Справа № 459/1519/25
Суддя: Отчак Н. Я.
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 459/1519/25
Провадження № 2-а/459/39/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2025 року Шептицький міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Отчак Н.Я.

з участю секретаря Савіцької Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

08.05.2025 позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, у якому просить скасувати постанову № 20/05/24/11 від 20.05.2024 про адміністративне правопорушення, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова мотивована тим, що 25.04.2024 йому нібито було вручено повістку про виклик до центру комплектування та соціальної підтримки на 29.04.2025 для уточнення облікових даних та оформлення військово-облікових документів, однак 29.04.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився. Посилаючись на ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000грн, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1КУпАП.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.2101 КУпАП є незаконним та необгрунтованим. 20 травня 2024 року він був зупинений співробітниками поліції та доставлений у ІНФОРМАЦІЯ_4 , як особа яка ніби - то згідно з даними АІТС "Оберіг" перебуває в розшуку за неявку по повістці. Під час спілкування з посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 явін повідомив про те, що не був обізнаним про необхідну явку в ТЦК, так як повістки не отримував і нічого про це не знав. Крім того, у зазначений день та час, перебував у приміщенні Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області, куди був викликаний повісткою для участі у проведення слідчих дій у кримінальному провадженні. Також добровільно виявив бажання служити в Збройних Силах України і цього ж дня пройшов військово-лікарську комісію, отримав мобілізаційний припис та був зарахований до лав ЗСУ.

З 20 травня 2024 року по 25 березня 2025 року ніс службу в ЗСУ, брав участь у бойових діях та звільнився зі служби у зв`язку із зміною сімейного стану - народження третьої дитини.

Лише 02 травня 2025 року він дізнався про те, що мої особисті банківські рахунки заблоковано і відвідавши Державну Виконавчу Службу дізнався про те, що підставою накладення арешту та блокування рахунків було звернення Червоноградського ( ІНФОРМАЦІЯ_6 про несплату ним 17 000 грн. згідно постанови №20/05/24/11 від 20 травня 2024 року. Стверджує, що він не знав та не здогадувався про наявність вказаної постанови та обов`язку сплатити штраф. Перебуваючи 20 травня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 він підписував дуже багато різних документів, більшість з якими навіть його не ознайомлювали.

Зазначає, що ні копії протоколу ні копії вищевказаної постанови ніхто з посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_5 йому не надавав, з вказаними документами мене ніхто не ознайомлював, а розгляд справи не проводився.

Окрім цього, розмір штрафу у сумі 17000грн, не відповідає санкції частини 2 ст. 210-1 КУпАП, оскільки зміни до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку було внесено законом № 3636 від 09.05.2024, та в дію вступили з 19.05.2024.

Окрім цього, при винесенні оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, йому не роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП України, а також відповідачем порушено вимоги ст. 277-2 КУАП, що призвело до порушення права на захист. У зв`язку з наведеним просить постанову скасувати.

09.05.2025 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті на 23.06.2025.

20.06.2025 представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_6 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у позові. В обґрунтування зазначив, що 20 травня 2024 року о 10 год. 20 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_7 був доставлений поліцією військовозобов`язаний ОСОБА_1 . Зокрема, у зв`язку із загальною мобілізацією зазначеному громадянину, як військовозобов`язаному 25.04.2024 було вручено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_7 на 29.04.2024 року на 09:00 годину. Повістка про виклик військовозобов`язаного була отримана особисто ОСОБА_1 , що підтверджується його підписом на розписці від 25.04.2024. З наведеного вбачається, що громадянин ОСОБА_1 належним чином був оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 . У відповідності до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у зазначені у ній місце та строк. Однак, 29.04.2024 даний громадянин до ІНФОРМАЦІЯ_5 не з`явився. Такими своїми діями зазначений громадянин порушив ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно положень якої під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки). Відповідальність особи за вчинення адміністративного правопорушення, передбачена ч. 3 ст. 210-1КУпАП, настає за умови порушення цією особою вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію у період дії особливого періоду. Відтак, вважає, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Щодо терміну повідомлення особи про розгляд справи про адміністративне правопорушення, то вважає, що процедура розгляду справи в ТЦК не була порушена, оскільки позивачу було роз`яснено його права та він мав можливість скористатися правовою допомогою.

Відтак, вважає, що постанова відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП винесена уповноваженою особою з дотриманням норм закону.

