Справа № 160/30312/24
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2025 року м. Дніпросправа № 160/30312/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Енергія» на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року (суддя 1-ї інстанції Дєєв М.В.) в адміністративній справі №160/30312/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Енергія» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

11.11.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «А-Енергія» звернулось до суду із позовною заявою до Дніпровської митниці, в якій з урахуванням роз`єднання судом позовних вимог у справі в самостійні провадження, просило суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці щодо класифікації товару від 02.10.2024 року №24UA5-КТ та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 110080/2024/000226.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Дніпровської митниці щодо класифікації товару від 02.10.2024 року № 24UA5-КТ та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 110080/2024/000226.

Стягнуто сплачений позивачем судовий збір.

26.02.2025 на адресу суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Енергія» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 15 375,00 грн.

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Енергія» задоволено частково.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Енергія» судові витрати у розмірі 1000 грн. (одна тисяча гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці.

В іншій частині заяви відмовлено.

Представником позивача на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неповне з`ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати додаткове рішення суду та прийняти нове, яким стягнути з Дніпровської митниці судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 375,00 грн.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що підготовка досить об`ємного тексту позовної заяви та її обґрунтування, підготовка додатків до позову дійсно зайняло значний час у адвоката, що є абсолютно співмірним з заявленими позивачем судовими витратами. Також зазначає, що на підставі неправомірних спірних рішень відповідача у позивача виникло зобов`язання сплатити митні платежі, з ціни яка була неправомірно збільшена митним органом на більше ніж 600 тис. грн. Таке фінансове навантаження завдало значної шкоди підприємству, яке в умовах воєнного стану жодного дня не зупинялось та продовжувало свою діяльність; використовуючи кредитні кошти, намагається переорієнтувати виробництво на нову сировину з Європи задля запобігання зупинці підприємства та збереження робочих місць у такий важкий для країни час.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «А-Енергія» та Адвокатським об`єднанням «ГРУПА БІЗНЕС ПАРТНЕРІВ», в особі керуючого партнера Проскурні Тетяни Володимирівни укладено Договір №51/2019 про надання правової допомоги.

Згідно акту приймання - передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 24.02.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «А-Енергія» прийняло надані Адвокатським об`єднанням наступні послуги згідно з договором про надання адвокатських послуг від 11.12.2019 року №51/2019 у рамках судової справи №160/30312/24, виходячи з розрахунку 3000 грн. за годину роботи адвоката:

1) 01.11.2024, 09.11.2024: 6375 грн. за 2,125 год. підготовка позовної заяви до суду щодо визнання протиправними та скасування рішень Дніпровської митниці щодо класифікації товару та карток відмов в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення;

2) 09.12.2024: 9000 грн. за 3 год. підготовка відповіді на відзив.

Всього - 15 375 грн.

Рахунком на оплату від 18.11.2024 №212-160/29967/24 за правничу допомогу у судовій справі №160/29967/24 за договором про надання адвокатських послуг від 11.12.2019 №51/2019 виставлено до сплати 51000 грн.

Платіжною інструкцією від 22.11.2024 № 4807, в призначенні платежу якої вказано оплата за правничу допомогу у судовій справі №160/29967/24 за договором про надання адвокатських послуг від 11.12.2019 №51/2019 підтверджено сплату 50000 грн.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення про часткове задоволення заяви та стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 1000,00грн враховував критерій реальності витрат, розумності розміру, співмірності, тощо.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України).

Згідно з п.п. 1, 2 ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).

Згідно з п.п. 6, 7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 07.05.2020 року у справі № 320/3271/19.

Таким чином, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Колегія суддів звертає увагу на те, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Надаючи оцінку співмірності заявленої до стягнення суми понесених витрат із критеріями, встановленими ч.5 ст.134 КАС України колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за характером спірних правовідносин, предметом доказування та складом учасників вказана адміністративна справа є справою незначної складності (малозначна справа). До того ж її розгляд здійснено у спрощеному порядку без виклику сторін та без проведення судового засідання.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції здійснено оцінку обґрунтованості суми компенсації витрат на правничу допомогу, у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, з урахуванням категорії складності, зважаючи на характер спірних правовідносин, та перелік наданих послуг, є вірними висновки суду першої інстанції про те, що стягненню з відповідача підлягають витрати на правничу допомогу саме у розмірі 1000,00грн. При цьому доводи представника скаржника з приводу того, що фінансове навантаження внаслідок прийнятих рішень митного органу завдало значної шкоди підприємству, а присуджені судом витрати на правову допомогу є не співмірними зі складністю справи, обсягом робіт та витраченим часом є необґрунтованими.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведених вище обставин та нормативно-правових обґрунтувань, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Енергія» задоволенню не підлягає, у зв`язку з чим підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Енергія» залишити без задоволення.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року в адміністративній справі №160/30312/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 25 червня 2025 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак