Справа № 620/12991/24
Суддя: Василь НЕПОЧАТИХ
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року Чернігів Справа № 620/12991/24

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Товариство шанувальників природи» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «СОЛІД БРУК» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.07.2024 № 10294/Ж10/25-01-24-08 (форма ПС) про сплату штрафних санкцій в сумі 2040,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідальність податкового агента настає виключно у випадку зміни відомостей щодо платника податку, у той час як позивачем була виправлена сумова (арифметична) помилка, яка жодним чином не вплинула на відомості про доходи та нараховані/утримані податки з платників податків. Також зазначає, що військовий збір не включений до складу ані загальнодержавних, ані місцевих податків та зборів, у той час як відповідальність, передбачена пунктом 1 статті 119 глави 11 розділу ІІ Податкового кодексу України, настає при уточненні сум податку. Зазначає, що в уточнюючому розрахунку № від 11.01.2024 відкоригована саме сума нарахованого військового збору, а тому у відповідача відсутні підстави для притягнення до відповідальності. Також вказає на відсутність повторності порушення, оскільки попереднє податкове повідомлення-рішення № 7491/Ж10/25-01-24-08-05, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) на суму 1020,00 грн., було скажено позивачем в судовому порядку та не було узгоджене станом на дату винесення податкового повідомлення-рішення від 01.07.2024 № 10294/Ж10/25-01-24-08.

Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову посилаючись на те, що в діях позивача вбачаються умисні діяння, які свідчать, що позивач починаючи з 2020 року, щоквартально кожного року робить помилки у податкових деклараціях, які призводять до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань та систематично через декілька років (з пропуском строку, який визначено положеннями пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, з урахуванням підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України) самостійно виправляє свої помилки, шляхом подання уточнюючих розрахунків. Тому вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є обґрунтованим та відповідає нормам податкового законодавства.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

14.03.2024 Головним управлінням ДПС у Чернігівській області була проведена камеральна перевірка ТОВ «Товариство шанувальників природи», за результатами якої було складено Акт № 3359/Ж5/25-01-24-08-05 про результати камеральної перевірки податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску.

Перевіркою встановлено, що відповідно до абзацу «б» пункту 176.2 статті 176 розділу IV Податкового Кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів зобов`язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, Розрахунок до контролюючого органу за основним місцем обліку. Згідно пункту 51.1 статті 51, з урахуванням підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 розділу II Податкового кодексу України платники податків, у тому числі податкові агенти, платники єдиного внеску зобов`язані подавати протягом 40 календарних днів звітного (податкового) кварталу Розрахунок з розбивкою по місяцях звітного кварталу.

ТОВ «Товариство шанувальників природи» () до Бобровицької ДПІ подано уточнюючий Розрахунок за IV квартал 2020 року 11.01.2024 № , яким за 3 місяць кварталу зменшено показники суми нарахованого доходу на загальну суму 35509,76 грн, нарахованого податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 532,54 грн., а також за І квартал 2021 року 11.01.2024 № , яким у 3 місяці кварталу збільшено показники суми нарахованого військового збору по платнику податків РНОКПП (ознака 101).

Вказані помилки призвели до зменшення та збільшення податкових зобов`язань платника податку.

За результатами перевірки встановлено, що ТОВ «Товариство шанувальників природи» порушено вимоги підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49, абзацу «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового Кодексу України.

Не погоджуючись з актом перевірки позивачем подано заперечення від 09.04.2024 № 4 (вх. №10657/6/25-01 від 15.04.2024) на вищевказаний Акт камеральної перевірки.

За результатами розгляду заперечення висновки акту камеральної перевірки від 14.03.2024 № 3359/Ж5/25-01-24-08-05 залишені без змін, про що платника повідомлено листом від 26.04.2024 № 5582/6/25-01-24-08-11.

Головним управлінням ДПС у Чернігівській області винесено податкове повідомлення-рішення від 01.07.2024 № 10294/Ж10/25-01-24-08, яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 2040,00 грн.

