Справа № 322/837/25
Суддя: Губанов Р. О.
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26 червня 2025 рокуСправа № 322/837/25

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Губанова Р.О., секретарка судового засідання Блажко О.П.,

за участю: позивача ОСОБА_1 , його представниці - адвокатки Радостєвої М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання постанови про адміністративне правопорушення протиправною та її скасування.

Короткий зміст позовних вимог, рух справи.

06.06.2025 до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов зазначений адміністративний позов. в якому представниця позивача просила:

- скасувати постанову №1203 від 03.03.2025 за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн, провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Узагальненими доводами позовної заяви є таке:

- 01.03.2025 позивач був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де йому повідомили, що він за повісткою не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 19.01.2025 і складено протокол №1203 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Копія протоколу позивачу не вручалась, натомість усно повідомлено, що 03.03.2025 буде складена постанова. Вказівка про те, що ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі не відповідає дійсності. В порушення вимог ст.256 КУпАП в протоколі не зазначені повні дані свідків, що позбавляє позивача можливості заявити клопотання про їх виклик і допит. Цього ж дня (01.03.2025) позивач пройшов ВЛК;

-резолютивна частина постанови не містить норми КУпАП за якою позивача притягнуто до відповідальності;

- позивач перебуває на військовому обліку, повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 не отримував і про її направлення не знав, номер його телефону був зазначений в поштовому повідомленні з помилкою в одній цифр.

Ухвалою суду від 11.06.2025 позовну заяву було залишено без руху, надано позивачу та його представниці десятиденний строк для усунення її недоліків.

16.06.2025 судом отримано заяву представниці позивача про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої остання зазначила, що Постанова винесена без участі позивача, її копію позивач не отримував. Копія постанови отримана нею 26.05.2025 у відповідь на адвокатський запит від 13.05.2025, отже остання вважала, що строк на звернення до суду пропущений з поважних причин.

Ухвалою суду від 16.06.2025, визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду; прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в адміністративній справі; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Відповідач у встановлений судом строк відзив не подав, в судове засідання його представник не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

В судовому засіданні позивач і його представниця підтримали позов, просили його задовольнити.

Позивач також надав пояснення по суті справи, зокрема вказав, що не знав про повістку, останній раз був у місцевому ТЦК у 2023 році коли, оновлював дані, які у нього фактично не змінювались, адже за вказаною адресою постійно проживає усе своє життя, а вказаним номером мобільного телефону користується як мінімум останні сім років. Зазначив, що після його доставки до ІНФОРМАЦІЯ_4 (це було 01.03.2025 в суботу) і складання протоколу звідти його одразу доставили до ІНФОРМАЦІЯ_4 (у АДРЕСА_1 ), де направила на ВЛК, під час чого у нього були виявлені проблеми зі здоров`ям і повідомлено, що йому необхідно проходити додаткове лікування. В понеділок, тобто 03.03.2025, він звернувся до місцевої лікарні де почав проходити призначене йому лікування. В травні цього року були заблоковані його банківські карткові рахунки. В банку повідомили, що рахунки арештовані на підставі рішення ВДВС, а у посадових осіб ВДВС він вже дізнався про існування оскаржуваної постанови, після чого одразу звернувся за юридичною допомогою.

Фактичні обставини встановлені судом,

мотиви з яких виходив суд і застосовані норми права.

01.03.2025 діловодом мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_5 старшим солдатом ОСОБА_2 , щодо позивача складений протокол №1203 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, у якому викладені такі фактичні обставини:

«01.03.2025 о 07:00 год до ІНФОРМАЦІЯ_5 працівниками поліції доставлений ОСОБА_1 , якому 06.01.2025 направлено Укрпоштою повістку начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 про прибуття на 19.01.2025 на 14:00 год до ІНФОРМАЦІЯ_5 для проходження військово-лікарської комісії та уточнення облікових даних. На вказану дату військовозобов`язаний не з`явився, чим порушив п.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Причин поважних для неявки по повістці немає .

