Справа № 607/7636/25
Суддя: Дуда О. О.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2025 Справа №607/7636/25 Провадження №2-а/607/352/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дуди О.О.

за участю секретаря судового засідання Багрій І.І.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ГУНП в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4444974 від 07.04.2025, згідно з якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, постановою капітана поліції ОСОБА_2 (який на його вимогу не представився і не пред`явив службового посвідчення під час даного матеріалу, а його прізвище та ім`я я взнав від сторонніх осіб) складання серії ЕНА №4444974 від 07 квітня 2025 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за ч.2 ст.122 КУпАП за те, що 07.04.2025 року о 12:21 годині в м. Бучач по вул. Галицькій, керуючи транспортним засобом Рено ДАСТЕР, номерний знак НОМЕР_1 подав світловий покажчик повороту, не здійснивши маневру, чим порушив вимоги п.п. 9.4 ПДР України.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав: 07.04.2025 року позивач перебував у м.Бучачі для виконання планової роботи у зв`язку із виконання своїх службових обов`язків. Позивача постійно переслідував цивільний автомобіль марки Лексус, водій якого спостерігав за його роботою. На нього позивач не звертав уваги. Виконавши роботу у м.Бучач, позивач поїхав в сторону напрямку на с.Коропець Біля с.Зубрець в дзеркало заднього вигляду побачив, що його переслідує автомобіль поліції охорони із включеними проблисковими маячками синього кольору та вищевказаний білий Лексус, які перегородили йому дорогу, вийшовши з автоматичною зброєю і наказали вийти зі службового автомобіля та провели його обшук. В автомобілі охорони знаходився капітан поліції ОСОБА_3 , одягнутий у форму поліції без нагрудного значка, який підійшов до позивача та повідомив, що необхідно проїхати в центр м.Бучач для складання адмінматеріалу, так як йому на мобільний телефон було надано інформацію від водія ОСОБА_4 про те, що він включив поворот і не здійснив даного маневру. Працівник поліції дослівно сказав: «Я мушу написати протокол на Вас, бо інакше Він (водій ОСОБА_4 ) напише на мене». У Бучач позивача привезли під конвоєм у поліцейському автомобілі. Складання постанови здійснювалось у службовому авто поліції охорони, а біля нього знаходився інший автомобіль патрульної поліції, з якої ОСОБА_3 взяв планшет. При складанні постанови працівником поліції проводився запис із нагрудної відеокамери, яку постійно він вимикав та вмикав та тримав сидячи біля ніг. Після складання адмінматеріалу вручив позивачу постанову та сказав, що її необхідно терміново сплатити, бо це не великими коштами і по судах він не збирається ходити. Вказаного порушення ПДР України позивач не вчиняв, вважає себе невинним, не погоджується із зазначеним рішенням, а тому просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить задовольнити.

Представником відповідача подано до суду відзив на позов, згідно з яким представник відповідача проти задоволення позову заперечив та вказав, що факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем зафіксовано на відеозаписі з реєстратора службового автомобіля працівників поліції та позивача було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки позивач 07.04.2025 року о 12:21 годині в м. Бучач по вул. Галицькій, керуючи транспортним засобом Рено ДАСТЕР, номерний знак НОМЕР_1 подав світловий покажчик повороту, не здійснивши маневру, чим порушив вимоги п.п. 9.4 ПДР України.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Постановою серії ЕНА №4444974 від 07 квітня 2025 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за те, що ОСОБА_1 07.04.2025 року о 12:21 годині в м. Бучач по вул. Галицькій, керуючи транспортним засобом Рено ДАСТЕР, номерний знак НОМЕР_1 подав світловий покажчик повороту, не здійснивши маневру, чим порушив вимоги п.п. 9.4 ПДР України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 6 ст.55 Конституції України закріплено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (в даному випадку відповідач) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно з п. 8 ч. 1ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

За змістом спірної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначений Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 ( далі - ПДР).

Пунктом 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність, за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 7 КУпАП що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому слід зазначити про те, що у відповідності до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №660/575/16-а від 31.01.2018.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

На відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції, наданому представником відповідача разом із відзивом на позов, а саме у файлі "1.mp4" (відмітка на відеозаписі: 11:33:48, що відповідає 04хв. 59сек. відеозапису) зафіксовано, що працівник поліції, враховуючи вік ОСОБА_1 , обмежується усним зауваженням до ОСОБА_1 за вказане адміністративне правопорушення, та дозволяє йому їхати.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, у даному випадку, подальший повторний розгляд адміністративної справи та складання за цим самим фактом правопорушення оскаржуваної постанови від 07.04.2025 року, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, тобто вже після розгляду уповноваженою особою справи про адміністративне правопорушення, за наслідками якої уповноважена особа обмежилась усним зауваженням до позивача, не відповідає вимогам закону.

За вказаних процесуальних порушень, оскаржувана постанова від 07.04.2025 року підлягає скасуванню, тому позов ОСОБА_1 слід задовольнити.

Також, відповідно до ч. 1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 сплатив судовий збір у сумі 605 грн 60 коп, що підтверджується квитанцією АТ "Укрпошта" № 99 від 24.04.2025, а тому сума сплаченого судового збору підлягає стягненню на користь позивача з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 55, 62 Конституції України, статтями 7, 9, 72-77, 139, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до ГУНП в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії ЕНА №4444974 від 07 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн скасувати та закрити провадження у справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ГУНП в Тернопільській області, на користь ОСОБА_1 сплачений ним при зверненні до суду судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а учасниками справи, яким повне рішення не було вручене у день його проголошення, у той же строк з дня його вручення.

На виконання п.4 ч.5 ст.246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції України в Тернопільській області, знаходиться за адресою: вул. Валова,11 м. Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ; адреса електронної пошти: .

Головуючий суддяО. О. Дуда