Справа № 523/1586/25
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 523/1586/25

Перша інстанція: суддя Мурманова І.М.,

повний текст судового рішення

складено 04.04.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Секретаріату Уповноваженого із захисту Державної мови на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Секретаріату Уповноваженого із захисту Державної мови в особі Уповноваженого із захисту Державної мови Кремінь Тараса Дмитровича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Секретаріату Уповноваженого із захисту Державної мови в особі Уповноваженого із захисту Державної мови Кремінь Т.Д. (далі відповідач), в якому просив:

- скасувати постанову №1 від 03.01.2025 року Секретаріату Уповноваженого із захисту Державної мови в особі Уповноваженого із захисту Державної мови Кремінь Т.Д. про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-52 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн.;

- провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що під час винесення оскаржуваної постанови від 03.01.2025 року відповідач не прийняв до уваги та не розглянув заперечення з додатками позивача, які були отримані відповідачем 31.12.2024 року. А тому, ухвалюючи оскаржувану постанову було допущено грубе порушення норм ч.2 ст.19 Конституції України, ст.ст.245, 247, 280 КУпАП. Представник позивача зазначає, що наведені у постанові підстави є спотвореними та такими, що не відповідають дійсності, оскільки станом на 08.11.2024 року вивіска та інформація при вході до павільйону, вже були розміщені (викладені) державною мовою.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04.04.2025 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що згідно оскаржуваної постави №1 по справі про адміністративне правопорушення від 03.01.2025 року о 09:00 винесеною Уповноваженим із захисту державної мови ОСОБА_2 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-52 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі: 3400,00 грн..

Відповідно до вказаної постанови зазначено, що згідно з ч.1 ст.28 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» інформація для загального ознайомлення (оголошення, зокрема ті, які містять публічну пропозицію укласти договір, покажчики, вказівки, вивіски, повідомлення, написи та інша публічно розміщена текстова, візуальна і звукова інформація, що використовується або може використовуватися для інформування необмеженого кола осіб про товари, роботи, послуги, певних суб`єктів господарювання, посадових, службових осіб підприємств або органів державної влади, органів місцевого самоврядування) подається державною мовою, якщо інше не встановлено цим Законом.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» за результатами здійснення державного контролю за застосування державної мови складаються відповідно акт і протокол, ОСОБА_1 повідомлено про дату, час та місце розгляду відповідних матеріалів, за результатами яких буде складено акт, у разі встановлення порушення протокол, а також, роз`яснено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП).

В постанові також зазначено, що відповідно до ч.1 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш, як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш, як через 2 місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду.

Також, встановлено, що 17.12.2024 року було складено протокол про адміністративне правопорушення. Згідно протоколу зазначено, що на підставі Акта про результати здійснення контролю за застосуванням державної мови ФОП ОСОБА_1 від 17.12.2024 року встановлено станом на 18.11.2024 року факт виконання інформації для загального ознайомлення недержавною мовою на фасаді салону-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » господарську діяльність за допомогою якої здійснює ФОП ОСОБА_1 , розташовану на ринку «Котовський» (павільйон №80) за адресою: вул. Владислава Бувалкіна, 60 м. Одеса.

До протоколу про адміністративне правопорушення надано фото з розміщенням реклами.

Також, 17.12.2024 року складено акт про результати здійснення контролю за застосуванням державної мови. Згідно акту зазначено, що за інформацією, викладеною в листі, зареєстрованому в Секретаріаті Уповноваженого із захисту державної мови від 18.11.2024 року №1774-ВХ на фасаді салону-магазину «Велодрайв» інформація для загального ознайомлення (вивіски), виконані недержавною мовою (фотодокази зберігаються в Секретаріаті Уповноваженого із захисту державної мови). Вказане є порушенням із ч.1 ст.28 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної».

Також, відповідно до листа від 05.12.2024 року адресованого ФОП ОСОБА_1 , останньому повідомлено щодо розгляду справи та повідомлено про надання пояснень, відомостей паспортних даних, будь-яких інших матеріалів, які стосуються зазначеного питання для встановлення наявності/відсутності у Ваших діях ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення, вказаним повідомленням було проінформовано ОСОБА_1 , що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудиться о 09:00 03.01.2025 року за адресою м. Київ, вул. Хрещатик, 34, к.705.

Представник позивача зазначає, що відповідачем при ухваленні оскаржуваної постанови не було прийнято до уваги та не було розглянуто заперечення з додатками, які були направлені позивачем та отримані відповідачем 31.12.2024 року.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що заперечення на які посилається позивач були датовані 28.12.2024 року, згідно переліку додатків до заперечення, до вказаного заперечення було додано фотокартки на підтвердження відсутності розміщення інформації недержавною мовою на фасаді павільйону №80.

