Справа № 440/5845/24
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 р. Справа № 440/5845/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова) від 17.06.2024 року по справі № 440/5845/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03 травня 2024 № 42 про відмову у зарахуванні до страхового стажу у пільговому обчисленні у полуторному розмірі (рік за півтора) позивачу періоди роботи з 20 вересня по 29 грудня 2007 року, з 02 січня по 30 липня 2008 року, з 15 лютого по 30 червня 2009 року в Дочірньому підприємстві "Чорнобильське монтажне управління" Відкритого акціонерного товариства "Південтеплоенергомонтаж"; з 12 липня по 31 грудня 2011 року, з 01 березня 2012 року по 31 грудня 2017 року в Компанії Вінсі Констрюксьон Гран Проже та Компанія Буйг Траво Пюблік на посадах монтажника технологічних трубопроводів 6 розряду, стропальника, бригадира в особливо шкідливих умовах праці у зоні відчуження як роботу по Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, затвердженими Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, та перерахунку пенсії у відповідності до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ст. 55 - 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в частині відмови у зарахуванні до страхового стажу у пільговому обчисленні у полуторному розмірі (рік за півтора) позивачу періоди роботи з 20 вересня по 29 грудня 2007 року, з 02 січня по 30 липня 2008 року, з 15 лютого по 30 червня 2009 року в Дочірньому підприємстві "Чорнобильське монтажне управління" Відкритого акціонерного товариства "Південтеплоенергомонтаж"; з 12 липня по 31 грудня 2011 року, з 01 березня 2012 року по 31 грудня 2017 року в Компанії Вінсі Констрюксьон Гран Проже та Компанія Буйг Траво Пюблік на посадах монтажника технологічних трубопроводів 6 розряду в особливо шкідливих умовах праці у зоні відчуження як роботу по Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, затвердженими Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, та перерахунку пенсії у відповідності до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ст. 55 - 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу у пільговому обчисленні у полуторному розмірі (рік за півтора) позивачу періоди роботи з 20 вересня по 29 грудня 2007 року, з 02 січня по 30 липня 2008 року, з 15 лютого по 30 червня 2009 року в Дочірньому підприємстві "Чорнобильське монтажне управління" Відкритого акціонерного товариства "Південтеплоенергомонтаж"; з 12 липня по 31 грудня 2011 року, з 01 березня 2012 року по 31 грудня 2017 року в Компанії Вінсі Констрюксьон Гран Проже та Компанія Буйг Траво Пюблік на посадах монтажника технологічних трубопроводів 6 розряду, стропальника, бригадира в особливо шкідливих умовах праці у зоні відчуження як роботу по Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, затвердженими Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, та перерахунку пенсії у відповідності до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ст. 55 - 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та провести перерахунок і виплату пенсії у зв`язку зі збільшенням страхового стажу, починаючи з 01 травня 2024 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03.05.2024 № 42.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 26 квітня 2024 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26 квітня 2024 року з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що відмовляючи позивачу в зарахуванні до страхового стажу у пільговому обчисленні у полуторному розмірі, суд не надав оцінки наявному на це у позивача праву. Вказує, що обраний судом захист є неефективним, та не відповідає визначеним позовним вимогам.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених вимог, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права рішення просить скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд не взяв до уваги, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області, та з 05.02.2024 отримує пенсію за віком. Вказує, що повторний розгляд заяви повинен здійснювати саме ГУ ПФУ в Полтавській області, адже орган який розглядав заяву первинно, в подальшому не має доступу до електронної пенсійної справи. Крім того зазначає що аналіз наведених положень дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, однак апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та з 05.02.2024 отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058).

26 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про перерахунок пенсії, а саме щодо зарахування стажу в полуторному розмірі за Списком № 1 в зоні відчуження за нормами Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". До заяви позивачем приєднано підтверджуючі спірний стаж документи.

Вказана заява 14 лютого 2024 року з дотримання принципу екстериторіальності розглядалась територіальним органом Пенсійного фонду України в Донецькій області.

За результатами розгляду поданих позивачем документів Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області рішенням від 03.05.2024 № 42 відмовило у зарахуванні спірних періодів трудової діяльності позивача до спеціального страхового стажу, а відтак і в перерахунку пенсії. Відмова мотивована тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області з метою перевірки достовірності видачі довідки, яка дає право на пільгових умовах за Списком № 1, направлений відповідний запит. З урахуванням того, що ініційоване позивачем питання належить вирішити в десятиденний строк та непідтвердженість інформації, зазначеній в поданих позивачем документах станом на дату прийняття відповідачем рішення, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не знайшло підстав для задоволення вимог позивача та зарахування до його пільгового стажу окремих періодів трудової діяльності до надходження акту перевірки.

Позивач не погодився з позицією відповідачів, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з протиправності прийнятого рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03 травня 2024 року № 42. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача зарахувати окремі періоди трудової діяльності позивача до його пільгового страхового стажу та здійснити перерахунок пенсії, суд виходив з того, що такі вимоги відносяться до дискреційних повноважень відповідача. Для ефективного захисту прав позивача суд вийшов за межі позовних вимог, зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 26 квітня 2024 року з урахуванням висновків суду.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383), Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 10 листопада 2006 року № 18-1 (далі - Порядок № 18-1).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першоїстатті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ, який набрав чинності з 01.01.1992, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи" - час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб": до 1 січня 1988 року - у потрійному, а з січня 1988 року до 1 січня 1993 року - у полуторному розмірі (у тому числі за Списком № 1). З 1 січня 1993 року та в наступні роки пільги з обчислення стажу, роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками № 1 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 4 постанови ЦК КПРС Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 29.12.1987 року № 1497-378 встановлено, що у період 1988-1990 років: час роботи робітників, задіяних на експлуатації Чорнобильської АЕС та ліквідації наслідків аварії в зоні відселення, зараховується у полуторному розмірі в трудовий стаж та в стаж роботи, що дає право на пільгову пенсію по Списку № 1, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173.

Дію вказаної постанови було пролонговано пунктом 1 постанови Ради Міністрів СРСР № 1136 "Про продовження на 1991-1995 роки строку дії постанови ЦК КПРС Ради Міністрів СРСР та ВЦРП від 29.12.1987 року № 1497". У подальшому зазначена норма про те, що робота у зоні відчуження ЧАЕС зараховується до трудового стажу у полуторному розмірі (в тому числі за Списком № 1) безперервно продовжується в часі.

Пунктами 1 і 3 постанови Кабінету Міністрів України "Про доплати і компенсації особам, які працюють у зоні відчуження і зоні безумовного (обов`язкового) відселення після повного відселення жителів" від 29.01.2003 № 137 визначено - у період з 1 січня 2003 року до 1 січня 2006 року особам, які постійно працюють або виконують службові обов`язки у зоні відчуження: час роботи або служби зараховується до трудового стажу, до вислуги років у полуторному розмірі (в тому числі за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком, на пільгових умовах, який затверджується Кабінетом Міністрів України).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 № 831 "Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження" - особам, які постійно працюють або виконують службові обов`язки у зоні відчуження, час роботи або служби зараховується до стажу роботи і вислуги років у полуторному розмірі (в тому числі за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36).

Згідно зі ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 працював:

- з 18.09.2007 по 07.09.2009 монтажником технологічних трубопроводів 6 розряду по строковому трудовому договору в Дочірньому підприємстві Чорнобильське монтажне управління ВАТ "Південтеплоенергомонтаж", запис № 22-23; /а.с.24/

- з 12.07.2011 по 31.12.2011 на посаді стропальника в Компанії "Вінсі Констрюксьон Гран Проже та Коспанія/ Буйг Траво Пюблік" на виконання проекту: "Грантова угода/Чорнобальський фонд "Укриття" Новий безпечний конфонемент" (Франція) в Україні, запис № 28-29./а.с.25-26/