15.07.2024 позивачем була подана скарга на вказане податкове повідомлення-рішення до ДПС України, проте рішенням ДПС України від 11.09.2024 № 27526/6/99-00-06-01-03-06 скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення № 10294/Ж10/25-01-24-08 від 01.07.2024 без змін.

Вважаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним та такими, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Органи державної податкової служби згідно пункту 75.1 статті 75 Податкового Кодексу України мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового Кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Статтею 76 Податкового Кодексу України визначено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова (пункт 76.1). Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу (пункт 76.2). Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу (пункт 76.3).

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 06.06.023 у справі № 480/8796/21, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника.

При цьому, будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності. Наведене свідчить про обов`язковий характер камеральної перевірки, яка проводиться у випадку подання платником звітних документів до контролюючого органу.

А відтак, камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету та/або своєчасності сплати такого податку.

Перевірка будь-яких інших відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.

Фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування), перевірку своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання.

Отже, під час камеральної перевірки податковим органом могла бути перевірена виключно своєчасність: подання податкових декларацій (розрахунків); реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до них у ЄРПН, акцизних накладних та/або розрахунків до них у Єдиному реєстрі акцизних накладних; виправлення помилок у податкових накладних; сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно пункту 51.1 статті 51 Податкового кодексу України платники податків, в тому числі податкові агенти, зобов`язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків.

За приписами пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані, зокрема: подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Пунктом 1.1 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 4 від 13.01.2015 (далі - Порядок № 4), передбачено, що цей Порядок визначає порядок заповнення і подання до органу Державної фіскальної служби України Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (далі - податковий розрахунок) відповідно до вимог статті 51 глави 2, підпункту 70.16.1 пункту 70.16 статті 70 глави 6 розділу II, підпункту 170.4.2 пункту 170.4 статті 170 та підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 розділу IV, підпункту 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 3.1 Порядку № 4 реквізити податкового розрахунку, що заповнюються, зокрема: відображення відомостей у розділі І «Суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і суми утриманого з них податку» (далі - розділ І): у графі 1 «№ з/п» відображається порядковий номер кожного рядка, що заповнюється; у графі 2 «Податковий номер або серія та номер паспорта*» відображається реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта фізичної особи (для фізичної особи, яка має відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта), про яку надається інформація в податковому розрахунку.

За змістом пункту 4.1 Порядку № 4 коригування поданого і прийнятого податкових розрахунків проводяться на підставі самостійно виявлених податковим агентом помилок, а також на підставі повідомлень про помилки, виявлені контролюючим органом.

Пунктом 50.1 статті 50 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Так, матеріалами справи встановлено, що позивачем подано уточнюючі розрахунки за IV квартал 2020 року від 11.01.2024 № та за І квартал 2021 року від 11.01.2024 № .

Вирішуючи питання про наявність у діях позивача умислу на вчинення податкового правопорушення, на яке посилається відповідач, суд виходить з того, що в розумінні абзацу 1 пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Відповідно до абзацу 2 пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з пункту 112.2 статті 112 Податкового кодексу України особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Окрім того, за приписами пункту 112.7 статті 112 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення.

З наведеного слідує, що у цілях застосування норм Податкового кодексу України вина та умисел є тотожними категоріями і кваліфікуючими ознаками вини як суб`єктивної сторони складу протиправного порушення платника податків є: 1) удавані дії платника податків, спрямовані на створення умов, котрі виключають намір на досягнення будь-якої мети, окрім невиконання податкового обов`язку (недотримання як податкової дисципліни, так і дисципліни в інших сферах контролю органами системи ДПС України); 2) цілеспрямовані дії платника податків, спрямовані на створення умов, котрі виключають намір на досягнення будь-якої мети, окрім невиконання податкового обов`язку (недотримання як податкової дисципліни, так і дисципліни в інших сферах контролю органами системи ДПС України); 3) існування у платника податків фізичної змоги забезпечити дотримання правил та норм у сфері податкової справи; 4) явно та очевидно нерозумні діяння платника податків; 5) явно та очевидно недобросовісні діяння платника податків; 6) діяння платника податків, явно та очевидно вчинені без належної обачності.

