Справа № 580/7087/25
Суддя: Валентина ОРЛЕНКО
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

25 червня 2025 року Справа № 580/7087/25
м. Черкаси
Cуддя Черкаського окружного адміністративного суду Орленко В.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

20.06.2025 позивач подав до суду позов, в якому просить:

- зобов?язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 , недоотримане грошове забезпечення за березень 2023 року, у розмірі 16236,55 (шістнадцять тисяч двісті тридцять шість гривень 55 копійок) гривень;

- зобов?язати Міністерство оборони України здійснити забезпечення і контроль належного виконання виплат, військовою частиною НОМЕР_1 ;

- визнати протиправними та скасувати кадрові рішення військової частини НОМЕР_3 визначені наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 11.07.2023 №451 та військової частини НОМЕР_1 , визначені наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 14.07.2023 №199, щодо кадрового призначення ОСОБА_1 на посаду офіцеру резерву 44 запасної роти військової частини НОМЕР_1 ;

- зобов?язати Міністерство оборони України здійснити забезпечення і контроль належного скасування зазначених кадрових рішень військової частини НОМЕР_3 та військової частини НОМЕР_1 ;

- визнати протиправними та скасувати рішення, військової частини НОМЕР_1 , щодо ОСОБА_1 визначені наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.11.2023 №5064 про результати службового розслідування, за наслідками якого йому встановлено статус особи, що вчинила кримінальне правопорушення, та накладено стягнення і позбавлено грошового забезпечення, а також іншими можливими наказами, про які невідомо і якими порушувались його права та до нього застосовувались заходи покарання;

- зобов?язати Міністерство оборони України здійснити забезпечення і контроль належного скасування зазначеного рішення військової частини НОМЕР_1 про встановлення провини та накладення стягнень;

- визнати протиправними бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо відсутності рішень щодо відшкодування витрат, пов?язаних з виконанням наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) №707 від 07.11.2023 на здійснення переміщення за маршрутом Ужгород - н.п. Борова - Ужгород;

- зобов?язати військову частину НОМЕР_1 здійснити відшкодування витрат, пов?язаних виконанням наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) №707 від 07.11.2023, у розмірі 10 554,89 (десять тисяч п?ятсот п?ятдесят чотири гривні 89 копійок) гривень;

- зобов?язати Міністерство оборони України здійснити забезпечення і контроль належного виконання виплат військовою частиною НОМЕР_1 ;

- зобов?язати військову частину НОМЕР_1 здійснити, в межах визначених законодавством повноважень щодо наказів по військовій частині, належного зарахування сплати страхових внесків за період лютий-листопад 2023 року до страхового стажу ОСОБА_1 ; зобов?язати Міністерство оборони України здійснити, у разі відсутності відповідних повноважень у військової частини НОМЕР_1 щодо наказів вищого до військової частини керівництва, належне зарахування сплати страхових внесків за період лютий-листопад 2023 року до страхового стажу ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ військової частини НОМЕР_4 від 27.09.2023 (чи 28.09.2023) №278 на здійснення 29.09.2023 вибуття з м. Ужгород до АДРЕСА_1 , який був виданий з порушенням вимог і який мав наслідком порушення прав ОСОБА_1 ; визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України через неналежний розгляд поданих ОСОБА_1 звернень;

