Справа № 583/2364/25
Суддя: Семенова О. С.
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/2364/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Семенової О.С.,

за участю секретаря

судового засідання Гайдейчук К.С.,

учасників справи:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Нікітченко Є.В. /в режимі відеоконференції/,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Охтирка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Нікітченко Є.В., 29 травня 2025 року звернувся до суду з цим адміністративним позовом про скасування постанови № 988/2025 від 09 травня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закриття провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова є незаконною, такою, що прийнята з порушенням вимог закону, оскільки він є студентом Національного технічного університет України «Київського політехнічного інституту імені Ігоря Сікорського», термін його навчання з 01 вересня 2019 року до 30 червня 2025 року. 09 травня 2025 року на зупинці вулиці Вільного Козацтва в м. Суми до нього на вулиці підійшли працівники ТЦК та СП, поліції для перевірки документів. Позивач надав для встановлення особи студентський квиток та пояснив, що він прямує до бібліотеки на зайняття з англійської мови, де він прийме участь у вікторині, присвяченої дню Європи, паспорт в нього залишився вдома. Тоді йому запропонували проїхати за місцем свого проживання та надати паспорт для перевірки особи. В подальшому, перевіривши паспорт, запропонували проїхати разом з ними у приміщенні СМК №5 по АДРЕСА_1 , де повідомили, що його дані в Реєстрі не можливо перевірити, так як вони не підтягуються. В подальшому відносно нього працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за не уточнення даних. В протоколі про адміністративне правопорушення позивач не погодився із формулюванням та зазначив, що 16 липня 2024 року ним дані уточнено вчасно та крім того, що він є студентом і не підлягає мобілізації. В цей же день, 09 травня 2025 року ТВО начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 відносно позивача винесено постанову за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови позивачу надано направлення на проходження військово лікарської комісії. Під час проходження ВЛК позивача направлено на проходження лікаря психіатра, який запропонував йому стаціонарне лікування терміном на 10 днів. У той час, позивач не мав змоги перебувати на стаціонарному лікуванні, оскільки він є студентом останнього курсу і йому необхідно виконувати дипломну роботу для подальшого її захисту. Тому на даний час він ВЛК ще не пройшов. Із застосунку «Резерв +» вбачаться, що позивачем ОСОБА_1 дані оновлено вчасно 16 липні 2024 року, тобто в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

19 червня 2025 року від представника відповідача Думчикова А.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив залишити постанову про накладення адміністративного стягнення від 09 травня 2025 року № 988/2025 без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 - без задоволення. Свої заперечення мотивує тим, що адміністративне стягнення стосовно позивача накладене уповноваженою на те особою, у передбачений чинним законодавством України спосіб. Відповідно до абз. 4 п. 1 ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ХІ, який набрав чинності 18 травня 2024 року, громадяни України зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти / за наявності/ та інші персональні дані.Таким чином вказані норми законодавства передбачають три шляхи, якими громадяни України, які перебувають на території України, повинні були уточнити свої персональні дані з 18 травня 2024 року до 16 липня 2024 року / включно/, а саме: шляхом прибуття самостійно до ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання; шляхом прибуття самостійно до центру надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста. Позивач у встановлені законом строки свої військово-облікові дані не уточнив, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Позивач в умовах особливого періоду будучи військовозобов?язаним не уточнив протягом 60 днів свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки в порушення вимог абзацу 2 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов?язок та військову службу». Приміткою у статті 210 КУпАП визначено, що положення статей 210,210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов?язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Однак, примітка до статті 210 КУпАП не може бути застосовано в даному випадку, оскільки чинне законодавство зобов?язувало саме позивача вчинити певні дії і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто у один із визначених способів, відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів може перевірити, чи оновив військовозобов?язаний свої персональні дані, але обов?язок такого оновлення покладається на військовозобов?язаного, яким є позивач. Жодна з вищезазначених баз даних не містить інформації про фактичне місце проживання позивача, номери його засобів зв?язку, а також адреси електронної пошти та інші персональні дані. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обгрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки сама його незгода із встановленим правопорушенням не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності. Зважаючи, що у зв?язку з невиконанням військового обов?язку в діях позивача вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУПА відповідачем правомірно складено адміністративні матеріали та обгрунтовано притягнуто позивача до адміністративної відповідальності. Вважає, що відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення від 09 травня 2025 року стосовно позивача був складений уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 стрільцем-помічником гранатометника першого відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 з дотриманням вимог Наказу Міністерства оборони України від 01 січня 2024 року № 3 "Інструкція зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення". Будь-яких заперечень стосовно визначеної в протоколі дати та часу розгляду справи у своїх поясненнях, позивач не зазначив. Таким чином позивач був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. Позивач був присутній 09 травня 2025 року під час складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, що підтверджується його особистими підписами. Тому позивачу достеменно було відомо про притягнення його до адміністративної відповідальності ще 09 травня 2025 року, що відповідно до ч. 8 ст. 240 КАС України є підставою для залишення позову без розгляду. 09 травня 2025 року відповідачем було виявлено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим в цей же день було складено протокол та постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Зважаючи, що під час розгляду справи при наданні пояснень позивачем не були надані докази поважності причини не оновлення даних начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 правомірно винесена оскаржувана постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу 17000 гривень. Таким чином при розгляді ІНФОРМАЦІЯ_3 адміністративної справи стосовно позивача повно та всебічно встановлено обставини справи, вірно застосовано норми матеріального та процесуального права які регулюють подібні правовідносини. Справа розглянута уповноваженою на те посадовою особою - начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 в межах його компетенції з дотриманням процедури передбаченої законодавством України, на основі суворого додержання закону. Постанова у справі є обґрунтованою, адміністративне стягнення відповідає матеріалам справи про адміністративне правопорушення, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог /а.с. 38-43/.