Крім суті правопорушення в протоколі зазначено, що до нього додається копія матеріалів до Укрпошти. Також вказано, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності відмовилась від пояснення і підписання протоколу, що засвідчено підписами свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4

03.03.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_5 винесено постанову №1203 за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000,00 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено: «Уповноваженою особою у відповідності до п.6 ст.258 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення №1203 від 01.03.2025. Відповідно до протоколу №1203 про адміністративне правопорушення військовозобов`язаний, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 19.01.2025 не з`явився за повісткою (розпорядженням) про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 , в зазначений час та дату, доказів наявності поважних причин неприбуття не надав, чим порушив п.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Під час розгляду справи та дослідження доказів, які надані до протоколу №1203 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП встановлено, що гр. ОСОБА_1 отримав повістку про виклик до відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 на 19.01.2025 та не з`явився у зазначений в повістці час та дату».

У військовому квитку позивача на сторінках №4, 6, 22 (відомості про призов, про проходження ВЛК, про військовий облік) містяться записи і штампи які перекреслені, а на сторінці №27 (службові відмітки) вказано: «перекреслені записи на сторінках №4, 6, 22 вважати недійсними». Вказаний запис (на ст.27) зроблений начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковником ОСОБА_6 .

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача . У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.1 ст.78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною третьою статті 79 КАС України визначено, що відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу (ч.4 ст.79 КАС України).

Диспозиція ч.3 ст.210-1 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, встановлює відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тобто за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Позивачу інкримінується порушення ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі Закон №2232-ХІІ), відповідно до якої громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ (далі Закон №3543-ХІІ), у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Згідно з п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі Порядок), належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ, у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку, є зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення.

З огляду на те, що відповідачем не надано суду жодних документів, перевірити дійсність обставин зазначених в постанові, окрім тих, що визнаються позивачем, не має можливості.

Зокрема не можливо встановити, чи дійсно ОСОБА_7 відмовлявся від підпису протоколу і надання пояснень, чи була йому вручена повістка (як вказано в постанові) або ж вона все ж таки направлялася (як зазначено в протоколі), якщо направлялася то чи були дотриманні вимоги п.41 Порядку під час направлення повістки, чи було оператором поштового зв`язку під час доставляння повітки ТЦК дотримано порядок визначений п.82 «Правил надання послуг поштового зв`язку» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. №270, чи дійсно існували ті підстави для виклику ОСОБА_7 , які вказані в протоколі і про які навіть не зазначаються в оскаржуваній постанові.

Отже відповідачем не надано суду будь-яких доказів на спростування доводів позивача про відсутність у нього умислу на порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Натомість пояснення позивача по суті справи є достатньо переконливими з огляду на ті виправлення, які містяться в його військовому квитку на сторінках №№4, 6, НОМЕР_1 у записах, які датовані саме 01.03.2025.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова винесена відповідачем при неповному з`ясуванні обставин справи, що є грубим порушенням норм чинного законодавства та безумовною підставою для її скасування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви позивачем додано квитанцію до платіжної інструкції про переказ готівки 35 від 04.06.2025, якою підтверджується сплата судового збору в сумі 1211,20 грн.

Водночас при подачі позовної заяви у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, тобто 3028,00 грн (ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік»), що дорівнює сумі 605,60 грн. Отже саме ця сума підлягає стягненню з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача. Щодо решти сплаченої останнім суми, суд вважає доцільним роз`яснити позивачу право на подачу клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 241 246, 250, 255, 271, 286 КАС України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити повністю.

Скасувати постанову №1203 за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 03.03.2025, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_5 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього штраф в сумі 17000,00 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок) витрат по сплаті судового збору.

Роз`яснити позивачу право звернутися до суду із клопотанням про повернення надмірно сплаченого судового збору.

Реквізити учасників справи:

- позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ;

- відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код: НОМЕР_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення судове рішення складено 26.06.2025.

Суддя Р.О. Губанов