Відповідно до Довідки № 4-87 від 07.09.2009 виданої ДП Чорнобильське монтажне управління ВАТ Південтеплоенергомонтаж, ОСОБА_1 був в зонах небезпеки ЧАЕС, визначених Рішенням Урядової комісії СССР по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС від 07.08.1986 року № 87, від 19.08.1986 року №108 від 05.01.1987 року № 339, від 02.02.1987 року № 351 безпосередньо зайнятий на роботах передбачених Постановою ЦК КПРС, Радою Міністрів СРСР та ВЦСПС від 29.12.1987 року № 1497-378 та постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 05.06.1986 року № 665-195, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до списку №1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173. З 20 вересня по 29 грудня 2007 р; з 02 січня по 30 липня 2008 року; з 15 лютого по 30 червня 2009. Час вказаної праці до 1 січня 1988 року зараховується до стажу при нарахуванні пенсії в трикратному, а у 1988 - 2012 роки в полуторному розмірі . Працював у зоні відчуження, вахтовим методом. Підстава: Постанова РМ УРСР від 10.06.86 № 207-7, розпорядження РМ УРСР від 06.01.88 р. № 12-рс та від 26.12.90 рр., Постанови КМУ від 29.06.96 № 250, від 30.06.98 № 982 від 07.02.2000 № 223, від 29.01.2003 р. № 137, від 27.04.2006 № 571, від 05.12.2007 р. № 1400. /а.с.29/

Відповідно до архівної довідки № 05-04/227 від 16.04.2024 виданої Архівним відділом Виконавчого комітету Славутицької міської ради, в особовій картці працівника (ТФ № П-2) архівного фонду Компанії Вінсі Конструксьон Гран Прожекомпанії ОСОБА_2 (спільне підприємство "Новарка") значиться " ОСОБА_3 " ІНФОРМАЦІЯ_1 : 12.07.2011 прийнятий стропальником СП Новарка майданчик ЧАЕС з ОШУП (наказ від 12.07.2011 № 171); 31.12.2011 звільнений по ст. 36 п. 2 КЗпП України, закінчення строку трудового договору (наказ від 30.12.2011 № 149і) Підстава: Ф.129, оп. 1-к, спр. 99 арк. 11-11зв.; 01 березня 2012 прийнятий стропальником СП Новарка майданчик ЧАЕС з ОШУП (наказ від 01.03.2012 № 41); 01 липня 2012 переведений бригадиром СП Новарка майданчик ЧАЕС з ОШУП (додаткова угода); 01 червня 2014 переведений стропальником СП Новарка майданчик ЧАЕС з ОШУП (додаткова угода); 31 грудня 2017 звільнений по ст. 36 п. 2 КЗпП України, закінчення строку трудового договору (наказ від 29.12.2017 № 250і). Підстава: Ф. 129, оп. 1-к, спр. 628 арк. 15-16. /а.с.60/

Крім того, в матеріалах справи наявна архівна Довідка № 05-04/228 від 16.04.2024 видана Архівним відділом Виконавчого комітету Славутицької міської ради, в якій зазначені табелі обліку часу в яких значиться " ОСОБА_3 ", з 12.07.2011 по 31.07.2011; 01.08.2011 по 31.12.2011; 01.03.2012 по 31.07.2012;01.08.2012 по 31.12.2012; 01.01.2013 по 30.06.2013; з 01.07.2013 по 31.12.2013; з 01.01.2014 по 30.06.2014; з 01.07.2014 по 31.12.2014; з 01.01.2015 по 30.06.2015; з 01.07.2015 по 31.12.2016; з 01.01.2016 по 30.06.2016; з 01.07.2016 по 31.12.2016; з 01.01.2017 по 30.06.2017; з 01.07.2017 по 30.11.2017; з 01.12.2017 по 31.12.2017./а.с.61-68/

Відповідно до Довідки № 147 від 12.06.2019 виданої менеджером з персоналу Компанії Вінсі Конструксьон Гран Проже/Компанії ОСОБА_2 , підтверджується, що ОСОБА_1 працював в зоні відчуження в Компанії Вінсі Конструксьон Гран Проже/Компанії Буйг Траво Пюблік на посаді: стропальник з 12.07.2011 по 31.12.2011 р.; з 01.03.2012р. по 31.12.2017р./а.с.71/

Відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії рішенням № 4 відповідач посилався на те, що управлінням був направлений лист на перевірку достовірності видачі довідки, яка дає право на пільгових умовах відповідно до Списку 1.

