Справа № 260/3074/25
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 червня 2025 рокум. Ужгород№ 260/3074/25

Закарпатський окружний адміністративний суд в особі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), в якому просить:

1.Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 436/03.32-10 від 25.10.2024 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 згідно частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 до страхового стажу періоди роботи: з 03.07.1979 року по 03.07.1981 року навчання у Виноградівському ПТКУ; з 01.10.1981 року по 20.04.1987 року робота на посаді кухаря в ресторані ст.Мукачево; з 12.06.1987 року по 19.09.1994 року робота в Мукачівському меблевому комбінаті, який було реорганізовано у Акціонерне товариство «Мукачівський меблевий комбінат»; з 01 серпня 2001 року по 05 вересня 2005 року- на посаді гардеробниці у ТзОВ «Ено Меблі ЛТД»; 02 липня 2008 року по 06 листопада 2008 року- на посаді кухонної робочої Мукачівського дочірнього підприємства ЛСОК «Латориця»; 29 липня 2014 року по 22 жовтня 2014 року- на посаді помічника вихователя Дошкільного навчального закладу №6; 06 липня 2015 року по 30 вересня 2015 року - на посаді помічника вихователя Дошкільного навчального закладу №6; з 01 грудня 2015 року по 28 грудня 2017 року- на посаді прибиральниці службових приміщень ТОВ «Елано»; з 11 січня 2018 року по 16 квітня 2019 року- на посаді прибиральниці службових приміщень ТОВ "Елдан Продакшн».

3.Внести зміни до відомостей системи персоніфікованого обліку Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , шляхом виправлення помилки у її імені: з невірного « ОСОБА_2 » на вірне « ОСОБА_2 ».

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ОСОБА_1 звернулася 14.09.2022 року з заявою за посередництвом фонду Соціального Страхування Республіки Польща (ZUS) за призначенням пенсії за віком (п.4.1 формуляру PL-UA 5 від 06/02/2024) відповідно до Угоди між Україною та Республікою Польща про соціальне забезпечення, ратифікованою 05 вересня 2013 року, яка набрала чинності 01 січня 2014 року. Станом на дату подачі заяви позивачці виповнилося 60 років.

Розглянувши всі наданні документи на підтвердження страхового стажу позивача ОСОБА_1 , Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області рішенням № 436/03.32-10 від 25.10.2024 року відмовило їй у призначені пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу. Відмова мотивована тим, що необхідний страховий стаж, визначений ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року становить не менше 29 років, а страховий стаж позивача ОСОБА_1 за підрахунками відповідача становить тільки 11 років 3 місяці та 17 днів, з яких: страховий стаж набутий в Україні - 9 років 2 місяці 22 днів та страховий стаж набутий на території Республіки Польша -1 рік 0 місяців 25 днів.

Згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 436/03.32-10 від 25.10.2024 року до страхового стажу не зараховані періоди: з 03.07.1979 року по 03.07.1981 року навчання у Виноградівському ПТКУ, оскільки відсутня засвідчена копія документа про навчання, а у наданій копії трудової книжки серії НОМЕР_2 немає підстави для внесення запису про навчання (відсутня дата); з 01.10.1981 року по 20.04.1987 року робота на посаді кухаря в ресторані ст.Мукачево, оскільки запис у трудовій книжці про звільнення завірено нечитабельною печаткою; з 12.06.1987 року по 19.09.1994 року робота в Мукачівському меблевому комбінаті, оскільки не внесено запис про зміну назви підприємства (реорганізацію) в Акціонерне товариство «Мукачівський меблевий комбінат»; роботи після 2004 року, оскільки у індивідуальних відомостях про застраховану особу, за реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_1 наявна інформація на ОСОБА_1 .»

Вважаю, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії за віком від 25.10.2024 року №436/03.32-10 є протиправним та таким, що порушує право позивача на соціальний Захист

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (у письмовому провадженні). Вказаною ухвалою встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

07 травня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого просить відмовити у позові повністю та зазначає, що Згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову в призначенні пенсії №436/03,32-10 від 25.10.2024 вік заявниці 60 років.

Страховий стаж позивача становить 11 років 03 місяців 17 днів, в тому числі страховий стаж набутий в Україні 9 років 2 місяці 22 дні та страховий стаж, набутий на території Республіки Польща 1 рік 0 місяців 25 днів, (формуляр PL-UA 6 від 06.02.2024), тобто менше необхідних 29 років страхового стажу.

Згідно поданих документів позивачкою, до страхового стажу не зараховано: - період з 03.07.1979 по 03.07.1981, оскільки відсутня засвідчена копія документа про навчання, а у наданій копії трудової книжки НОМЕР_3 відсутня підстава внесення запису про навчання (дата);

- роботи з 01.10.1981 по 20.04.1987, оскільки запис про звільнення засвідчений відбитком печатки, який є нечитабельним;

- роботи з 12.06.1987 по 19.09.1994, оскільки відсутній запис про зміну назви (реорганізацію) Мукачівського меблевого комбінату в Акціонерне товариство «Мукачівський меблевий комбінат»;

- роботи після 2004 року, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу, за реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_1 , наявна інформація на ОСОБА_1 .

Враховуючи вищезазначене, Головним управлінням Пенсійного фонду в Львівській прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Відповідач зазначив, що відповідно до поданих документів право на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону №1058 у позивача відсутнє.

Окрім цього, вказує, що Пенсійний фонд України та його територіальні органи не наділені повноваженнями вносити зміни чи уточнення до Реєстру застрахованих осіб в частині нарахування та сплати страхових внесків, про трудовий та страховий стаж, періоди трудового стажу і т.д., а такі зміни вносяться в автоматичному режимі на підставі звітності, що подається страхувальниками.

Таким чином виключно страхувальник уповноважений при поданні звітності, вказати відомості про нарахування та сплату страхових внесків, про трудовий та страховий стаж, періоди трудового стажу і т.д., на підставі якої в автоматичному режимі вносяться відповідні зміни та уточнення до облікової картки застрахованої особи Реєстру застрахованих осіб.

Пенсійний фонд України та його територіальні органи на підставі заяви застрахованої особи можуть лише внести зміни у відомості в її облікову картку щодо коректного відображення прізвища, ім`я, по батькові на поточний момент; реєстраційний номер облікової картки платника податків; дата народження, місце народження; стать; громадянство; серія та номер паспорта; номер телефону (за згодою); адреса місця проживання, тобто у відомості про анкетні дані (пункт 8 Положення № 10-1).

Наведене вказує на те, що дані позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Відповідно до положень ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.262 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 14.09.2022 року ОСОБА_1 звернулася із заявою за посередництвом фонду Соціального Страхування Республіки Польща (ZUS) за призначенням пенсії за віком (п.4.1 формуляру PL-UA 5 від 06/02/2024) відповідно до Угоди між Україною та Республікою Польща про соціальне забезпечення, ратифікованою 05 вересня 2013 року, яка набрала чинності 01 січня 2014 року. Станом на дату подачі заяви позивачці виповнилося 60 років.

Рішенням № 436/03.32-10 від 25.10.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області відмовило їй у призначені пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу. Відмова мотивована тим, що необхідний страховий стаж, визначений ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року становить не менше 29 років, а страховий стаж позивача ОСОБА_1 за підрахунками відповідача становить тільки 11 років 3 місяці та 17 днів, з яких: страховий стаж набутий в Україні - 9 років 2 місяці 22 днів та страховий стаж набутий на території Республіки Польша -1 рік 0 місяців 25 днів.

Згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 436/03.32-10 від 25.10.2024 року до страхового стажу не зараховані періоди: з 03.07.1979 року по 03.07.1981 року навчання у Виноградівському ПТКУ, оскільки відсутня засвідчена копія документа про навчання, а у наданій копії трудової книжки серії НОМЕР_2 немає підстави для внесення запису про навчання (відсутня дата); з 01.10.1981 року по 20.04.1987 року робота на посаді кухаря в ресторані ст.Мукачево, оскільки запис у трудовій книжці про звільнення завірено нечитабельною печаткою; з 12.06.1987 року по 19.09.1994 року робота в Мукачівському меблевому комбінаті, оскільки не внесено запис про зміну назви підприємства (реорганізацію) в Акціонерне товариство «Мукачівський меблевий комбінат»; роботи після 2004 року, оскільки у індивідуальних відомостях про застраховану особу, за реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_1 наявна інформація на ОСОБА_1 .»

Вважаючи, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії за віком від 25.10.2024 року №436/03.32-10 є протиправним позивач звернулася до суду з даним позовом.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо неврахування до страхового стажу при призначені пенсії за віком позивачу спірного періоду роботи, суд виходить з наступного.

У Кодексі адміністративного судочинства України визначені завдання та основні засади адміністративного судочинства, зокрема вказано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (ст. 2 КАС України).

Закон України "Про адміністративну процедуру" № 2073-IX від 17.02. 2022 (далі Закон № 2073-IX) регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ шляхом прийняття та виконання адміністративних актів.

Принципи адміністративної процедури є: 1) верховенство права, у тому числі законності та юридичної визначеності; 2) рівність перед законом; 3) обґрунтованість; 4)безсторонність (неупередженість) адміністративного органу; 5) добросовісність і розсудливість; 6) пропорційність; 7) відкритість; 8) своєчасність і розумний строк; 9)ефективність; 10) презумпція правомірності дій та вимог особи; 11) офіційність; 12)гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні; 13) гарантування ефективних засобів правового захисту (ст. 4 Закону № 2073-IX).

Адміністративний орган зобов`язаний діяти добросовісно для досягнення мети, визначеної законом. Адміністративний орган при здійсненні адміністративного провадження повинен діяти, керуючись здоровим глуздом, логікою та загальноприйнятими нормами моралі, з дотриманням вимог законодавства (ст. 10 Закону № 2073-IX).

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV регулюються відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Статтею 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Відповідно до ст. 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 роки мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року не менше 29 років.

Право на призначення пенсії обґрунтовується також Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У такій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 05.10.1981 містяться записи щодо періодів роботи, зокрема з 03.07.1979 року по 03.07.1981 року навчання у Виноградівському ПТКУ; з 01.10.1981 року по 20.04.1987 року робота на посаді кухаря в ресторані ст.Мукачево; з 12.06.1987 року по 19.09.1994 року робота в Мукачівському меблевому комбінаті, який було реорганізовано у Акціонерне товариство «Мукачівський меблевий комбінат»; з 01 серпня 2001 року по 05 вересня 2005 року- на посаді гардеробниці у ТзОВ «Ено Меблі ЛТД»; 02 липня 2008 року по 06 листопада 2008 року- на посаді кухонної робочої Мукачівського дочірнього підприємства ЛСОК «Латориця»; 29 липня 2014 року по 22 жовтня 2014 року- на посаді помічника вихователя Дошкільного навчального закладу №6; 06 липня 2015 року по 30 вересня 2015 року - на посаді помічника вихователя Дошкільного навчального закладу №6; з 01 грудня 2015 року по 28 грудня 2017 року- на посаді прибиральниці службових приміщень ТОВ «Елано»; з 11 січня 2018 року по 16 квітня 2019 року- на посаді прибиральниці службових приміщень ТОВ "Елдан Продакшн».

Всі записи у трудовій книжці позивачки виконані у чіткій послідовності та без виправлень.

