення на неї кваліфікованого електронного підпису керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Пунктом 41 постанови №560 від 16 травня 2024 року зазначено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора:

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки підчас уточнення своїх облікових даних;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання».

Разом з тим, будь-які докази на підтвердження направлення такої повістки адресату ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку - відсутні, оскільки навіть після витребування судом даної категорії документів, відповідачем такі долучені до матеріалів справи не були.

Щодо заявленого у постанові факту не явки ОСОБА_1 за викликом по розпорядженню №157, адресованим Варвинській селищні раді, слід зазначити наступне.

Так, дійсно 05 березня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 було адресовано до Варвинської селищної ради розпорядження №157 із вимогою щодо здійснення оповіщення військовозобов`язаних, у тому числі і ОСОБА_1 , про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_7 та забезпечення прибуття для уточнення даних, та проходження медичного огляду на 18 березня 2025 року (а.с. 35).

Згідно з п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

у разі вручення повістки особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Згідно з абзацами 4-6 пункту 47 Порядку № 560 у разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину.

Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Акт відмови від отримання повістки реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Проаналізувавши вищевказані норми в контексті обставин цієї справи, слід зазначити, що в разі відмови військовозобов`язаного від отримання повістки належним підтвердженням оповіщення позивача про виклик до органу ТЦК та СП є відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки.

Таким чином, сам по собі акт відмови від отримання повістки без відповідного відеозапису доведення акта відмови від отримання повістки не є належним підтвердженням оповіщення позивача про виклик до органу ТЦК та СП

При цьому, будь-яких відеозаписів доведення акта відмови від отримання повістки до позивача відповідачем не надано.

Доказів ведення відеофіксації із застосуванням технічних приладів під час вручення повістки відповідачем також не надано, посилань на здійснення такої відеофіксації не наведено.

На підставі викладеного, враховуючи вимоги п. 41 Порядку № 560, суд вважає недоведеним факт належного оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_1 , про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_10 на 18 березня 2025 року о 09 год.

Отже, не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи зазначення у оскаржуваній постанові про те, що позивач був належним чином оповіщеним про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень процесуального законодавства покладено на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень. Відповідачем не надано доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності.

У силу принципу презумпції невинуватості, який закріплений у ст. 62 Конституції України та діє в адміністративному праві, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Частина 5 ст. 77 КАС України визначає, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

На необхідність справедливого розгляду справ звертає увагу і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, підсумовуючи викладене, суд констатує, що докази, передбачені ст. 72 КАС України та ст. 251 КУпАП, які б беззаперечно підтверджували правомірність постанови відповідача про накладення адміністративного стягнення на позивача в матеріалах справи відсутні, а позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, яке інкриміновано. Отже, сторона відповідача не спростувала викладені позивачем обставини, тим самим не довела правомірність прийнятого рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, що вказує на порушення відповідачем прав позивача.

З огляду на встановлені обставини суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

При цьому, зважаючи на вимоги положення ч. 1 ст. 38 КУпАП та дату вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, у відповідності до спірної постанови, суд констатує, що строки для накладення даного адміністративного стягнення, та момент винесення даного рішення суду, спливли. Вказане є твердженням відсутності правових підстав для направлення справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) та належним обґрунтуванням для її закриття, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Таким чином, підсумовуючи наведене суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заявлених позивачем вимог.

Згідно з ч. 1, 3, 5 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі наведеного, керуючись ст. 72, 77, 139, 229, 246, 286 КАС України, ст. 251, 283-284, 288, 289, 293 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ; юридична адреса: АДРЕСА_3 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 №3/42/ссп від 09 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, за порушення ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 605 (шістсот п`ять) гривень 00 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя А.І. Савенко