Справа № 520/4277/25
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 р. Справа № 520/4277/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Бегунца А.О. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14.05.2025, (головуючий суддя І інстанції: Панов М.М.) по справі № 520/4277/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до Дня Незалежності України (24.08.2024) за 2023 рік у меншому розмірі, ніж передбачено статтею 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 разової грошової допомоги до Дня Незалежності України (24.08.2024) за 2023 рік, відповідно до статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в справі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.05.2025 за власною ініціативою суду зупинено провадження по справі до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій адміністративній справі №440/14216/23.

ОСОБА_1 , не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду, а справу направити для продовження розгляду до Харківського окружного адміністративного суду.

В обґрунтування зазначає, що справа № 520/4277/25 не відповідає ознакам типової справи, оскільки позивач не є особою, якій встановлена інвалідність. Посилається на те, що обов`язковою ознакою типової справи є сторона позивача, а саме відповідні ознаки позивача, які можуть встановити та визначити окрему їх групу або їх спеціальний статус. Зазначає, що виходячи з аналізу справи № 440/14216/23, яка знаходиться на розгляді Верховного Суду, справа № 520/4277/25 не може бути типовою справою, оскільки позивач не має відповідного статусу інваліда, що є необхідною умовою (ознакою) для типових справ.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційна скарга розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зупиняючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що справа № 520/4277/25 має ознаки типової, щодо якої Верховним Судом відкрито провадження у зразковій справі № 440/14216/23.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Дана підстава для зупинення провадження в адміністративній справі виникає в процесі, коли постановлення рішення можливо після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи, в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Отже, вказана норма передбачає обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі неможливості її розгляду до вирішення іншої справи у взаємопов`язаному спорі, що розглядається іншим судом. Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються та встановлюються іншим судом, впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, тобто мають преюдиціальне значення для даної справи та не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно у даній справі. Тобто, у вказаній нормі вказується про те, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі та рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 291 КАС України суд, який розглядає типову справу, має право зупинити провадження за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою у випадку, якщо Верховним Судом відкрито провадження у відповідній зразковій справі.

З аналізу наведених норм процесуального закону вбачається, що зупинення провадження у типовій справі з підстав розгляду Верховним Судом зразкової справи належить до дискреційних повноважень суду та вирішення питання про зупинення провадження у типовій справі залежить від оприлюднення Верховним Судом повідомлення про відкриття провадження у зразковій справі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 22.11.2023 ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду відкрито провадження у зразковій справі № 440/14216/23 (№ Пз/990/7/23).

У вищевказаній ухвалі про відкриття провадження у зразковій справі, суд касаційної інстанції вказав наступне:

1) позивачі є особами з інвалідністю внаслідок війни (ветеранами війни) та мають право на отримання разової грошової допомоги до Дня Незалежності за 2023 рік;

2) позовні вимоги заявлені до органу, уповноваженого здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до Дня Незалежності;

3) спірні відносини стосуються визначення розміру разової грошової допомоги до Дня Незалежності за 2023 рік та урегульовані одними й тими самими нормами права, а саме: ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2023 №754 «Деякі питання соціального захисту ветеранів війни та жертв нацистських переслідувань»;

4) позивачами у зазначених справах заявлено тотожні позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 КАС України типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги.

Зразкова адміністративна справа - типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення.

Так, предметом розгляду у справі № 440/14216/23 є дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік як особі з інвалідністю внаслідок війни другої групи у меншому розмірі, ніж передбачено статтею 13 Закону України № 3551-XII зважаючи на те, що позивач є особою з інвалідністю внаслідок війни другої групи та має право на пільги, встановлені Законом України № 3551-XII. У серпні 2023 відповідач виплатив йому разову грошову допомогу до Дня Незалежності у розмірі, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2023 № 754, а саме 2900.00 грн. Водночас на переконання позивача, така допомога мала бути виплачена йому у розмірі, визначеному ст. 13 Закону України № 3551-XII (в редакції Закону від 25.12.1998 № 367-ХІV), тобто не менше восьми мінімальних пенсій за віком.