Пунктом 109.3 статті 109 Податкового кодексу України передбачено, що у випадках, визначених пунктом 119.3 статті 119, пунктами 123.2 - 123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 1251.2 - 1251.4 статті 1251 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.

Пунктом 119.3 статті 119 Податкового кодексу України встановлено, що штрафи, передбачені пунктами 119.1 і 119.2 цієї статті, не застосовуються у випадках, якщо помилки щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків у податковій звітності про суми доходів, нараховані (сплачені) на користь платника податків, суми утриманого з них податку були виправлені податковими агентами самостійно, у тому числі протягом 30 календарних днів з дня надходження повідомлень про помилки, виявлені контролюючим органом.

За змістом статті 111 Податкового кодексу України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна. Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з цим Кодексом, застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Згідно пункту 112.3 статті 112 Податкового кодексу України особа не може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення інакше, як на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши акт перевірки та податкове повідомлення-рішення від 01.07.2024 № 10294/Ж10/25-01-24-08, суд дійшов висновку, що відповідачем не було достеменно встановлено складу правопорушення, передбаченого пунктом 119.1 статті 119 Податкового кодексу України та не доведено сукупності умов, які дають підставу для притягнення позивача до фінансової відповідальності.

Так, за змістом пункту 119.1 статті 119 Податкового кодексу України подання податкової звітності з недостовірними відомостями або з помилками може бути підставою для фінансової відповідальності виключно у тому випадку, якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку.

Однак, факт обізнаності платника податків із змістом законодавчих норм і необхідністю їх дотримання сам собою не може вважатися обставиною, що вказує на умисність діяння платника.

В ході розгляду справи судом встановлено, що контролюючий орган сформулював викладені в тексті акту перевірки власні судження за результатами камеральної перевірки щодо того, що платник податку допустив умисні діяння, які свідчать, що платник податків удавано, але цілеспрямовано створив умови, при яких першочергово подав до контролюючого неправильні податкові розрахунки.

Суд звертає увагу, що акт камеральної перевірки, на підставі якого винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення не містить обґрунтувань та доведення контролюючим органом вчинення умисного порушення платником податків норм Податкового кодексу України, тому з урахуванням вищенаведених обставин у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до позивача відповідальності передбаченої пунктом 119.1 статті 119 Податкового кодексу України.

Відсутність в акті камеральної перевірки обставин, які характеризують таку ознаку виявленого діяння як умисність, на переконання суду, вказують на необґрунтованість прийняття в подальшому податкового повідомлення-рішення на підставі саме пункту 119.1 статті 119 Податкового кодексу України.

Суд зауважує, що для встановлення умислу в діянні платника податків контролюючий орган має довести: які саме умови створив платник податків для невиконання своїх податкових обов`язків; факт того, що ці умови були результатом цілеспрямованої поведінки платника податків; відсутність у платника податків під час вчинення відповідних діянь іншої мети, крім як невиконання вимог закону.

При цьому, суд звертає увагу на те, що позивачем врешті решт самостійно подано до відповідача уточнюючі розрахунки до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, чим виконано вимоги пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України.

Зважаючи на вищезазначене, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 01.07.2024 № 10294/Ж10/25-01-24-08 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Товариство шанувальників природи» підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Товариство шанувальників природи» підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Товариство шанувальників природи» (вул. Трипільська, 57, с. Кобижча, Ніжинський р-н, Чернігівська обл., 17411, ) до Головного управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ ВП 44094124) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 01.07.2024 № 10294/Ж10/25-01-24-08.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Товариство шанувальників природи» судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25.06.2025.

Суддя Василь НЕПОЧАТИХ