Справа № 489/10425/24
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Перша інстанція: суддя Микульшина Г.А.,
повний текст судового рішення
складено 05.03.2025, м. Миколаїв
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Джабурія О.В.
суддів - Вербицької Н.В.
- Кравченка К.В.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 Луконіної Н.В. про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 березня 2025 року за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанов про адміністративні правопорушення, -
30.12.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд: поновити строк для звернення із даним позовом до суду; скасувати постанову №859 від 16.12.2024 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.210-1 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити; скасувати постанову №860 від 16.12.2024 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити
Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 березня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанов про адміністративні правопорушення - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 березня 2025 року без змін.

Представник позивача ОСОБА_1 - Луконіна Н.В. звернулась до П`ятого апеляційного адміністративного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі.

Обґрунтовуючи подану заяву, заявником зазначено, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 було відмовлено, але питання закриття провадження у справі в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення апеляційним судом не було розглянуто взагалі. Заявник просить суд ухвалити додаткове рішення у справі №489/10425/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанов про накладення на нього адміністративного стягнення, яким провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 210 - 1 КУпАП України, оформленого постановами №859 та №860 від 16.12.2024 року, закрити в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У ході судового розгляду було установлено, що в грудні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Луконіну Н.В. звернувся до суду з позовом, в якому просив: поновити йому строк для звернення із даним позовом до суду; скасувати постанову № 859 від 16.12.2024 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити; скасувати постанову №860 від 16.12.2024 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Аналізуючи обставини справи та досліджені матеріали, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до постанови № 859 від 16.12.2024., № 860 від 16.12.2024.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 березня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанов про адміністративні правопорушення - відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 березня 2025 року без змін.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі, представником заявника, зокрема зазначено, що судом апеляційної інстанції при перегляді справи не було розглянуто питання про закриття провадження у справі в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення апеляційним судом.

З цього, приводу колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 7 ст. 38 КУпАП «Адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.».

Згідно ст. 251 КУпАП «Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.».

Згідно ст.254 КУпАП «Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.».

Згідно ст.268 КУпАП «Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу. Законами України може бути передбачено й інші випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обов`язковою.».

Згідно ст.278 КУпАП «Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.».

Згідно ст.279 КУпАП «Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.».

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18.07.2020 у справі № 216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 31.03.2021 у справі № 676/752/17 «Колегія суддів зауважує, що закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду, зокрема, від 21 березня 2019 року у справі №489/1004/17, від 30 січня 2020 року у справі №308/12552/16-а та у справі №482/9/17, від 6 лютого 2020 року у справі №205/7145/16-а.

Як встановлено судом, на час розгляду справи про адміністративне правопорушення проводився за участю позивача, він був повідомлений про розгляд справ про притягнення його до адміністративної відповідальності, що підтверджується його особистими підписами в протоколах. Копію постанов про притягнення його до адміністративної відповідальності позивач отримав особисто. Тобто позивачу забезпечено право бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення та вирішенні питання щодо притягнення його до адміністративної відповідальності. Доказів подання клопотання про перенесення розгляду справи позивачем до суду не надано. Обставин позбавлення позивача можливості реалізації ним визначених ст. 268 КУпАП прав судом не встановлено та доказів цього позивачем до суду не надано.

З огляду на викладене, суд при постановлення судового рішення прийшов до висновку про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн, оскільки позивач не виконав свого обов`язку передбаченого ч.1 ст.22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», що свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Щодо доводів стосовно закриття провадження у справі в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, колегія суддів зазначає.

Відповідно до частини 7 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Виходячи із вимог зазначених вище норм, початок перебігу строку для накладення адміністративного стягнення розпочинається з дня його виявлення.

А тому принципове значення для правильного вирішення даної справи має визначення точної дати (дня) виявлення та вчинення зазначеного правопорушення, так як саме від цього часу відраховується відповідний строк.

Момент виявлення порушення не можна ототожнювати з часом складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки останній є засобом не виявлення, а фіксації правопорушення. Факт виявлення порушення це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення.

У законодавстві чітко не визначено, що є моментом виявлення правопорушення, тоді як судова практика послідовно пов`язує цей момент з днем виявлення правопорушення саме органом, який уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, як початкового етапу процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. Днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь- які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення (постанова Верховного Суду від 28.02.2019 р. в справі №149/2498/17).

Як вже зазначалось вище, 16.12.2024 позивач був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 нарядом поліції «Корвет-305». Під час проведення перевірки щодо правильності військового обліку та звірки з даними в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», приблизно о 09:00 годині було встановлено, що гр. ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, та станом на 16.12.2024 не уточнив свої облікові дані протягом 60 днів починаючи з 18.05.2024 по 16.07.2024 включно жодним із передбачених трьох способів уточнення облікових даних.

Отже, саме 16.12.2024 року слід вважати днем виявлення даного правопорушення, тобто строк для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Враховуючи, що постанови, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесені 16.12.2024 року, тобто у визначені строки, колегія суддів не находить підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Приймаючи по справі рішення, суд також враховує, що відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З урахуванням викладеного, а також шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем, суд прийшов до висновку про доведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення. При цьому суд керується положеннями ч.3 ст. 62 Конституції України, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.241-243, 252 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 Луконіної Н.В. про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

У задоволенні позовних вимог щодо закриття провадження у справі про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 відповідно до постанов № 859, № 860 від 16.12.2024 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 16.12.2024 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зв`язку з закінченням строків - відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк, визначений ст.329 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді К.В. Кравченко Н.В. Вербицька