Справа № 498/247/25
Суддя: Тростенюк В. А.
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 498/247/25
Провадження № 2-а/517/5/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року с-ще Захарівка

Захарівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тростенюка В.А.,

секретаря судових засідань Грабової І.Г.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Бориченко К.В.,

представника відповідача Хоменко Р.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Захарівка Одеської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 160 від 30.12.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з із зазначеним позовом, в якому просить скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 за № 160 від 30 грудня 2024 року якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 500 грн.;

Провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення;

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 січня 2024 року дружина позивача ОСОБА_3 отримала рекомендованого листа від відповідача в якому була копія постанови № 160 від 30 грудня 2024 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 був направлений на військово лікарську комісію, яку не пройшов, порушивши правила військового обліку та не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 після ВЛК у встановлений законом термін (не більше 14 днів), був переданий до розшуку у Національну поліцію.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною з наступних підстав та прийнята з грубим порушенням норм матеріального та процесуального законодавства.

Вказує, що тривалий час позивач хворів і перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, що підтверджується відповідними документами закладів охорони здоров`я. Працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачу було виписано шість повісток, які він під розпис отримав та не одну не порушив.

Однак, незважаючи на поважні причини та тривале лікування, та також на погане самопочуття 17 грудня 2024 року відносно ОСОБА_1 у його присутності було складено протокол № 160 та призначено розгляд справи на 30.12.2024 року.

На розгляду справи 20.12.2024 року ОСОБА_1 не з`явився, так як він знаходився на стаціонарному лікуванні з 25.12.24 року по 31.12.24 року, про що під розпис про отримання 26.12.24 року було отримано від його дружини відповідну довідку з лікарні за № 411 від 26.12.24 року черговим ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Незважаючи на перебування позивача на стаціонарному лікуванні, справу було розглянуто ІНФОРМАЦІЯ_3 заднім числом копію постанови йому було направлено ІНФОРМАЦІЯ_2 (згідно почерку на конверті та дописам в постанові їх здійснював ОСОБА_4 ) через 23 дні після винесення, а не протягом 3-х днів як передбачено КУпАП.

Тому вважає, що відповідачем при винесені оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення проведено за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за відсутності таких даних у даному випадку, є скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

13 лютого 2025 року від представника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому він просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Відзив на позовну заяву мотивований тим, що 14.08.2024 року в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 отримав направлення на проходження військово-лікарської комісії, про що свідчить запис в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію, виданих військовозобов`язаними для проходження медичної комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 1330. В подальшому ОСОБА_1 самовільно припинив проходження військово-лікарської комісії та станом на 17.12.2024 року не завершив її проходження. 17.12.2024 року діловод мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 склав протокол про адміністративне правопорушення № 160, яким встановив наявність ознак правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, зокрема порушення ОСОБА_1 правил військового обліку щодо обов`язку проходження ВЛК, передбачені ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». І лише 16.01.2025 року ОСОБА_1 пройшов огляд лікарів ВЛК, про що свідчить записи картки обстеження та медичного огляду КНП «Великомихайлівська багатопрофільна лікарня» № 1330.

Аргументи, наведені позивачем, в позовній заяві, які на його думку унеможливлювали своєчасне проходження позивачем військово-лікарської комісії не обгрунтовують неможливість проходження ВЛК в період, в яких ОСОБА_1 не перебував на лікуванні, зокрема, з 20.08.2024 року по 29.08.2024 року; з 30.09.2024 року по 18.11.2024 року.

Також вказує, що між датою складання протоколу 17.12.2024 року та датою розгляду справи про адміністративне правопорушення (30.12.2024) ОСОБА_1 було надано більш ніж достатньо часу для реалізації своїх прав на правову допомогу. Позивач був обізнаний про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, тобто позивачу забезпечено право бути присутнім при розгляді справи та вирішення питання щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

17 лютого 2025 року від представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Бориченко К.В. до суду надійшла відповідь на відзив в якій просить позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови № 160 від 30.12.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП задовольнити у повному обсязі.