Згідно наданому позивачем суду скріншоту сайту Укрпошти (розділ Трекінг), заперечення були отримані відповідачем 31.12.2024 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем під час складання акта про фіксацію результатів здійснення контролю за застосуванням державної мови було порушено процедуру здійснення Уповноваженим із захисту державної мови, представником Уповноваженого контролю за застосуванням державної мови у випадках, визначених ч.1 ст.57 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Положеннями ст.244-24 КУпАП передбачено, що Уповноважений із захисту державної мови розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства у сфері застосування державної мови та невиконанням законних вимог представника Уповноваженого із захисту державної мови (статті 188-52, 188-53).

Отже, законодавством передбачена можливість Уповноваженому із захисту державної мови застосовувати стягнення до осіб, які порушують Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», як в рамках заходів державного контролю за застосуванням державної мови відповідно до Закону, так і безпосередньо відповідно до процедури, визначеної КУпАП України.

Частиною 2 ст.188-52 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за порушення вимог Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» щодо застосування державної мови у сфері освіти, науки, культури, книговидання, у користувацьких інтерфейсах комп`ютерних програм та веб-сайтів, у сфері інформації для загального ознайомлення, публічних заходів, технічної і проектної документації, реклами, охорони здоров`я, спорту, телекомунікацій та поштового зв`язку, транспорту.

Дане порушення тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або попередження, якщо порушення вчинене вперше.

Згідно приписів ч.1 ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Спірні відносини врегульовані Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної».

Відповідно до ч.7 ст.1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» статус української мови як єдиної державної мови передбачає обов`язковість її використання на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування, а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначені цим Законом.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.49 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» з метою сприяння функціонуванню української мови як державної у сферах суспільного життя, визначених цим Законом, на всій території України діє Уповноважений із захисту державної мови. Уповноважений є посадовою особою, статус якої визначається цим Законом.

Відповідно до п.5 ч.4 ст.49 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» з метою реалізації покладених на нього завдань Уповноважений здійснює такі повноваження: складає протоколи та застосовує стягнення у випадках, встановлених законом.

Право розглядати справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства у сфері застосування державної мови та невиконанням законних вимог представника Уповноваженого із захисту державної мови, надано Уповноваженому із захисту державної мови.

Згідно приписів ч.6 ст.49 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» уповноважений здійснює свої повноваження безпосередньо. Для забезпечення виконання повноважень Уповноважений призначає представників. Представник Уповноваженого є працівником секретаріату Уповноваженого і здійснює повноваження, визначені цим Законом, за місцезнаходженням секретаріату або в іншому місці, визначеному Уповноваженим. Акти і протоколи, складені представником Уповноваженого, направляються Уповноваженому.

Згідно п.24 ч.1 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення передбачених, ст.ст.188-52, 188-53 КпАП України, протоколи про правопорушення мають право складати представники Уповноваженого із захисту державної мови.

Так, згідно спірної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.188-52 КУпАП, та встановлено, що ФОП ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 ст.28 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної».

Згідно приписів ч.1 ст.28 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» - інформація для загального ознайомлення (оголошення, зокрема ті, які містять публічну пропозицію укласти договір, покажчики, вказівники, вивіски, повідомлення, написи та інша публічно розміщена текстова, візуальна і звукова інформація, що використовується або може використовуватися для інформування необмеженого кола осіб про товари, роботи, послуги, певних суб`єктів господарювання, посадових, службових осіб підприємств або органів державної влади, органів місцевого самоврядування) подається державною мовою, якщо інше не встановлено цим Законом.

Як зазначено вище, позивач є фізичною особою-підприємцем, який здійснює господарську діяльність в салоні-магазині «ВЕЛОДРАЙВ» за вказаною вище адресою.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» підприємства, установи та організації всіх форм власності, фізичні особи - підприємці, інші суб`єкти господарювання, що обслуговують споживачів (крім випадків, встановлених частиною третьою цієї статті), здійснюють обслуговування та надають інформацію про товари (послуги), у тому числі через інтернет-магазини та інтернет-каталоги, державною мовою. Інформація державною мовою може дублюватися іншими мовами.

Статтею 57 врегульовано порядок накладення штрафів на суб`єктів господарювання за порушення закону щодо застосування державної мови у сфері обслуговування споживачів.

Так, відповідно до ч.1 ст.57 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» у разі порушення суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність на території України, вимог, встановлених статтею 30 цього Закону, Уповноважений, його представник складає акт про результати здійснення контролю за застосуванням державної мови, оголошує такому суб`єкту попередження та вимогу усунути порушення протягом 30 днів від дати складення акта, про що зазначається в акті.

Такий акт повинен відповідати вимогам, встановленим частиною 5 статті 56 цього Закону. Копія акта надається відповідному суб`єкту господарювання. У разі повторного протягом року порушення вимог, встановлених статтею 30 цього Закону, Уповноважений, його представник складає протокол.