Предметом спору у даній справі № 520/4277/25 за позовом ОСОБА_1 як і у наведеній зразковій справі № 440/14216/23 є визначення розміру разової грошової допомоги до Дня Незалежності за 2023 рік, що врегульовано одними й тими самими нормами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2023 № 754 «Деякі питання соціального захисту ветеранів війни та жертв нацистських переслідувань».

Окрім того, з матеріалів справи встановлено, що позивач є ветераном війни - учасником бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_1 ), також позивачем заявлено позовні вимоги до органу, уповноваженого здійснювати виплату грошової допомоги до Дня Незалежності за 2023 рік, та вони стосуються питання визначення розміру такої допомоги відповідно до Закону України № 3551-XII.

З огляду на суб`єктний склад спірних правовідносин, зміст позовних вимог та підстави позову, а також правове регулювання спірних відносин, у суду першої інстанції були підстави вважати, що ця справа відповідає ознакам, викладеним в ухвалі Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи № 440/14216/23, дана адміністративна справа є типовою у відношенні до зразкової адміністративної справи № 440/14216/23.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо не відповідності даної справи ознакам типової справи, наведеним у вищевказаному рішенні Верховного Суду, оскільки позивач у цій справі не є особою, якій встановлено інвалідність, то колегія суддів зазначає наступне.

Верховним Судом у постанові від 05.03.2024 по зразковій справі № 440/14216/23 досліджено та проаналізовано відповідні зміни внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо разової грошової виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань» від 20.03.2023 № 2983-IX, що регулює питання грошової допомоги ветеранам війни та особам, прирівняних до них, в тому числі учасникам бойових дій, яким повноваження з визначення розміру допомоги передано до Кабінету Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України, 21.07.2023 прийнято постанову № 754 «Деякі питання соціального захисту ветеранів війни та жертв нацистських переслідувань».

Цією постановою, серед іншого, затверджено «Порядок використання коштів державного бюджету для забезпечення соціального захисту ветеранів війни та жертв нацистських переслідувань».

Також цією постановою затверджено «Порядок здійснення у 2023 році разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «;Про жертви нацистських переслідувань» (Порядок № 754).

Пунктом 3 цього Порядку визначено розміри грошової допомоги, зокрема, особам з інвалідністю внаслідок війни, учасникам бойових дій та іншим, особам, які мають право на таку грошову допомогу, визначеним у п. 2 цього ж Порядку.

Проте, визначені Кабінетом Міністрів України розміри грошової допомоги у наведеному Порядку № 754 є значно меншими за визначені раніше розміри, встановлені відповідно Законом України № 3551-XII.

Верховним Судом зазначено, що рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р2020 (справа № 1-247/2018 (3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення пункту 26 розділу Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України у частині, яке передбачало, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України № 3551-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Тобто, питання визначення розміру щорічної разової грошової допомоги стосується всіх категорій осіб, зазначених в Законі України № 3551-XII, а тому результат розгляду Верховним Судом зразкової справи № 440/14216/23 прямо впливає на спірні правовідносини, що є предметом розгляду у справі № 520/4277/25.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що адміністративна справа № 520/4277/25 є типовою у відношенні до зразкової адміністративної справи № 440/14216/23.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Верховного Суду від 05.03.2024 у справі № 440/14216/23 позовні вимоги задоволено, однак на теперішній час воно ще не набрало законної сили.

Оскільки, станом на день постановлення ухвали судом першої інстанції 14.05.2025 у справі №520/4277/25, рішення Верховного Суду від 05.03.2024 у зразковій справі № 440/14216/23, не набрало законної сили, а тому судом першої інстанції правомірно зупинено провадження справі № 520/4277/25.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі прийнята з додержанням норм процесуального права, а тому не підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, тому не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14.05.2025 по справі № 520/4277/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді А.О. Бегунц В.А. Калиновський