Відповідь на відзив мотивована тим, що у протоколі № 160 про адміністративне правопорушення від 17 грудня 2024 року в якості суті адміністративного правопорушення зазначено, що « ОСОБА_1 не в термін 14 днів пройшов ВЛК, порушив правила проходження ВЛК, порушив ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Проте у протоколі не йдеться виходячи з чого відповідач встановив саме такі строки проходження ВЛК позивачем та чим підтверджується таке порушення, хоча фактично він є єдиним доказом у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача.

Не характеризується конкретністю і оскаржувана позивачем постанова № 160 від 30 грудня 2024 року, у якій йдеться, що ОСОБА_1 своїми діями порушив правила військового обліку, не пройшов ВЛК у встановлений законом термін, чим порушив ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та постанову Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року.

З такого формулювання за відсутності чітко визначеної суті правопорушення, видається, майже неможливо встановити, які конкретно приписи законодавства не дотримані ОСОБА_1 , що ставить його у ситуацію правової невизначеності, яка вирішена лише під час розгляду справи № 498/247/25.

Норма статті 210 ч. 3 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Також зазначає, що ні протокол, ні постанова не містять згадки про жоден нормативно-правовий акт, який би визначав строки проходження ВЛК, що не можуть перевищувати 14 днів.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Всупереч вище зазначеним положенням законодавства про порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_3 не було здійснено належного розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Вказує, що відповідачем не лише невірно застосовані норми права, що призвело до встановлення в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, але й порушено порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

25 червня 2025 року від представника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 до суду надійшли письмові заперечення на відповідь.

Заперечення на відповідь на відзив мотивовані тим, що протокол містить описання суті порушення не проходження військовозобов`язаним ВЛК та зазначена норма, яку порушив військовозобов`язаний - порушення ОСОБА_1 правил військового обліку щодо обов`язку проходження ВЛК, передбачені ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Позивачу під час складання протоколу була зрозуміла суть адміністративного правопорушення, позивач визнав їх та надав обґрунтування, які на його думку мали значення при розгляді адміністративної справи.

Не проходження військовозобов`язаним у строк 14 днів медичного огляду включно з необхідністю направлення на додаткові методи дослідження, лабораторні обстеження є порушенням ним правил проходження військового обліку щодо проходження ВЛК, що передбачено чинним законодавством.

Також зазначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Позивача було належним чином сповіщено про дату розгляду справи в протоколі про адміністративне правопорушення зазначена дата розгляду справи про адмністративне правопорушення. Клопотання про відкладення розгляду справи на адресу відповідача не надходило. Перебування позивача на лікуванні в період, що передував даті розгляду справи не є підставою для перенесення розгляду адміністративної справи.

Ухвалою Захарівського районного суду Одеської області від 27 травня 2025 року відкрито провадження у справі та її розгляд, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, призначений у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 11 червня 2025 року витребувано докази від ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач та його представник у судовому засіданні вимоги позову підтримали та просили позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 у судовому засіданні вимоги позову не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 8 КАС України, усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Частиною 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Оскільки предметом оскарження є постанова про накладення адміністративного стягнення, суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону при розгляді справи та інше.

В силу ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання якого є АДРЕСА_1 (а.с. 6).

17 грудня 2024 діловодом моб. відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 складено протокол № 160 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП. В графі суть адміністративного правопорушення вказано, що 17 грудня 2024 року о 14 год. 39 хв. гр. ОСОБА_1 не в термін 14 днів пройшов ВЛК, порушив правила проходження ВЛК, чим порушив ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Також, ОСОБА_7 повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення на 30 грудня 2024 року о 11 год. 00 хв. В графі пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, ОСОБА_1 пояснив, що з протоколом не згоден, адміністративне правопорушення не вчиняв, повістки не отримував, облікові дані обновив (а.с. 11-13).

30 грудня 2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову № 160 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 25 500 грн. Відповідно до зазначеної постанови, встановлено, що 14.08.2024 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 був направлений на військово-лікарську комісію, яку не пройшов. ОСОБА_1 порушив правила військового обліку, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 після ВЛК у встановлений законом термін (не більше 14 днів), був переданий до розшуку у Національну поліцію (а.с. 8).

Вказана постанова складена у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а її копія була отримана 25 січня 2025 року, що підтверджується копією рекомендованого листа № 368 (а.с. 9-10).

Згідно копії повістки № 3245, ОСОБА_1 повинен з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 11.12.2024 року о 09 год. 00 хв. (а.с. 15).

З копії довідки КНП «Великомихайлівська багатопрофільна лікарня» Великомихайлівської селищної ради Одеської області № 256 від 15.08.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , з 14 по 20 серпня 2024 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Великомихайлівська багатопрофільна лікарня» (а.с. 17).

Згідно копії довідки КНП «Великомихайлівський центр первинної медико- санітарної допомоги» № 88, ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні у КНП «Великомихайлівський центр первинної медико-санітарної допомоги» з діагнозом: «Соуіб-19, гіпертонічний криз» (а.с. 18).

У відповідності до копії довідки КНП «Великомихайлівська багатопрофільна лікарня» Великомихайлівської селищної ради Одеської області № 302 від 20.08.2024 року, ОСОБА_1 з 19 по 30 вересня 2024 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Великомихайлівська багатопрофільна лікарня» (а.с. 19).

Відповідно до копії довідки КНП «Великомихайлівська багатопрофільна лікарня» Великомихайлівської селищної ради Одеської області № 374 від 25.11.2024 року, ОСОБА_1 з 18 по 25 листопада 2024 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Великомихайлівська багатопрофільна лікарня». Дана довідка отримана посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 26.11.2024 року (а.с. 14).

Згідно копій довідок КНП «Великомихайлівська багатопрофільна лікарня» Великомихайлівської селищної ради Одеської області № 411 від 26.12.2024 року та № 419 від 31.12.2024 року, ОСОБА_1 з 25 по 31 грудня 2024 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Великомихайлівська багатопрофільна лікарня». Довідку № 411 отримав черговий ІНФОРМАЦІЯ_2 26.12.2024 року (а.с. 20, 23).

Також, з копії довідки КНП «Великомихайлівська багатопрофільна лікарня» Великомихайлівської селищної ради Одеської області № 47 від 31.01.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 з 20 по 28 січня 2025 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Великомихайлівська багатопрофільна лікарня» (а.с. 21).

З копії супровідного листа № 640 вбачається, що 14.08.2024 року ОСОБА_1 був доставлений швидкою допомогою з ТЦК та СП до лікарні в зв`язку з поганим самопочуттям (а.с. 26-28).

Також, представником позивача, адвокатом Бориченко К.В. було долучено до матеріалів справи копію витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 235/25/810/В, дата прийняття рішення 14.05.2025 року, номер рішення 235/25/810/Р, згідно якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 встановлено 3 групу інвалідності (а.с. 150-153).

Ухвалою суду від 28 січня 2025 року витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином засвідчену копію справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за ч. 3 ст. 210 КУпАП (а.с. 121).

На виконання ухвали суду від ІНФОРМАЦІЯ_2 на адресу суду надійшли витребуванні матеріали, а саме: копія витягу із наказу командувача сухопутних військ Збройних Сил України від 12 березня 2024 року № 230; копія журналу № 2 реєстрації направлень на військово-лікарську комісію, виданих військовозобов`язаним для прожодження медичної комісії; копія протоколу № 160 про адміністративне правопорушення від 17 грудня 2024 року; копія електронного направлення та медичної картки ОСОБА_1 ; копії довідок КНП «Великомихайлівська багатопрофільна лікарня» Великомихайлівської селищної ради Одеської області відносно ОСОБА_1 ; та копія постанови № 160 за справою про адміністративне правопорушення за частинною 3 статті 210 КУпАП.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст.ст. 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно ст. 235 КУпАП, розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналізуючи положення законодавства, слід дійти висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо порушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення до адміністративної відповідальніості.

Протокол про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема містити відомості: про дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно із пунктом 3 розділу ІІ Інструкціїзі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 01 січня 2024 року № 3 у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суть учиненого адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення це документ, складений на відповідному бланку з неухильним дотриманням вимог щодо процедури та об`єму заповнення, який містить склад інкримінованого особі діяння (адміністративного правопорушення), та в межах якого судом розглядається справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно протоколу № 160 про адміністративне правопорушення від 17.12.2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 , йому інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, тобто порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період.