Як слідує з оскаржуваного рішення до страхового стажу позивачки відповідачем не зараховані періоди: з 03.07.1979 року по 03.07.1981 року навчання у Виноградівському ПТКУ, оскільки відсутня засвідчена копія документа про навчання, а у наданій копії трудової книжки серії НОМЕР_2 немає підстави для внесення запису про навчання (відсутня дата); з 01.10.1981 року по 20.04.1987 року робота на посаді кухаря в ресторані ст.Мукачево, оскільки запис у трудовій книжці про звільнення завірено нечитабельною печаткою; з 12.06.1987 року по 19.09.1994 року робота в Мукачівському меблевому комбінаті, оскільки не внесено запис про зміну назви підприємства (реорганізацію) в Акціонерне товариство «Мукачівський меблевий комбінат»; роботи після 2004 року, оскільки у індивідуальних відомостях про застраховану особу, за реєстраційним номером облікової картки платника податків наявна інформація на ОСОБА_1 .»

З наведеного слідує, що відповідачем не зараховано до страхового стажу позивачки періоди навчання, у зв`язку з відсутністю дати внесення запису щодо періоду навчання; період роботи на посаді кухаря не зараховано у зв`язку з нечитабельністю печатки та період роботи в Мукачівському меблевому комбінаті не зараховано оскільки не внесено запис про зміну назви підприємства (реорганізацію) в Акціонерне товариство «Мукачівський меблевий комбінат».

Вказані недоліки записів у трудовій книжці не можуть свідчити про недійсність записів щодо вказаних періодів навчання/трудової діяльності позивачки оскільки трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Суд зауважує, що вказані записи щодо трудової діяльності позивачки скріплені печатками та підписами відповідальної особи у вказаних записах є посилання на відповідні накази як на підставу внесення записів та такі внесенні без виправлень.

Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а зазначив, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Суд вказує, що відповідно до ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі.

Такі повноваження Пенсійного фонду повинні бути використані з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких вони спрямовані.

Відтак, у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих особою документів відповідачі наділені правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідно, для здійснення їхньої діяльності. Однак, відповідач таким правом не скористався.

Отже витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу, тобто перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Тобто в розрізі цієї справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав - певних недоліків трудової книжки.

Вказані висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 04.07.2023 року у справі №580/4012/19.

Щодо не зарахування до стажу позивачки періодів роботи після 2004 року, у зв`язку з тим, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу, за реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_1 наявна інформація на ОСОБА_1 , суд вказує наступне.

Абзацом другим частини першої статті 21 Закону №1058-IV передбачено, що персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

На кожну застраховану особу відкривається персональна облікова картка, в якій використовується реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки та офіційно повідомили про це відповідний орган доходів і зборів і мають відмітку в паспорті) (частина друга статті 21 Закону №1058-IV).

Персональна облікова картка застрахованої особи повинна містити такі відомості: частина персональної облікової картки, яка відображає страховий стаж, заробітну плату (дохід) та розмір сплачених страхових внесків: ідентифікаційний номер страхувальника; рік, за який внесено відомості; розмір страхового внеску до Пенсійного фонду за відповідний місяць; сума сплачених страхових внесків до Пенсійного фонду за відповідний місяць; страховий стаж; ознака особливих умов праці, які дають право на пільги в пенсійному забезпеченні; сума заробітної плати (грошового забезпечення, доходу), з якої сплачено страхові внески за відповідний місяць; сума доходу (прибутку) осіб, які провадять підприємницьку діяльність і обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) (пункт 2 частини третьої статті 21 Закону №1058-IV).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 22 Закону №1058-IV відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом; визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом; надання застрахованій особі на її вимогу або у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»; надання страховим організаціям, що здійснюють страхування довічних пенсій; надання аудитору, який відповідно до цього Закону здійснює аудит Накопичувального фонду; обміну інформацією з централізованим банком даних з проблем інвалідності.

Частиною першою статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Пунктами 1, 16 Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 1998 року №794, передбачено, що персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням (далі - відомості про фізичних осіб). На кожну фізичну особу відкривається персональна облікова картка, в якій використовується постійний індивідуальний ідентифікаційний номер Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів. Персональна облікова картка фізичної особи повинна мати таку структуру: 2) частина персональної облікової картки, що відображає сплату страхового збору (внесків) та стаж роботи фізичної особи: ідентифікаційний номер роботодавця; рік, за який внесено відомості; тривалість трудової або іншої діяльності, яка зараховується до стажу роботи; сума заробітку (доходу), на який нараховується страховий збір (внески) на пенсійне страхування (помісячно); розмір страхового збору (внесків) на пенсійне страхування за відповідний місяць; відомості, які підтверджують наявність особливих умов праці, які дають право на пенсію на пільгових умовах; .