Водночас, в своєму рішенні управління пенсійного фонду не конкретизувало яка саме довідка викликала сумнів в її достовірності, куди саме управління направило лист.

Відповідачем не висловлено по суті поданих позивачем документів жодних заперечень, не конкретизовано причини, чому відповідач не взяв їх до уваги про розгляді заяві від 26.04.2024. Пенсійний орган взагалі не надав жодної правової оцінки, яка могла б свідчити про правомірність прийнятого рішення.

Зазначені обставини на переконання суду свідчать про те, що Головне управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області під час розгляду заяви позивача застосувало формальний підхід до вирішення ініційованого питання, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення про відмову в перерахунку пенсії є протиправним.

Щодо правомірності обраного судом першої інстанції способу захисту, колегія суддів зазначає наступне.

Так, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 2 статті 5 КАС України).

В силу приписів частини 2 та частини 3 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи наведені процесуальні норми, колегія суддів зазначає, що справа адміністративної юрисдикції розглядається не інакше ніж за позовною заявою особи, яка звернулася до суду, та в межах позовних вимог. При цьому, суд може вийти за межі позовних вимог лише у випадку необхідності обрання ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, якщо такі порушення мали місце, а форма заявлених позовних вимог не дозволяє це зробити, оскільки викладена в інший спосіб ніж потрібно для поновлення порушеного права в судовому порядку.

Колегія суддів зауважує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06 листопада 2019 року у справі № 509/1350/17 зазначила, що суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

При цьому, застосування такого способу захисту у цій справі вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для прийняття рішення.

Відповідно до пунктів 2, 4 та 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт чи окремі його положення; визнати бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії; визначити інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для зарахування у пільговому обчисленні у полуторному розмірі до страхового стажу спірного періоду, оскільки право на такі пільги підтверджено на законодавчому рівні, а також письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, та тими документами, що були надані позивачем до заяви поданої до пенсійного органу, відтак дії відповідача щодо відмови у зарахуванні спірного періоду роботи позивача до страхового стажу на пільгових умовах та перерахунку пенсії суд апеляційної інстанції вважає протиправними та такими, що порушують конституційне право позивача на призначення спірної пенсії.

Враховуючи, що правових підстав для відмови у зарахуванні спірних періодів трудової діяльності позивача до страхового стажу у пільговому обчисленні у полуторному розмірі (рік за півтора) у відповідача не було, а тому такі періоди підлягали зарахуванню, колегія суддів вважає, що існує лише один вид правомірної поведінки Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу у пільговому обчисленні у полуторному розмірі (рік за півтора) позивачу періоди роботи з 20 вересня по 29 грудня 2007 року, з 02 січня по 30 липня 2008 року, з 15 лютого по 30 червня 2009 року в Дочірньому підприємстві "Чорнобильське монтажне управління" Відкритого акціонерного товариства "Південтеплоенергомонтаж"; з 12 липня по 31 грудня 2011 року, з 01 березня 2012 року по 31 грудня 2017 року в Компанії Вінсі Констрюксьон Гран Проже та Компанія Буйг Траво Пюблік.

Отже, у відповідача відсутній вибір між декількома можливими правомірними рішеннями, а тому зазначені повноваження не є дискреційними.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що ефективним способом захисту порушених прав є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу у пільговому обчисленні у полуторному розмірі (рік за півтора) ОСОБА_1 періоди роботи з 20 вересня по 29 грудня 2007 року, з 02 січня по 30 липня 2008 року, з 15 лютого по 30 червня 2009 року на посаді монтажника технологічних трубопроводів 6 розряду в Дочірньому підприємстві "Чорнобильське монтажне управління" Відкритого акціонерного товариства "Південтеплоенергомонтаж"; з 12 липня по 31 грудня 2011 року, з 01 березня 2012 року по 31 грудня 2017 року на посаді стропальника в Компанії Вінсі Констрюксьон Гран Проже та Компанія Буйг Траво Пюблік, та повторно розглянути заяву від 26.04.2024 №1798 з урахуванням висновків суду у справі 440/5845/24.

