Справа № 520/26805/24
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 р. Справа № 520/26805/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Русанової В.Б. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2025, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., м. Харків, по справі № 520/26805/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 28.08.2024 № 85;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати з 21.08.2024 ОСОБА_1 пенсію державного службовця за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках № 02-19/89 від 21.08.2024 та № 02-19/76 від 14.08.2024, виданих Чугуївською районною військовою адміністрацією Харківської області.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 відмовлено у задоволенні позову.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що зі змісту оскаржуваного рішення неможливо встановити конкретну підставу відмови у призначенні позивачу бажаної пенсії. У той же час зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що єдиною підставою відмови їй у задоволенні позовних вимог суд зазначає: «Оскільки ОСОБА_1 до набрання чинності Законом № 889-VIII призначалася пенсія відповідно до Закону № 3723-XI, суд дійшов висновку, що пенсійний орган діяв правомірно, відмовляючи їй у переведенні з пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону № 3723-XI.». У Рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 по справі № 520/26805/24 не зазначається, зокрема, про те, що позивач не має достатнього страхового або спеціального стажу роботи/служби, що б унеможливлювало вирішення даного питання. Також, не зазначається про будь-які інші законні перешкоди для реалізації позивачем права вибору виду пенсії, яку бажала отримувати.

Також вказує, що судом не надано правової оцінки того, що на момент звернення із відповідною заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», станом на 21.08.2024 отримувала пенсію за віком за нормами Закону № 1058-ІV.

Право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» вже було встановлено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області при призначенні, оскільки такій вже була з 09.01.2004 року призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», відтак вважає що нею дотримано умови щодо наявності необхідного віку та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що не було враховано судом при ухваленні Рішення від 01.04.2025 по справі № 520/26805/24.

На переконання позивача, все вище зазначене свідчить про наявність у неї права на перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України № 889-VIII від 10.12.2015 «Про державну службу».

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 (далі - позивач) з 09.01.2004 отримувала пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року.

З 01.03.2021 позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області автоматично переведено на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV.

Тобто, з 01.03.2021 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

21 серпня 2024 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», до якої додала довідки Чугуївської районної військової адміністрації Харківської області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) № 02-19/76 від 14.08.2024 на 31 грудня 2023 року та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка мас не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і яка на дату виходу на пенсію не займає посади державної служби № 02-19/89 від 21.08.2024 за грудень 2023 року.

За принципом екстериторіальності заява позивача та додані до неї документи розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 28.08.2024 № 85 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 було відмовлено в переході на інший вид пенсії, оскільки виявлено, що даний перерахунок суперечить ст. 37 Закону України «Про державну службу», при цьому поновлення пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу» за матеріалами пенсійної справи с недоцільним, оскільки розмір пенсії зменшується.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 28.08.2024 № 85 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ, який набрав чинності з 01.05.2016 (далі Закон № 889-VІІІ), визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Відповідно до ст. 90 Закону № 889-VІІІ, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі Порядок).

Пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (п. 1 Порядку).

Підпунктом 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами, Закон України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993, далі Закон № 3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закон № 3723-ХІІ, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналізуючи наведене нормативне регулювання, колегія суддів вважає, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії державного службовця за віком після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Аналогічні правові висновки щодо застосування зазначених норм права було викладено у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 500/5183/17, від 11.04.2023 у справі № 1.380.2019.003855.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що з 09.01.2004 позивачці призначено пенсію за нормами Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, що сторонами не заперечується.

З 28.02.2021 позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що вбачається з відповідного протоколу перерахунку пенсії позивача. (а.с. 24)

З метою переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» позивач 21.08.2024 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України з відповідною заявою та доданими документами, зокрема, до заяви позивач надала довідки Чугуївської районної військової адміністрації Харківської області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) № 02-19/76 від 14.08.2024 на 31 грудня 2023 року та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка мас не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і яка на дату виходу на пенсію не займає посади державної служби № 02-19/89 від 21.08.2024 за грудень 2023 року. (а.с. 14-15)

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за принципом екстериторіальності, розглянувши заяву позивача, прийняло оскаржуване рішення від 28.08.2024 № 85 про відмову позивачу в переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» (а.с. 16).

Відмова вмотивована тим, що право на перерахунок пенсії з урахуванням нових довідок про складові заробітної плати ОСОБА_1 не має, у зв`язку з тим, що даний перерахунок суперечить статті 37 Закону України «Про державну службу», при цьому поновлення пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» за матеріалами пенсійної справи є недоцільним, оскільки розмір пенсії зменшується (попередній розрахунок долучено до ЕПС).

Так, за встановлених обставин цієї справи, у контексті наведених вимог законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку, що правові підстави для перерахунку пенсії позивачки за віком, відповідно Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ, відсутні, оскільки законодавство не регламентує ані права особи на такий перерахунок, ані порядок і умови здійснення такого перерахунку пенсії.

Разом з тим, довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) № 02-19/76 від 14.08.2024, наданої Чугуївською районною військовою адміністрацією Харківської області, на підставі якої позивач просить здійснити перерахунок пенсії, була видана за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за № 180/30048.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що оскільки позивач уже скористалася своїм правом на призначення пенсії державного службовця за віком ще 09.01.2004, їй не може бути здійснено перерахунок пенсії на підставі цієї довідки та призначення пенсії за віком відповідно до п. п. 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 889-VIII, оскільки ці пункти застосовуються до осіб, які реалізовують своє право на призначення пенсії державного службовця за віком після 01.05.2016 вперше.

Разом з тим, варто зазначити, що пунктом 2 рішення Конституційного Суду від 23.12.2022 № 3-р/2022 також встановлено, що підпункт 1 пункту 2розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10 грудня2015 року № 889-VIII, визнаний неконституційним у зазначеному аспекті, втрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022 зі змінами.

Цим рішенням визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), підпункт 1 пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII у тім, що він унеможливив перерахунок розмірів пенсій, призначених на підставі статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ зі змінами.

Конституційний Суд Україні звернув увагу на обов`язок Верховної Ради України внормувати перерахунок розмірів пенсій осіб, яким надано право на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону № 3723-ХІІ зі змінами, з урахуванням приписів Конституції Українита цього Рішення.

Таким чином, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України 23.12.2022 № 3-р/2022, правове регулювання перерахунку пенсії позивача у майбутньому зазнає змін. Однак до врегулювання Верховною Радою України питання перерахунку пенсій, призначених на підставі ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, підстав для такого перерахунку немає.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28.02.2023 у справі № 520/6418/21.

Відповідно до статті 151-2 Конституції України, рішення Конституційного Суду України є обов`язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Зважаючи на те, що як на час розгляду справи в суді першої інстанції, так і на час вирішення справи судом апеляційної інстанції в Україні запроваджено та діє воєнний стан, тому вказане рішення Конституційного Суду України від 23.12.2022 № 3-р/2022 не змінює нормативно-правого регулювання спірних правовідносин та не дає підстав для висновку щодо наявності у позивача підстав для проведення відповідачем перерахунку розміру пенсії з врахуванням нових довідок.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 8 Порядку № 124, - перерахунок пенсії особам, яким пенсію/щомісячне довічне грошове утримання призначено відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», проводиться для визначення частини розміру, обчисленої відповідно до Закону № 1058-IV.

Якщо розмір пенсії, обчислений відповідно до Закону № 1058-IV, буде більшим від розміру пенсії, обчисленого відповідно до Законів України «Про державну службу, «Про службу в органах місцевого самоврядування», проводиться автоматичне, без звернення особи, переведення на пенсію на умовах, передбачених Законом, за матеріалами пенсійних справ, про що органи Пенсійного фонду України інформують зазначених осіб шляхом надсилання листа або смс-повідомлення на номер мобільного телефону операторів мобільного зв`язку України.

Особи, пенсію яким відповідно до абзацу другого цього пункту переведено на пенсію на умовах Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду України для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами законодавчих актів, передбачених абзацом другим цього пункту, з установленням розміру пенсії/щомісячного довічного грошового утримання, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому надійшла відповідна заява.

Визнавши, що розмір пенсії ОСОБА_1 , обчислений відповідно до Закону № 1058-IV (з урахуванням означених вище урядових актів) буде більшим від розміру пенсії, що обчислений згідно із Законом України «Про державну службу», з 01.03.2021 року ОСОБА_1 переведена на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV. На підтвердження вказаного в матеріалах справи наявний протокол розрахунку пенсії позивача станом на 10.03.2021, відповідно до якого розмір пенсії становить 5080, 37 грн (а.с. 24) та попередній протокол розрахунку пенсії позивача станом на 29.08.2024, з якого вбачається, що розмір пенсії позивача, з урахуванням норм Закону України "Про державну службу", становить 4770, 11 грн.

Порядок переведення з одного виду пенсії на інший регламентовано ст. 45 Закону № 1058-IV, частиною третьою якої визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не зверталась до пенсійного органу із заявою про припинення їй виплати пенсії, призначеної на умовах Закону України «Про державну службу», та призначення пенсії за віком на умовах Закону № 1058-IV.

Як зазначено вище, переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком на умовах Закону № 1058-IV відбулось з 01.03.2021 року у зв`язку із застосуванням пенсійним органом положень п. 8 Прядку № 124.

Отже, з аналізу вищенаведеного вбачається, що позивач залишається на пенсії, призначеній відповідно до норм Закону України "Про державну службу", проте, тимчасово, отримує пенсію у розмірі передбаченому Законом № 1058-IV. У разі, якщо розмір пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" буде більший, територіальним управлінням буде автоматично поновлено виплату пенсії позивачу, відповідно до норм Закону України "Про державну службу".

При цьому, колегія суддів наголошує, що позивач не позбавлена права на поновлення нарахування та виплати їй пенсії на підставі Закону України "Про державну службу" в розмірі, що виплачувався їй раніше. Однак, поновлення такої пенсії є недоцільним через зменшення її розміру порівняно з пенсією, яку позивач отримує на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", про що ГУ ПФУ в Житомирській області зазначив у оскаржуваному рішенні.

Щодо переведення позивача на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" та призначення її на підставі нової довідки про розмір заробітної плати, то колегія суддів звертає увагу, що, оскільки чинним законодавством України не передбачено перерахунку пенсій державних службовців у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців, то підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача згідно наданих довідок про складові заробітної плати № 02-19/76 від 14.08.2024 та від 21.08.2024 № 02/19-89, відсутні.

Отже, аналізуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що ОСОБА_1 не має право на пенсію за віком на підставі ст. 37 Закону № 3723-ХІІ з урахуванням положень пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VІІІ.

Відповідно до правового висновку постанови Верховного Суду від 25.06.2020 по справі № 520/2261/19 визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень, довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Проте, позивачем вказані лише загальні доводи щодо протиправності рішення відповідача про відмову ОСОБА_1 у переході на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", та щодо її права на переведення її на пенсію згідно Закону № 889, з урахуванням нових довідок про заробітну плату.

Відповідні доводи позивача спростовуються вищевикладеними висновками суду.

Позивачем обґрунтованих доводів щодо протиправності оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 28.08.2024 № 85 не наведено. Судом таких обставин також не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову. Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 року по справі № 520/26805/24 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 по справі № 520/26805/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді В.Б. Русанова А.О. Бегунц