Як вказано відповідачем у рішенні від 25.10.2024 №436/03.32-10 та відзиві на позовну заяву у індивідуальних відомостях про застраховану особу, за реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_1 наявна інформація на ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що згідно картки фізичної особи-платника податків реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 належить позивачці ОСОБА_1 . Суд зауважує, що реєстраційний номер облікової картки платника податків це десятицифровий номер для платників податків з Державного реєстру фізичних осіб України (ДРФО), який надається фізичним особам та закріплюється за ними протягом усього їхнього життя. Тобто це унікальний номер, який не може належати одночасно декільком особам. Відповідно, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу, за реєстраційним номером облікової картки платника податків позивачки - НОМЕР_1 наявна інформація на ОСОБА_1 , це свідчить про помилку допущену в імені позивачки ( ОСОБА_2 ) при внесенні відомостей до персоніфікованого обліку щодо позивачки.

Окрім цього, записами трудової книжки ОСОБА_1 (порядковий номер запису 15-28) підтверджено стаж роботи позивача з 01 серпня 2001 року по 05 вересня 2005 року- на посаді гардеробниці у ТзОВ «Ено Меблі ЛТД»; 02 липня 2008 року по 06 листопада 2008 року- на посаді кухонної робочої Мукачівського дочірнього підприємства ЛСОК «Латориця»; 29 липня 2014 року по 22 жовтня 2014 року- на посаді помічника вихователя Дошкільного навчального закладу №6; 06 липня 2015 року по 30 вересня 2015 року - на посаді помічника вихователя Дошкільного навчального закладу №6; з 01 грудня 2015 року по 28 грудня 2017 року- на посаді прибиральниці службових приміщень ТОВ «Елано»; з 11 січня 2018 року по 16 квітня 2019 року- на посаді прибиральниці службових приміщень ТОВ "Елдан Продакшн».

Вказані записи внесені до трудової книжки позивачки без виправлень, скріплені підписами відповідальної особи та печатками, відтак вказані періоди роботи позивачки підтверджені записами трудової книжки серії НОМЕР_2 .

З зазначених підстав суд дійшов висновку про неправомірність не зарахування відповідачем до страхового стажу позивача спірних періодів роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 05.101981.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що з огляду на встановлені фактичні обставини та зміст правових норм, які регулюють спірні правовідносини, рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 25 жовтня 2024 року № 436/03.32-10 про відмову у призначенні пенсії не відповідає критеріям, наведеним у п. п. 3, 5, 6, 8 ч. 2 ст. 2 КАС.

Крім того, в процесі розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії і прийнятті оскаржуваного рішення ГУ ПФУ у Львівській області не забезпечило дотримання вимог Закону № 2073, зокрема, в процесі адміністративного провадження ГУ ПФУ в Хмельницькі області не забезпечило дотримання принципів адміністративної процедури, зокрема тих, про які йдеться в п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 4 Закону № 2073.

Таким чином, суд дійшов висновку, що не зарахування відповідачем до страхового стажу позивачки спірних періодів роботи є протиправним і цей період має бути зарахований до страхового стажу позивачки, а тому рішення відповідача від 25 жовтня 2024 року № 436/03.32-10 про відмову у призначенні пенсії є протиправним і підлягає скасуванню.

Окрім цього, суд наголошує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах Пономарьов проти України, Рябих проти Росії, Нєлюбін проти Росії), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

При цьому, суд вважає за необхідне, керуючись статтею 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог, оскільки це є необхідним для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких вона просить та відповідатиме засадам адміністративного судочинства.