- зобов?язати здійснити перевірку і надати правову оцінку з визначенням дисциплінарної відповідальності військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати належної грошової винагороди, у розмірі 16236,55 (шістнадцять тисяч двісті тридцять шість гривень 55 копійок) гривень за березень 2023 року, щодо протиправності рішення про кадрове призначення на посаду офіцеру езерву 44 запасної роти військової частини НОМЕР_1 щодо протиправного притягнення до відповідальності і накладення стягнень щодо відмови у відшкодуванні витрат, повязаних з виконанням офіцеру резерву 44 запасної роти військової частини НОМЕР_1 щодо протиправного притягнення до відповідальності і накладення стягнень, щодо відмови у відшкодуванні витрат, пов?язаних з виконанням наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) №707 від 07.11.2023, у розмірі 10 554,89 (десять тисяч п?ятсот п?ятдесят чотири гривні 89 копійок) гривень, стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою ст.21 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Згідно із частиною першою ст.172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Суддя зауважує, що зазначені правові норми стосовно можливості заявлення позивачем пов`язаних між собою вимог в одному позові направлені на гарантування процесуальної економії в межах судового розгляду, а також на забезпечення єдності судової практики, з огляду на те, що спірні правовідносини, задля вирішення яких позивач звертається до суду, пов`язані між собою єдиними підставами їх виникнення або поданими доказами, внаслідок чого окремий розгляд цих вимог в межах різних проваджень є недоцільним та не сприяє унифікованості національної судової практики.

При цьому, обов`язковою умовою такого об`єднання є спільність підстав виникнення спірних правовідносин або спільність поданих доказів.

Водночас, аналіз заявлених позивачем вимог свідчить про їх непов`язаність між собою через їх виникнення на підставі різних обставин та на підставі різних доказів.

Суддя зазначає, що у позовній заяві позивачем об`єднано позовні вимоги, які заявлені до різних відповідачів та щодо різного періоду.

Суддя звертає увагу, що правовідносини між позивачем та відповідачами не пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, оскільки склались за різних обставин, за різного правового регулювання та на підставі різних дій різних суб`єктів владних повноважень.

Вказане свідчить про те, що в основу спірних правовідносин покладено різні підстави їх виникнення, та різні докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги.

Відповідно, різним є і правове регулювання спірних правовідносин.

Фактично, звернувшись до суду з таким позовом, позивач має намір одночасно врегулювати усі наявні у нього спірні правовідносини з відповідачами, незважаючи на те, що підстави їх виникнення є різними та не пов`язаними між собою, а також не враховуючи, що таке об`єднання непов`язаних між собою вимог ускладнить розгляд справи.

Таким чином, дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем позовні вимоги мають різні підстави їх виникнення, які не пов`язані між собою, та обґрунтовуються різними доказами, що, у свою чергу, не відповідає правилам об`єднання позовних вимог, які викладені у статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Передбачене статтею 169 КАС України право суду на повернення позовної заяви у випадку порушення правил об`єднання позовних вимог є законодавчо закріпленим процесуальним обмеженням, встановленим державою з метою регулювання процедурних питань з метою їх упорядкування, дотримання процесуальної економії та недопущення завантаження процесу ускладненими позовними заяви, вимоги яких мають розглядатися в окремих провадженнях.

Суд зауважує, що повернення позовної заяви позивачеві свідчить не про допущення судом надмірного формалізму, а про вчинення дій, направлених на упорядкування процесуальних правовідносин, тобто є необхідним (позитивним) формалізмом, який сприяє належному здійсненню правосуддя. При цьому, така процесуальна дія не є порушенням права позивача на доступ до суду в розумінні норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, оскільки не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду у належному (встановленому законом) порядку.

У пункті 31 рішення у справі Наталія Михайленко проти України від 30.05.2013 (Заява № 49069/11) Європейський суд з прав людини також зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (див. рішення від 28 травня 1985 року у справі Ешингдейн проти Сполученого Королівства (Ashingdane v. the United Kingdom), п. 57, Series A № 93). Встановлюючи такі правила, Договірна держава користується певною свободою розсуду.

Отже, передбачене статтею 169 КАС України право суду на повернення позовної заяви у випадку порушення правил об`єднання позовних вимог є законодавчо закріпленим процесуальним обмеженням, встановленим державою з метою регулювання процедурних питань з метою їх упорядкування, дотримання процесуальної економії та недопущення завантаження процесу ускладненими позовними заяви, вимоги яких мають розглядатися в окремих провадженнях.

Відтак, суд доходить висновку про наявність підстав для повернення позову.

Відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачеві разом із усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити позивачам.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

СуддяВалентина ОРЛЕНКО