Позивач ОСОБА_1 та його представниця, адвокат Нікітченко Є.В., в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні надав покази про те, що він 09 травня 2025 року йшов по АДРЕСА_2 коли його зупинили працівники ТЦК разом із поліцейськими, перевірили документи при ньому був студентський квиток, паспорт перебував у нього вдома, тоді ці працівники разом із ним поїхали до дому, він забраб паспорт вони перевірили його особу, посадили у службовий автомобіль та відвезли до приміщення СМК № 5 по вулиці Марко Вовчук № 2 де перебували працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 , які поставили його на облік хоча він перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Йому на підпис надали документ, як пояснили за те, що він не оновив дані, він з цим не погодився і повідомив, що 16 липня 2024 року він оновив дані,але не міг це підтвердити, так-як його мобільний телефон залишився вдома. Свої зауваження він виклав в протоколі, але на них не звернули уваги та склали постанову в м. Суми, всі документи про накладення штрафу складалися однією особою. Він подав заяву про оскарження постанови до ІНФОРМАЦІЯ_5 але йому було відмовлено. Просить скасувати постанову, оскільки він не порушував закон і не має матеріальної можливості сплатити штраф.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 Думчиков А.А. в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав в повному обсязі з мотивів, викладених у відзиві /а.с. 54/.

Суд з урахуванням думки сторони позивача вважає за можливо провести судовий розгляд без участі представника відповідача.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 Постанови від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Положеннями ч. 2 ст.19 Конституції Українивстановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може мати вигляд індивідуального акта, яким відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС є акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Одним з таких актів може бути постанова про накладання адміністративного стягнення, оскільки зазначений акт виноситься суб`єктом владних повноважень на виконання своїх владних функцій щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності та стосується лише прав та інтересів конкретно визначеної особи, яка піддається впливу накладеного адміністративного стягнення як форми адміністративної відповідальності, а дія такого акта вичерпується його виконанням.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року. № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року по теперішній час в Україні діє воєнний стан. Указом Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до положень частин 1-3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із вимогами ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» інші закониУкраїни,а також прийняті відповіднодо них укази ПрезидентаУкраїни таі нші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатностідержави, виконання військового обов`язку,проходження військовоїслужби, служби у військовому резервіта статусу військовослужбовців, а також міжнародні договориУкраїни, згода на обов`язковість яких наданаВерховною РадоюУкраїни. (ст. 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно ст.235 КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що в матеріалах адміністративної справи міститься скріншот Резер+ про те, що 16 липня 2024 року о 19 годині 43 хвилин дані успішно оновлені /а.с. 14/.

В судовому засіданні судом оглянуто мобільний телефон позивача, а саме додаток Резерв+, з якого слідує, що саме ОСОБА_1 оновив дані вчасно 16 липня 2024 року.

09 травня 2025 року стрільцем-помічником гранатометника першого відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 в місті Суми складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення № 988/2025 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, про те, що 09 травня 2025 року об 11-20 годині встановлено факт порушення вимог абзацу 2 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та війському службу», вчинене ОСОБА_1 , який протягом 60 днів з дня набрання чинності Указу президента України від 06 травня 2024 року № 271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» не уточнив свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, вчинене в особливий період, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в протоколі є підписи особи, яка склала протокол та ОСОБА_1 , який надав письмові пояснення, що він в строк оновив дані через застосунор Резерв+ . Відповідно до цього протоколу ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 19:00 год. 09 травня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , що протирічить положеннями ст. 277-2 КУпАП про те, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи /а.с. 47-48/.

Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

09 травня 2025 року в м. Охтирка ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в результаті розгляду протоколу про адміністративне правопорушення № 988/2025 від 09 травня 2025 року за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП винесено постанову № 988/2025 відносно ОСОБА_1 за те, що 09 травня 2025 року об 11-20 годині встановлено факт порушення вимог абзацу 2 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та війському службу», вчинене ОСОБА_1 , який протягом 60 днів з дня набрання чинності Указу президента України від 06 травня 2024 року № 271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» не уточнив свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, вчинене в особливий період. Враховано те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. постанова складена в присутності ОСОБА_1 , що підтверджується його особистим підписом, та підписана особою, яка винесла постанову. Дата набрання постановою законної сили вказано 18 травня 2025 року, строк її пред`явлення до виконання до 09 серпня 2025 року. У постанові також вказано її серію та номер, дату розгляду справи, місце розгляду, посада, звання та прізвище, ім`я по батькові особи, яка розглядає справу, особа, щодо якої розглядається справа, суть і обставини правопорушення, прийняте по справі рішення, вид адміністративного стягнення та сума штрафу /а.с. 49-50/.

Відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 05 вересня 2019 року перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 /а.с. 60/.

Відповідно до частин 1, 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

З приводу того, що неналежне повідомлення особи про розгляд справи про адміністративне правопорушення та порушення її прав у процесі її розгляду є підставою для скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Суди вже неодноразово висловлювали відповідні правові позиції.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2024р. по справі № 642/1199/24 з приводу розгляду аналогічної справи викладено наступну правову позицію:

«Так, у частині 2 статті 19 Конституції закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 248 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив такі висновки:

«Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».

Виходячи із норм викладених в частині 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, розгляд справи відбувся без дотримання своєчасного сповіщення про розгляд справ, що в силу приписів частини 1 статті 268 КУпАП виключало можливість розгляду справи.

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату, Верховний Суд у постановах від 6.03.2018 у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі № 591/2794/17, від 6.02.2020 № 05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а дійшов такого висновку:

«Факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».

Процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Недотримання відповідачем приписів законодавства України про адміністративні правопорушення тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови та є підставою для її скасування.»

Аналогічну правову позицію виклав і Білопільський районний суд Сумської області у своїй постанові від 27.11.2023р. по справі № 573/2140/23, провадження № 2-а/573/9/23, яка залишена в силі постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2024р. по справі № 573/2140/23.

Обставини у всіх аналогічних справах, на які наведені посилання вище, є аналогічними щодо тих, що розглядається зараз: позивач не був заздалегідь за 3 дні повідомлений про розгляд щодо нього справи про адміністративне правопорушення.

Це все можна вважати розглядом справи про адміністративні правопорушення з суттєвим порушенням прав та свобод позивача, його неналежним повідомленням щодо розгляду справи та суттєвими порушеннями процесу її розгляду з боку працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оскільки постанову відносно ОСОБА_1 винесено в той же день коли складений був протокол, в місті Суми, а не в місті Охтирка, як вказано в постанові, працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 , хоча на обліку в ньому він не беребував, дані позивачем були оновлені вчасно, про що суд пересвідчився в судовому засіданні та те, що протокол та постанову винесено однією особою, що є порушенням процесуальних норм КУпАП, ураховуючи зазначену позицію Верховного Суду, суд дійшов висновку щодо протиправності оскаржуваної постанови та її скасування.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАСУ у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцієюта законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на презумпцію протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, що закріплена у ч. 2 ст. 77 КАСУ, обов`язок доведення вчинення особою відповідного правопорушення, а отже і обов`язок доведення правомірності власного рішення, покладається саме на суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку не може бути допустимим доказом, так як складений з порушенням норм КУпАП, тому законних підстав винесення постанови не було.

Із змісту рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 вбачається, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції Українипрезумпції невинуватості.

Відповідно до закріпленого у ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Верховний Суд у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а вказав, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Тож, згідно з принципом презумпції невинуватості, який діє в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАСУза наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного суддя дійшла висновку, що матеріалами справи не доведено дотримання при винесені оскаржуваної постанови вимог статей 248, 277-2, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності із законом. В зв`язку з цим позовні вимоги підлягають задоволенню, оскаржувана постанова - скасуванню, провадження у справі про адміністративне правопорушенню - закриттю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України із відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 254, 256, 277-279, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 229, 242-246, 286 КАС України,

УХВАЛИЛА:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , /мешканця: АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_2 / до ІНФОРМАЦІЯ_1 /юридична адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 / про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Скасувати постанову № 988/2025 про накладення адміністративного стягнення від 09 травня 2025 року за вихідним № 3333, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути із ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , /мешканця: АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_2 , судові витрати понесені позивачем при поданні адміністративного позову до суду у виді судового збору в сумі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває чинності після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області О.С.Семенова