Так, згідно частини першої вказаної норми, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому, вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Враховуючи те, що судом встановлено протиправність рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії позивачці та зобов`язано зарахувати до страхового стажу позивачки періоди роботи згідно записів трудової книжки, а також період перебування заяви позивачки на розгляді, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивачки від 14.09.2022 (пункт 4.11 формуляру PL-UA 5 від 06.02.2024) та прийняти рішення з урахуванням висновків суду наведених у даному рішенні.

Щодо позовних вимог у частині зобов`язання відповідача внести зміни до відомостей системи персоніфікованого обліку Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , шляхом виправлення помилки у її імені: з невірного « ОСОБА_2 » на вірне « ОСОБА_2 » то такі не підлягають до задоволення з огляду на таке.

Пунктом 3 Розділу IV Положення № 10-1 відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно приписів пункту 8 Розділу IV Положення № 10-1 у разі виявлення застрахованою особою некоректних відомостей в її обліковій картці (прізвище, ім`я, по батькові на поточний момент; реєстраційний номер облікової картки платника податків; дата народження, місце народження; стать; громадянство; серія та номер паспорта; номер телефону (за згодою); адреса місця проживання) ця особа може подати до територіального органу Пенсійного фонду України особисто або через представника анкету застрахованої особи для внесення/зміни/уточнення даних в Реєстр(і) застрахованих осіб (далі - Анкета) за формою згідно з додатком 2 до цього Положення та документи, що підтверджують внесення/зміну/уточнення даних та належність помилкових даних цій особі (паспорт (інший документ, що посвідчує особу), трудова книжка, документ, який підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків або право здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта).

У матеріалах справи відсутні докази звернення позивачки до відповідача із відповідною анкетою застрахованої особи для внесення/зміни/уточнення даних в Реєстр(і) застрахованих осіб та відсутні відомості про відмову відповідача у внесенні відповідних змін.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 1статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто захисту підлягають тільки порушені права.

Оскільки позивачка не зверталася до відповідача з відповідними документами з метою внесення зміни до відомостей системи персоніфікованого обліку Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо позивача ОСОБА_1 , а відповідач не відмовляв у внесенні вказаного виправлення, зокрема доказів такої відмови суду не надано, відтак, суд вказує, що дані позовні вимоги заявлені позивачкою безпідставно та не підлягають до задоволення.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Так, позивачем для звернення до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується матеріалами справи, відтак вказані судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 241 - 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м.Львів, вул.А.Митрополита, буд.10, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 436/03.32-10 від 25.10.2024 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 згідно частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до страхового стажу періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 05.10.1981 року : з 03.07.1979 року по 03.07.1981 року навчання у Виноградівському ПТКУ; з 01.10.1981 року по 20.04.1987 року робота на посаді кухаря в ресторані ст.Мукачево; з 12.06.1987 року по 19.09.1994 року робота в Мукачівському меблевому комбінаті, який було реорганізовано у Акціонерне товариство «Мукачівський меблевий комбінат»; з 01 серпня 2001 року по 05 вересня 2005 року- на посаді гардеробниці у ТзОВ «Ено Меблі ЛТД»; 02 липня 2008 року по 06 листопада 2008 року- на посаді кухонної робочої Мукачівського дочірнього підприємства ЛСОК «Латориця»; 29 липня 2014 року по 22 жовтня 2014 року- на посаді помічника вихователя Дошкільного навчального закладу №6; 06 липня 2015 року по 30 вересня 2015 року - на посаді помічника вихователя Дошкільного навчального закладу №6; з 01 грудня 2015 року по 28 грудня 2017 року- на посаді прибиральниці службових приміщень ТОВ «Елано»; з 11 січня 2018 року по 16 квітня 2019 року- на посаді прибиральниці службових приміщень ТОВ "Елдан Продакшн».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 14.09.2022 (пункт 4.11 формуляру PL-UA 5 від 06.02.2024) та прийняти рішення з урахуванням висновків суду наведених у даному рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м.Львів, вул.А.Митрополита, буд.10, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяЮ.Ю.Дору