Щодо посилань відповідача в апеляційній скарзі на те, що пенсійним органом уповноваженим повторно розглянути заяву позивача є Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, колегія суддів зазначає таке.

Порядок приймання, оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", затв. Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.

Відповідно до п. 4.1 розділу IV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Відповідно до п. 4.2 розділу IV Порядку № 22-1, при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного трудового стажу. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії;

з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуло Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, та прийняло спірне рішення.

За таких обставин, оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.04.2024 про перерахунок пенсії було визначено ГУПФ України в Донецькій області, яким в подальшому й було прийнято протиправне рішення, тому останній і має завершити процедуру та розглянути заяву повторно, з урахуванням висновків суду.

Згідно з частиною 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправний характер рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03.05.2024 № 4 про відмову в перерахунку пенсії, однак обрав неналежний та неефективний спосіб захисту порушеного права, колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 по справі № 440/5845/24 підлягає скасуванню в частині задоволених вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.04.2024 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.04.224 з урахуванням висновків суду, з прийняттям в цій частині нового рішення про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу у пільговому обчисленні у полуторному розмірі (рік за півтора) ОСОБА_1 періоди роботи з 20 вересня 2007 по 29 грудня 2007 року, з 02 січня 2008 по 30 липня 2008 року, з 15 лютого 2009 по 30 червня 2009 року на посаді монтажника технологічних трубопроводів 6 розряду в Дочірньому підприємстві "Чорнобильське монтажне управління" Відкритого акціонерного товариства "Південтеплоенергомонтаж"; з 12 липня 2011 по 31 грудня 2011 року, з 01 березня 2012 року по 31 грудня 2017 року на посаді стропальника в Компанії Вінсі Констрюксьон Гран Проже та Компанія Буйг Траво Пюблік, та повторно розглянути заяву від 26.04.2024 №1798 з урахуванням висновків суду у справі 440/5845/24.

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 у справі № 440/5845/24 слід залишити без змін.

Щодо розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст. 132 КАС України).

Згідно з ч.ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частиною 6 ст. 139 КАС України передбачено, що, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як встановлено з матеріалів справи, а саме квитанцій про сплату судового збору, позивачем сплачено судовий збір за подання адміністративного позову до суду першої інстанції у розмірі 2422,40 грн. (а.с. 96) та за подання апеляційної скарги до апеляційної інстанції 3633,60 грн. (а.с. 163).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто частину судових витрат зі сплаченого судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1211,20 грн.

Оскільки, Другим апеляційним адміністративним судом рішення суду першої інстанції скасовано в частині, та в цій частині прийнято нове рішення, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити розподіл судових витрат та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача 6056 грн.(2422,40 грн+3633,60 грн).

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 по справі № 440/5845/24 - змінити, шляхом виключення третього абзацу з резолютивної частини рішення, а абзац четвертий викласти в наступній редакції:

"Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу у пільговому обчисленні у полуторному розмірі (рік за півтора) ОСОБА_1 періоди роботи з 20 вересня 2007 по 29 грудня 2007 року, з 02 січня 2008 по 30 липня 2008 року, з 15 лютого 2009 по 30 червня 2009 року на посаді монтажника технологічних трубопроводів 6 розряду в Дочірньому підприємстві "Чорнобильське монтажне управління" Відкритого акціонерного товариства "Південтеплоенергомонтаж"; з 12 липня 2011 по 31 грудня 2011 року, з 01 березня 2012 року по 31 грудня 2017 року на посаді стропальника в Компанії Вінсі Констрюксьон Гран Проже та Компанія Буйг Траво Пюблік, та повторно розглянути заяву від 26.04.2024 № 1798 з урахуванням висновків суду у справі 440/5845/24."

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 по справі № 440/5845/24 залишити без змін.

Змінити розподіл судових витрат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір за подання адміністративного позову до суду першої інстанції у розмірі 2422,40 грн. та за подання апеляційної скарги 3633,60 грн., в загальному розмірі 6056 грн. (шість тисяч пятдесят шість гривень).

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко В.В. Катунов