Справа № 640/27644/21
Суддя: Діска А.Б.
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про прийняття адміністративної справи до провадження

25 червня 2025 року справа № 640/27644/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Діска А.Б., ознайомившись із матеріалами адміністративної справи за позовом Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально - виконавчої служби України до Антимонопольного комітету України, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінінтертехнологія", Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранд Консалт" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Державна установа "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Антимонопольного комітету України, в якому просить:

Визнати протиправним та скасувати рішення постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 13 вересня 2021 року № 20781-р/пк-пз про зобов`язання державну установу «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» скасувати рішення про допущення до аукціону тендерних пропозицій TOB «Фішнтертехнологія» за процедурою закупівлі « 03220000-9: овочі, фрукти та горіхи (морква столова 1 сорту, буряк столовий 1 сорту, капуста білоголова (середньостиглих та пізньостиглих сортів) 1 сорту, цибуля ріпчаста 1 сорту)».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.10.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення учасників справи.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву та заява із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від представника третьої особи надійшли письмові пояснення.

Від позивача надійшла до суду відповідь на відзив.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ було постановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва. Крім того установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом. Окружний адміністративний суд міста Києва невідкладно, протягом десяти робочих днів, передає судові справи, які перебувають у його володінні, до Київського окружного адміністративного суду.

Відповідно до вимог пункту 5 частини 1 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу адміністративного суду, який розглядав справу.

Згідно з частиною 3 статті 29 КАС України у разі ліквідації або припинення роботи адміністративного суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи адміністративного суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

На підставі частини 2 статті 30 КАС України адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Відповідно до положень статті 262 КАС України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Крім того, представником відповідача було заявлено клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Дослідивши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

За правилами ч. 6 ст. 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, а також якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Таким чином, питання щодо виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується судом з урахуванням необхідності заслуховування таких пояснень.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), яка свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі "Аксен проти Німеччини", заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі "Варела Ассаліно проти Португалії", заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

ЄСПЛ вказав на те, що відмову в проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

В даному випадку кожен з учасників справи може користуватися своїми процесуальними правами та обов`язками, визначеними ст. 44 КАС України із урахуванням норм, передбачених главою 10 "Розгляд справ за правилами спрощеного позовного провадження" КАС України.

У своєму клопотанні представник відповідача не навів обґрунтованих підстав того, що справа не може бути розглянута без попереднього усного заслуховування пояснень сторін щодо суті спору.

Так само твердження представника відповідача про те, що справа буде становити значний суспільний інтерес, є суб`єктивною думкою представника, що також не є підставою для розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 05 квітня 2021 року у справі №420/8512/20 зазначив, що вжите законодавцем словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей, девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення, як от визначення і зміни конституційного ладу в Україні, виборчого процесу (референдуму), обороноздатності держави, її суверенітету, найвищих соціальних цінностей, визначених Конституцією України тощо.

Однак у цій справі спір стосується захисту прав конкретної особи та пов`язаний із оскарженням рішення відповідача як акту індивідуальної дії. Тому відсутні підстави для висновків про значний суспільний інтерес у зв`язку із розглядом такої справи.

Бажання сторін у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, висловлені ними в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення справи до розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, суд, на даний час, не вбачає необхідності у наданні пояснень сторонами у зазначеній справі та дійшов висновку, що підстави для її розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи відсутні. У зв`язку з чим відсутні і підстави для задоволення клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Крім того, представником третьої особи було заявлено клопотання про зупинення провадження у даній справі №640/27644/21 до моменту набрання законної сили судовим рішенням у справі №640/21363/21.

Суд, розглянувши клопотання представника третьої особи, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Судом встановлено, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 у справі №640/21363/21 прийнято адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНІНТЕРТЕХНОЛОГІЯ" до Антимонопольного комітету України, за участю третьої особи - Державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" до свого провадження.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зупиняє провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

За наявності передбачених п.5 ч.1 ст.236 КАС України обставин, зупинення провадження у справі є обов`язком суду.

При цьому, за змістом наведеної норми процесуального закону, підставою для зупинення провадження в адміністративній справі є сукупність таких складових, як розгляд іншої справи іншим судом, пов`язаність іншої судової справи з цією адміністративною справою та неможливість розгляду останньої до вирішення судом зазначеної іншої справи.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно у цій справі.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, як пов`язана справа, що розглядається іншим судом, з цією справою, а також чим обумовлюється неможливість розгляду цієї справи.

Суд зазначає, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи, оскільки у зв`язку з тривалим судовим розглядом справи може бути порушене право сторін на своєчасне її вирішення.

У своєму клопотанні, представник третьої особи не конкретизував, чому з огляду на характер заявлених вимог неможливо розглянути справу №640/27644/21 без попереднього розгляду адміністративної справи №640/21363/21, не зазначив, чому наявні у цій справі докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Керуючись статтями 12, 248, 257-262, Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Київського окружного адміністративного суду, -

у х в а л и в:

1. Прийняти справу до свого провадження.

2. У задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - відмовити.

Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

3. У задоволенні клопотання представника третьої особи про зупинення провадження у справі - відмовити.

4. Копію ухвали про прийняття адміністративної справи до свого провадження надіслати учасникам справи.

5. Роз`яснити сторонам, що інформацію у справі, що розглядається, можна отримати в мережі Інтернет на офіційному веб-порталі судової влади України на веб-сторінці Київського окружного адміністративного суду за інтернет-адресою http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070.

Ухвала, відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Діска А.Б.