Частиною 5 статті 56 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» передбачено, що Акт про результати здійснення контролю за застосуванням державної мови повинен містити таку інформацію: 1) місце складення акта; 2) дата складення акта; 3) ім`я або найменування особи, стосовно якої здійснено контроль за застосуванням державної мови; 4) підстави здійснення контролю за застосуванням державної мови; 5) опис фактів, виявлених під час здійснення контролю за застосуванням державної мови; 6) висновок про дотримання або недотримання (порушення) визначених законом вимог обов`язкового застосування державної мови; 7) прізвище, ім`я, по батькові Уповноваженого чи його представника, який склав акт.

Згідно приписів ч.5 ст.57 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» справи про порушення суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність на території України, вимог цього Закону розглядає Уповноважений на підставі відповідних актів про результати здійснення контролю за застосуванням державної мови, інших матеріалів, зібраних Уповноваженим або його представником під час здійснення контролю або під час розгляду питання, пояснень суб`єкта господарювання та доданих ним документів.

Таким чином, положеннями ст.57 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» закріплено імперативні вимоги стосовно підстав для притягнення фізичної особи-підприємця до адміністративної відповідальності за порушення вимог ст.28 Закону, а саме складання акту.

Матеріалами справи встановлено, що оскаржувана Постанова №1 по справі про адміністративне правопорушення від 03.01.2025 року винесена на підставі проколу про адміністративне правопорушення та акту про результати здійснення перевірки контролю, відомості щодо яких були встановлені лише на підставі зареєстрованих документів від 18.11.2024 року.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів складання Уповноваженим із захисту державної мови або його представником за результатами перевірки за застосуванням державної мови з боку позивача, акта, який відповідно до положень ч.5 ст.56 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», повинен містити: ім`я або найменування особи, стосовно якої здійснено контроль за застосуванням державної мови, підстави здійснення контролю за застосуванням державної мови, опис фактів, виявлених під час здійснення контролю за застосуванням державної мови, висновок про дотримання або недотримання (порушення) визначених законом вимог обов`язкового застосування державної мови, прізвище, ім`я, по-батькові Уповноваженого із захисту державної мови або його представника, який складав акт.

З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відомості в акті від 17.12.2024 року внесені на підставі лише надісланої інформації від 18.11.2024 року, при цьому, як доведено позивачем суду та підтверджено наданими суду доказами, станом на 08.11.2024 року інформація на павільйоні вже була зазначена державною мовою, що відповідно свідчить проте, що акт який складено 17.12.2024 року містить в собі відомості, які не відповідають дійсності, на час складання акту та протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, невчинення дій щодо опису фактів, виявлених під час здійснення контролю за застосуванням державної мови під час складання акта про фіксацію результатів здійснення контролю за застосуванням державної мови свідчить про порушення процедури здійснення Уповноваженим із захисту державної мови, представниками Уповноваженого контролю за застосуванням державної мови у випадках, визначених ч.1 ст.57 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної».

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у повідомлені про розгляд справи про адміністративне правопорушення, було запропоновано позивачу з`явитися о 09:00 03.01.2025 року за адресою м. Київ, вул. Хрещатик, 34, к.705, для розгляду справи, при цьому, що позивач проживає у м. Одеса.

Замість цього позивачем було 28.12.2024 року направлено на адресу відповідача заперечення з додатками та фотокарточками на підтвердження відсутності розміщення інформації недержавною мовою на фасаді павільйону №80 салонна-магазина «ВЕЛОДРАЙВ».

Як підтверджено наданими позивачем до суду доказами, вказані заперечення з додатками були отримані відповідачем 31.12.2024 року, однак не були враховані під час розгляду справи.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами частин 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України».

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що при проведенні перевірки за застосуванням державної мови позивачем, допущені порушення процедури, які не можуть вважатися суто формальними, а є достатніми для судового захисту прав позивача шляхом скасування спірної постанови №1 про притягнення до адміністративної відповідальності від 03.01.2025 року.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана встановити склад правопорушення, яким згідно із ст.9 КпАП України є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а також дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні по справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» від 14.03.2002 року ЄСПЛ зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 року ЄСПЛ встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного суду від 07.07.2020 року у справі №463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, враховуючи все вищенаведене, колегія суддів робить висновок, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.188-52 КпАП України, а тому постанова №1 по справі про адміністративне правопорушення від 03.01.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн. підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю, що також вірно було встановлено судом першої інстанції.

Крім цього, колегія суддів погоджується і з висновками суду першої інстанції стосовно розподілу судових витрат, відповідно до ст.139 КАС України, на сплату судового збору та на правничу допомогу.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Статтею 286 КАС України встановленні особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.272, ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Секретаріату Уповноваженого із захисту Державної мови залишити без задоволення, а рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька