Справа № 527/1734/25
Суддя: Левицька Т. В.
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 527/1734/25
провадження 2-а/527/16/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області у складі головуючої - судді Левицької Т.В., з участю секретаря судових засідань Папенко Л.І., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , який подано представником позивача адвокатом Ульяновим Русланом Анатолійовичем до інспектора 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Хмелевського Івана Сергійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серія ЕНА 4788723 від 22.05.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в :

03.06.2025 до Глобинського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка подана представником позивача адвокатом Ульяновим Русланом Анатолійовичем до інспектора 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Хмелевського Івана Сергійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серія ЕНА 4788723 від 22.05.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення п. 2.9 в ПДР, а саме керування транспортним засобом, на якому задній номерний знак закритий іншим предметом (металева сітка).

В обґрунтування позову посилається на те, що згідно п. 2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом, з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м. Проте видимість номерного знаку на транспортному засобі, яким керував ОСОБА_2 , а саме: OPEL VIVARO НОМЕР_1 становила понад 20 метрів та цій видимості не перешкоджали будь-які засоби кріплення цього знаку на транспортному засобі. При цьому відповідний транспортний засіб пройшов державний технічний огляд саме з таким кріпленням номерного знаку. Відповідач не має будь-яких доказів щодо підтвердження обставин, які зазначені у відповідній постанові. Копію протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 не вручив, вважає, що постанова підлягає скасуванню, як неправомірна.

Ухвалою від 04 червня 2025 року відкрито провадження у зазначеній справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено по суті на 10.00 год 23 червня 2025 року.

В судове засідання сторони не з`явилися, належним чином повідомлені про розгляд справи.

Представник позивача подав клопотання про розгляд позову в порядку письмового провадження, вказав, що позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції - Детюк Д.С. направила до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач інспектор 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Хмелевський І.С. своїм правом на відзив не скористався, жодних клопотань від нього не надходило.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 268 КАС України неявка учасників справи, повідомлених належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом досліджено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 22.05.2025 серія ЕНА №4788723 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказані правовідносини регулюються нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства, Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про дорожній рух» цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання. Стаття 14 Закону зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Згідно з п. 1.1 ПДР визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

У відповідності до п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.77 КАС України, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Представником відповідача Департаменту патрульної поліції Детюк Д.С було надано суду відеозапис фіксації обставин вчинення правопорушення, однак, з наданого суду відеозапису зафіксованої події не вбачається в діях ОСОБА_1 умисної форми вини, що не було враховано поліцейським при розгляді справи та винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення.

Дії ОСОБА_1 поліцейським були кваліфіковані за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. У диспозиції зазначеної статті визначено десять варіантів дій, які передбачають відповідальність за відповідні порушення, але ж заключна фраза диспозиції ч. 1 ст. 121-3 КУпАП передбачає умисну форму вини, умисні дії водія, які мають додаткову спеціальну ціль, вони спрямовані на умисне приховування номерного знаку.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-3 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Аналіз положень зазначеної статті дає підставу зробити висновок, що склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП утворюють саме будь які дії, спрямовані на умисне приховування номерного знака.

Отже, відповідачем не доведено беззапереченими доказами вину та порушення позивачем вимог п. 2.9 в ПДР щодо заборони керування транспортним засобом з номерним знаком, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), і відповідно вчинення позивачем дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року по справі №743/1128/17, від 15 листопада 2018 року по справі №524/5536/17, від 23 жовтня 2019 року по справі №357/10134/17.

Згідно з Розділом ІІІ п. 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Положеннями частин 2, 4 статті 258 КУпАП встановлено, що у разі вчинення адміністративний правопорушень, розгляд, яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається. У випадках, передбачених ч.ч. 1,2 цієї статті, уповноваженими органами на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

У відповідності до положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність достатніх доказів для висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а відтак позовні вимоги необхідно задовольнити. Інші доводи сторін вищевказаних висновків суду не спростовують та не змінюють.

Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 139 КАС України необхідно стягнути на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 605,60 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 2800 грн.

Керуючись ст. ст. 243, 244, 246, 250 КАС України суд, -

Ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , який подано представником позивача адвокатом Ульяновим Русланом Анатолійовичем до інспектора 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Хмелевського Івана Сергійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серія ЕНА 4788723 від 22.05.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ЕНА 4788723 від 22.05.2025 про притягнення ОСОБА_1 ча до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції () сплачений судовий збір в розмірі 605,60 гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 2800 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст.286 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_2 ).

Відповідачі: Департамент патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ); інспектор 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Хмелевського Івана Сергійовича(місцезнаходження за адресою: 38751, Полтавська область, Розсошенці, вулиця Кременчуцька, 2В).

Суддя Т. В. Левицька