Справа № 580/8064/24
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення

23 червня 2025 року Справа № 580/8064/24
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А. В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в адміністративній справі № 580/8064/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадження Черкаського окружного адміністративного суду перебувала справа № 580/8064/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

23.06.2025 до суду надійшла заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі № 580/8064/24 (в порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України), в якій просить:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у встановлений судом строк подати звіт про виконання судового рішення;

- за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту встановити новий строк подання звіту та накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у встановленому законом розмірі.

В обґрунтування заяви позивач зазначила, що відповідач постанову Шостого адміністративного апеляційного суду від 16.04.2025 у справі № 580/8064/24 не виконав. Так, заявник вважає, що оскільки мінімальна пенсія за віком в Україні у 2024-2025 рр. встановлена в розмірі 2 361 грн, то розмір її основної пенсії має становити 14 166 грн (2361 х 6). Натомість розмір пенсії з надбавками складає 12 728,82 грн, адже відповідач безпідставно застосував при її розрахунку прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, у розмірі 2 093,00 грн. Тому, звернулася до суду із заявою в порядку судового контролю.

Розглянувши заяву позивача про встановлення судового контролю, суд встановив таке.

Постановою від 16.04.2025 в справі № 580/8064/24 Шостий апеляційний адміністративний суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області () здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату основної пенсії, передбаченої статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №230/96-ВР від 06 червня 1996 року, у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, встановлених Законом України «Про Державний бюджет», провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум та виплачувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) основну пенсію у розмірі не менше 6 мінімальних пенсій за віком, починаючи з 08 лютого 2024 року.

Відповідач на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2025 здійснив перерахунок пенсії позивача.

З перерахунку пенсії по пенсійній справі від 22.04.2025 вбачається, що з 08.02.2024 Головне управління розрахувало пенсію позивача в розмірі 12 728,82 грн, а саме:

- 12 558,00 грн - основний розмір пенсії (2 093,00 грн (прожитковий мінімум станом на січень 2024 року) х 6;

- 170,82 грн - додаткова пенсія, потерпілим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Заявник вважає, що пенсійний орган протиправно здійснив розрахунок пенсії, виходячи із 6 мінімальний пенсій за віком станом на 2024 (2093,00 грн), оскільки станом на 2024-2025 рр. мінімальна пенсія за віком становить 2 361,00 грн. Тому звернулася до суду із заявою в порядку судового контролю.

Вирішуючи питання щодо судового контролю за виконанням зазначеного вище судового рішення, суд виходить з такого.

Ст. 381-1 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Ч. 1 ст. 382-1 КАС України передбачає, що суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ч. 2 ст. 382-1 КАС України).

З аналізу наведених правових норм вбачається, що частиною першою статті 382 КАС України передбачено право суду встановити судовий контроль за виконанням рішення суду. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання ухвали суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту і накладенням штрафу. Одночасно, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами.

Крім того, суд врахував, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження. При цьому встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

Отже, необхідно встановити наявність підстав для покладення (в порядку частини першої статті 382 КАС України) на відповідача як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, обов`язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у цій справі.

Зазначена правова норма КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною другою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання учасниками справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII.

Метою судового контролю є встановлення судом факту виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Як встановив суд, відповідач на виконання постанови суду апеляційної інстанції від 16.04.2025 у справі № 580/8064/24 вчинив дії, а саме провів з 08.02.2024 перерахунок пенсії позивача, передбаченої статтею 54 Закону від 28.02.1991 № 796-XII, виходячи із 6 мінімальний пенсій за віком, застосувавши мінімальну пенсію за віком у розмірі 2 093,00 грн.

Суд врахував, що відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV) мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Згідно із статтею 28 Закону № 1058-ІV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року встановлено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на рівні 2 093,00 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року встановлено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на рівні 2361,00 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2024 року встановлено розмір прожиткового мінімум для осіб, які втратили працездатність, на рівні 2361,00 грн.

При цьому, пунктом 8 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено, зокрема, що перерахунок пенсій, надбавок, підвищень та інших доплат до пенсії, який здійснюється з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2024 року, проводиться з 1 березня 2024 року.

Як встановив суд, пенсія позивача була перерахована з 08.02.2024, тобто до 01.03.2024, тому основний її розмір був правомірно обрахований Головним управлінням з розрахунку прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб 2 093,00 грн.

Суд акцентує увагу, що резолютивна частина постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2025 у справі № 580/8064/24 містить зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача із урахуванням мінімального розміру пенсії за віком за період з 08.02.2024, тому з урахуванням пункту 8 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» для перерахунку пенсії на вказану дату має бути застосований прожитковий мінімум для непрацездатних осіб 2 093,00 грн.

Водночас зобов`язання здійснити перерахунок пенсії із застосуванням прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб станом на 2024 та 2025 рр. 2 361 грн 00 коп, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2025 у справі № 580/8064/24 не передбачено.

Суд зауважує, що судовий контроль має на меті забезпечити належне виконання ухваленого у конкретній адміністративній справі судового рішення. Підставами його застосування є саме невиконання судового рішення, винесеного на користь особи-позивача. Втім, суд за наслідками розгляду заяви позивача не встановив обставин невиконання рішення суду у цій справі.

Оскільки рішення суду в справі № 580/8064/24 фактично виконано відповідачем, а позивач не погоджується із застосованою ГУ ПФУ в Черкаській області величини мінімальної пенсії за віком, тобто із обставинами, які не були предметом дослідження при розгляді цієї справи по суті та щодо яких судовим рішенням при зобов`язанні суб`єкта владних повноважень до вчинення дій не наводились відповідні висновки, суд вважає, що вирішення порушених питань можливе шляхом пред`явлення окремого позову на захист прав позивача.

Тому, ураховуючи вказані вище обставини, суд не вбачає фактичних та правових підстав для реалізації свого диспозитивного права покладення в порядку встановлення судового контролю на відповідача як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, обов`язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, у зв`язку із чим у задоволенні заяви позивача належить відмовити.

Ч. 5 ст. 382-1 КАС України визначає, що ухвалу суду про відмову у задоволенні заяви може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції.

Ч. 7 ст. 249 КАС України визначає, що окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується.

Керуючись ст. 241, 243, 248, 382, 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови суду від 16.04.2025 в адміністративній справі № 580/8064/24 відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Алла РУДЕНКО