23.06.2025 представник відповідача Волкова М.Я. надіслала до суду відзив на адміністративний позов, у якому представник висловився про правомірність дій відповідача, зазначивши, що ОСОБА_1 належним чином був оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 . У відповідності до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у зазначені у ній місце та строк. Однак, 29.04.2024 даний громадянин до ІНФОРМАЦІЯ_5 не з`явився. Такими своїми діями зазначений громадянин порушив ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно положень якої під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки). 20 травня 2024 року о 10 год. 20 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_7 був доставлений поліцією військовозобов`язаний ОСОБА_1 . Уповноваженою посадовою особою складено протокол №20/05/24/11 від 20.05.2024 про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме не з`явився на виклик територіального центру.

Також уповноваженою особою було запропоновано ОСОБА_1 , ознайомитися із складеним протоколом, дати письмові пояснення по суті вчиненого правопорушення із проставлянням свого підпису та дати, однак позивач своїм правом не скористався, клопотань щодо необхідності надання правничої допомоги не заявляв, другий примірник протоколу отримав, що підтверджується його підписом в протоколі.

За наявними у матеріалах справи про вчинене адміністративне правопорушення документами підтверджується факт неприбуття позивача до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у визначений строк, що утворює у собі склад правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що належним чином відображено в оскаржуваній постанові. Відтак, у задоволенні позову просила відмовити.

Сторони будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися.

Представник позивача адвокат Діжак М.Л. надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представники відповідачів у судове засідання 12.05.2025 не з`явилися, заяв чи клопотань щодо розгляду справи не подавали.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини 5 статті 250 КАС України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові пояснення сторін, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

В силу статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення (ст.251 КУпАП) є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі ст. 280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною третьою статті 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період (чинна редакція з 19.05.2024 .).

Станом на 29.04.2024 стаття 210-1 КУпАП мала дві частини, відповідно до яких встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, та за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого ч.1 цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Судом встановлено, що 20.05.2024 заступником начальника територіального центра комплектування та соціальної підтримки начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 складено протокол стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210-1 КупАП.

Як вбачається із оскаржуваної постанови № 20/05/24/11 від 20 травня 2024 року ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП, за наступних обставин, а саме з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ст.. 259 КУпАП 20.05.2024 о 10год 20 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_5 доставлений поліцією військовозобов`язаний ОСОБА_1 , який за даними АІТС «Оберіг» перебуває в розшуку по неявці за повісткою. Зокрема, у зв`язку із загальною мобілізацією військовозобов`язаному ОСОБА_1 25.04.2024 була вручена повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_7 на 29.04.2024. Однак, 29.04.2024 зазначений громадянин не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_7 та про поважність причини неприбуття не повідомив. Вчинив адміністративне правопорушення в особливий період, що передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 штраф у сумі 17000грн.

Про те, відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не було враховано, що на момент вчинення інкримінованого правопорушення ОСОБА_1 , а саме станом на 29.04.2024, санкція ч. 2 статті 210-1 КУпАП передбачала накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, розмір штрафу накладено в межах санкції ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, як за правопорушення, вчинене у особливий період.

Натомість норма ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яка посилює відповідальність за невиконання приписів ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» набрала чинності лише 19.05.2024 та не може бути застосовано відносно дати неявки особи на 29.04.2024, оскільки діяла редакція ст. 210-1 КУпАП від 14.10.2023.

Відповідно до ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Отже відповідач ІНФОРМАЦІЯ_9 при постановлені постанови невірно призначив покарання ОСОБА_1 , яке передбачено санкцією ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, призначивши покарання в межах санкції ч. 3 ст. 210-1 КК України, редакція якої на час вчинення адміністративного правопорушення не набрала законної сили.

Відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Слід зауважити, що вимоги частини третьої статті 286 КАС України передбачають, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що в ході розгляду справи відповідачем, на якого у даному випадку покладено обов`язок щодо доказування, не доведено правомірності прийнятого стосовно позивача оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку щодо протиправності оскаржуваної постанови та необхідність її скасування із закриттям провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір у сумі 605,60 грн. підлягає стягненню з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань у користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_3 ), про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову № 20/05/24/11 від 20.05.2024 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу розміром 17000,00 грн.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 26.06.2025.

Суддя: Н. Я. Отчак