Відповідно до ст. 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1).

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 2).

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 3).

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Разом з тим, як вбачається з протоколу № 160 про адміністративне правопорушення від 17.12.2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 в графі «Дані про попереднє притягнення до адміністративної відповідальності (за наявності), відсутня будь-яка інформація щодо його притягнення, чи помітна про відсутність попереднього правопорушення.

За таких обставин судом встановлено, що відповідальною особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення взагалі не було зазначено даних про попереднє притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності або інформації відсутність попереднього правопорушення.

Також слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення містить посилання на норму спеціального нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а саме ч. 10. ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно протоколу № 160 про адміністративне правопорушення, а саме графи «Суть адміністративного правопорушення» вбачається, що 17 грудня 2024 року о 14 год. 39 хв. гр. ОСОБА_1 не в термін 14 днів пройшов ВЛК, порушив правила проходження ВЛК, чим порушив ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Однак норми спеціального нормативного акта, яким встановлений 14-тидений термін для проходження ВЛК, автором протоколу не зазначено.

Отже, судом встановлено, що протокол № 160 про адміністративне правопорушення від 17 грудня 2024 року був складений відносно ОСОБА_1 з численними порушеннями ст. 256 КУпАП.

Щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення без участі ОСОБА_1 .

Так, з оскарженої постанови № 160 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 30 грудня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення не приймав. З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 повідомлений про розгляд справи на 30 грудня 2024 року. Вищевказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута 30 грудня 2024 року.

ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи на 30 грудня 2024 року, про що позивач і вказує у своєму позові.

Так, матеріали справи містять підтвердження того, що позивач ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Великомихайлівська багатопрофільна лікарня» Великомихайлівської селищної ради Одеської області у період з 25.12.2024 року по 31.13.2024 року включно, і відповідач про дані обставини був належним чином повідомлений, при цьому порушивши порядок притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Отже, позивач ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього з поважних причин, а саме перебування позивача на стаціонарному лікуванні.

За вище перелічених обставин, ураховуючи ухвалення постанови про адміністративне правопорушення № 160 від 30 грудня 2024 року на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який має численні невідповідності вимогам закону, суд вважає, що відповідальною особою було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Щодо постанови № 160 про адміністративне правопорушення від 30 грудня 2024 року.

Згідно постанови № 160 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 30 грудня 2024 року вбачається, що14.08.2024 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 був направлений на військово-лікарську комісію, яку не пройшов. ОСОБА_1 порушив правила військового обліку, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 після ВЛК у встановлений законом термін (не більше 14 днів), був переданий до розшуку у Національну поліцію. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 25 500 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частиною 7 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» передбачено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

У відповідності до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

Згідно зі ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, при дослідженні матеріалів справи факт того, що позивач порушив правила військового обліку, не прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_2 після ВЛК у встановлений законом термін (не більше 14 днів) після проходження ВЛК, був переданий до розшуку у Національну поліцію, відповідачем не доведено. Відповідачем як суб`єктом владних повноважень, щодо дій які оскаржуються позивачем, суду не надано будь яких доказів правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністратвиного суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а, постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, встановлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995, у справі «Алене де Рібермон проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язків не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Отже, суд вважає, що фактичні обставини справи про адміністративне правопорушення не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що відповідачем не дотримано вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , наявними у справі матеріалами не доведено в установленому порядку наявність в діях позивача складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210 КУпАП, що є підставою для скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП № 160 від 30.12.2024 року, винесеної ТВО начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_9 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин постанова № 160 від 30.12.2024 підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення стосовно позивача - закриттю.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при подачі позову сплачений судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп., що підтверджується копією квитанції № 71 від 14.03.2025.

На підставі ч. 1ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в розмірі 605, 60 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73, 77, 139, 243, 244, 250, 286, 295 КАС України, ч. 3 ст. 210, ст. ст. 245, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 160 від 30.12.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП- задовольнити.

Скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 за № 160 від 30 грудня 2024 року відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАПу вигляді штрафу в розмірі 25 500 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 понесені витрати з судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного судучерез Захарівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлено 26 червня 2025 року.

Суддя: