Справа № 461/4760/25
Суддя: Кротова О. Б.
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/4760/25
Провадження №2-а/461/154/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кротової О.Б.,

за участю секретаря судових засідань Басараб Д.Е.,

представника позивача Бориславського А.Л.,

представника відповідача Лубоцького Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про зміну постанови про порушення митних правил,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Бориславський А.Л., 15.06.2025 звернувся в суд із позовом, в якому просить: призначити по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.2 ст.471 МК України, судову товарознавчу експертизу; змінити пункт 2 постанови Львівської митниці від 03.06.2025 у справі про порушення митних правил №0653/UA2090000/2025, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.2 ст.471 МК України, в частині розміру штрафу; накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 30 відсотків вартості цих товарів; стягнути на користь ОСОБА_1 з відповідача Львівської митниці судовий збір у сумі 484,48 грн та витрати на правничу допомогу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що постановою Львівської митниці від 03.06.2025 у справі про порушення митних правил №0653/UA2090000/2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.2 ст.471 Митного кодексу України (далі МК України), та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 % відсотків вартості товарів, що складає 35 967 грн 70 коп, а також витрат за зберігання товару на складі митниці в розмірі 432 грн 28 коп. Зазначену постанову в частині накладення штрафу вважає незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування всіх фактичних обставин справи. Згідно протоколу про порушення митних правил від 29.04.2025 за №0653/UA2090000/2025, ОСОБА_1 28.04.2025 близько 23.24 год повертався з приватної поїздки в Україну в якості водія транспортного засобу «MERCEDES BENZ SPRINTER», р.н. НОМЕР_1 через п/п «Рава- Руська-Хребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці в напрямку «в`їзд в Україну», обравши для слідування смугу митного контролю, позначену символами «зелений коридор». Надалі, під час проведення митного огляду транспортного засобу у багажному відділенні і в салоні автомобіля без ознак приховування було виявлено товар, який відповідно до ст. 374 МК України перевищує неоподатковану норму переміщення через митний кордон України, а саме: фара ліва до Volkswagen ID4 full led 11B941035G, бувша у вжитку, 1 шт; фара права до Volkswagen ID4 full led 11B941036G, бувша у вжитку, 1 шт; фара ліва до Volkswagen ID4 full led 11B941035М; фара права передня до Ford Mustang Mach T LJ8b13e04ee (тріщина на склі), бувша у вжитку, 1 шт; фара ліва передня до Ford Mustang Mach E LJ8b13e15ee, бувша у вжитку, 1 шт. Як зазначено в оскаржуваній постанові, на підставі висновку СЛЕД Держмитслужби від 08.05.2025 №-0353, загальна ринкова вартість вилучених предметів становить 119 892,33 грн. Зазначений висновок експертного дослідження вважає неналежним та недопустимим доказом, з огляду на таке. Вартість вилученого товару визначена шляхом отримання даних з торгівельної мережі Інтернет на митній території України, не врахувавши, що товар переміщувався водієм ОСОБА_1 через митний кордон України і вартість встановлюється на момент перетину митного кордону України. Вказує, що митним органом не враховано положення ст. 49 МК України, яка визначає основою декларування фактурну вартість товару, а не вартість товару на внутрішньому ринку. Ціна товару на внутрішньому ринку (які зазначені в експертизі) не є фактурною ціною в розмінні ст. 49 МК України, а містить внутрішні податки, цінову націнку, транспортні, фінансові та інші витрати як складові собівартості. Така ціна не може вважатися об`єктивним показником вартості імпортованого товару, а тим більше не може відповідати фактурній. Також зазначає, що Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України є органом, уповноваженим на встановлення характеристик товару, необхідних для його митного оформлення, митного контролю, але Спеціалізована лабораторія не уповноважена на визначення митної вартості переміщуваних речей у справах про порушення митних правил. Таким чином, вважає, що висновки Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи, яка є підрозділом митного органу, побудовані по суті на припущеннях, що виключає можливість їх застосування як належного та допустимого доказу у цій справі. У зв`язку з наведеним також позивач подав клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи для визначення дійсної вартості товару.

Ухвалою від 17.06.2025 прийнято до розгляду адміністративний позов, відкрито провадження та призначено судовий розгляд справи.

Від представника відповідача Львівської митниці 19.06.2025 Лубоцького Б.І. надійшов відзив на адміністративний позов, у якому останній просив відмовити у його задоволенні, покликаючись на таке. 28.04.2025 близько 23.24 год в зону митного контролю в напрямку в`їзд в Україну, смугою руху «Зелений коридор» пункту пропуску «Рава-Руська-Хребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці заїхав автомобіль марки «MERCEDES BENZ SPRINTER», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Останній заявив про відсутність в нього будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. Разом з тим, в ході проведення візуального огляду, виникла підозра про наявність таких товарів, тому автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого догляду транспортних засобів та товарів, де під час проведення огляду у багажному відділенні та у салоні автомобіля було виявлено товар, який перевищує неоподатковану норму перевищення через митний кордон України, зокрема: фару ліву до Volkswagen ID4 full led 11B941035G, бувшу у вжитку, 1 шт; фару праву до Volkswagen ID4 full led 11B941036G, бувшу у вжитку, 1 шт; фару ліву до Volkswagen ID4 full led 11B941035М; фару праву передню до Ford Mustang Mach T LJ8b13e04ee (тріщина на склі), бувшу у вжитку, 1 шт; фару ліву передню до Ford Mustang Mach E LJ8b13e15ee, бувшу у вжитку, 1 шт. Позивач в своїх письмових поясненнях зазначив, що цей товар його попросила перевезти знайома йому особа. Документів, що підтверджують факт придбання та вартість товару останній до митного контролю не надав. Таким чином, ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений МК України, про товари, які переміщуються ним через митний кордон України у тому числі при проходженні (проїзді) каналом, позначеним символами зеленого кольору (зелений коридор). Такі дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України. Згідно висновку СЛЕД Держмитслужби від 08.05.2025 №-0353, загальна ринкова вартість вилучених предметів становить 119 892,33 грн. Позивачем заперечується вартість переміщуваних ним товарів на зазначену суму, однак дії митного органу були правомірними, оскільки у відповідності до ст.502 МК України експерт призначається посадовою особою митного органу у разі потреби у спеціальних знаннях. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи. Разом з тим, ОСОБА_1 не заявляв клопотання щодо проведення незалежної експертизи, а тому посадовою особою було призначено товарознавчу експертизу до СЛЕД Держмитслужби. Також представник відповідача вказав, що позивачем не надано жодного документа про підтвердження вартості товарів іншої, ніж зазначено у висновку СЛЕД. Відповідно до п. 3 Положення про СЛЕД Держмитслужби, затвердженого наказом Держмитслужби від 23.10.2019 №18, у редакції наказу від 12.11.2019 №29 (зі змінами), на СЛЕД Держмитслужби покладено завдання з проведення досліджень та здійснення експертної діяльності у митній сфері, а також здійснення відповідно до законодавства попередньої оцінки майна, вилученого, конфіскованого за порушення митного законодавства. Враховуючи наведене, вважає, що відповідач постановою від 03.06.2015 правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а відтак вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. З цих же підстав вважає, що клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи не підлягає задоволенню.

Представник позивача адвокат Бориславський А.Л. в судовому засіданні позов підтримав з підстав, що наведені у адміністративному позові, просив позов задоволити. Окрім цього, просив задоволити клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи. Додатково зазначив, що згідно з нормами МК України, вартість товарів встановлюється на момент перетину митного кордону України, а в даному випадку у висновку СЛЕД Держмитслужби вартість товарів зазначена станом на 29.04.2025, хоча позивачем було здійснено перетин кордону 28.04.2015, що ставить під сумнів вартість таких товарів.

Представник відповідача Лубоцький Б.І. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення адміністративного позову, просив відмовити у задоволенні такого, надав пояснення, які відповідають змісту поданого ним відзиву. Також просив відмовити у задоволенні клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 24.06.2025, яка зазначена у протоколі судового засідання, а також у відповідності до ч.5 ст.243 КАС України, постановлена окремим документом, у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бориславського А.Л. про призначення судової товарознавчої експертизи по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про зміну постанови про порушення митних правил відмовлено.

Заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із ст.5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 1 МК України передбачено, що законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Нормами прямої дії, встановленими у частині другій статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 28 квітня 2025 року близько 23 годин 24 хвилини в зону митного контролю в напрямку в`їзд в Україну, смугою руху «Зелений коридор» пункту пропуску «Рава-Руська-Хребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці заїхав транспортний засіб марки «MERCEDES BENZ SPRINTER», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Останній заявив про відсутність в нього будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. В ході проведення візуального огляду, виникла підозра про наявність таких товарів, тому автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого догляду транспортних засобів та товарів, де під час проведення огляду у багажному відділенні та у салоні автомобіля було виявлено товар, який перевищує неоподатковану норму перевищення через митний кордон України, зокрема: фару ліву до Volkswagen ID4 full led 11B941035G, бувшу у вжитку, 1 шт; фару праву до Volkswagen ID4 full led 11B941036G, бувшу у вжитку, 1 шт; фару ліву до Volkswagen ID4 full led 11B941035М; фару праву передню до Ford Mustang Mach T LJ8b13e04ee (тріщина на склі), бувшу у вжитку, 1 шт; фару ліву передню до Ford Mustang Mach E LJ8b13e15ee, бувшу у вжитку, 1 шт. В своїх письмових поясненнях від 28.04.2025 ОСОБА_1 зазначив, що даний товар його попросила перевезти знайома йому особа. Документів, що підтверджують факт придбання та вартість товару останній до митного контролю не надав.

Частиною 1 статті 374 Митного кодексу України встановлено, що товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Згідно із ч. 4 ст. 374 МК України товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України). Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України).

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення (частина 1 статті 257 МК України).

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу. У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Частиною 6 статті 264 МК України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом.

Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення.

Згідно з частиною 8 статті 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ст. 366 МК України двоканальна система це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України. Канал, позначений символом зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Канал, позначений символом червоного кольору («червоний коридор»), призначений для всіх інших громадян. Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Факт переміщення позивачем ОСОБА_1 незадекларованих товарів доведений протоколом про порушення митних правил і у даній справі не оспорюється. Висновки митного органу про доведеність винуватості ОСОБА_1 та правильність кваліфікації його дій, останній в позові не оспорює, тому суд вважає недоцільним виходити за межі вимог цих обставин.

Частиною 1 статті 511 МК України встановлено, що товари - безпосередні предмети порушення митних правил та відповідні документи, необхідні як докази у справі про порушення митних правил, можуть тимчасово вилучатись, на підставі чого товар, а саме: фару ліву до Volkswagen ID4 full led 11B941035G, бувшу у вжитку, 1 шт; фару праву до Volkswagen ID4 full led 11B941036G, бувшу у вжитку, 1 шт; фару ліву до Volkswagen ID4 full led 11B941035М; фару праву передню до Ford Mustang Mach T LJ8b13e04ee (тріщина на склі), бувшу у вжитку, 1 шт; фару ліву передню до Ford Mustang Mach E LJ8b13e15ee, бувшу у вжитку, 1 шт., було тимчасово вилучено протоколом про порушення митних правил та передано на склад Львівської митниці.

З огляду на те, що в день вчинення порушення митних правил посадовій особі митниці не надано будь-яких документів щодо вартості на переміщуваний товар, з метою встановлення вартості вилученого незадекларованого товару, Львівською митницею направлено постанову про призначення експертизи від 30.04.2025 в справі про порушення митних правил №0653/UA2090000/2025 до спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби (Львівське управління експертиз та досліджень).

Згідно висновку експерта від 08.05.2025 №-0353, проведеного експертом І.Мельнченко Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, загальна вартість вилучених товарів у справі про порушення митних правил №0653/UA2090000/2025 станом на 29.04.2025 становить 119 892 грн 33 коп.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_1 вчинив дії, які мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.2 статті 471 Митного кодексу України.

На підставі наведеного вище, керуючись нормами статей 522 - 527 Митного кодексу України, митницею у постанові №0653/UA2090000/2025 від 03.06.2025 постановлено: Громадянина ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України. На гр. ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 30 відсотків вартості цих товарів, на суму 35 967,70 грн. Товар, тимчасово вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0653/UA2090000/2025 повернути гр. ОСОБА_1 . Стягнути з гр. ОСОБА_1 на користь Львівської митниці витрати за зберігання товару на складі митниці в сумі 432,28 гривень.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, представник позивача зазначає, що висновок спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень від 08.05.2025 №-0353 є неналежним доказом, оскільки експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність, відтак Спеціалізована лабораторія не уповноважена на визначення митної вартості переміщуваних речей у справах про порушення митних правил, а також вартість товарів встановлена не на момент перетину кордону. Разом з тим, такі доводи не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Нормою ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема і висновком експерта.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 357 МК України дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 515 МК України Експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою. Прямо зобов`язуючими нормами права щодо провадження у справах про порушення митних правил, визначеними частиною другою статті 515 МК України, встановлено, що експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень (тобто СЛЕД Держмитслужби) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику (тобто Державної митної служби України), його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Згідно із ст. 516 МК України, визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.

Відповідно до пункту 3 Положення про СЛЕД Держмитслужби, затвердженого наказом Держмитслужби №18 від 23.10.2019, у редакції наказу №29 від 12.11.2019 року (зі змінами), на СЛЕД Держмитслужби покладено завдання з проведення досліджень та здійснення експертної діяльності у митній сфері, а також здійснення відповідно до законодавства попередньої оцінки майна, вилученого, конфіскованого за порушення митного законодавства. Відтак, повноваження СЛЕД Держмитслужби на проведення експертизи в справах про порушення митних правил, в тому числі проведення товарознавчої експертизи з визначенням вартості вилученого майна, що є предметом правопорушення, закріплено Положенням про СЛЕД Держмитслужби, що відповідає вимогам МК України, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Нормативне врегулювання форми висновку, складеного експертами СЛЕД Держмитслужби за результатами експертизи предметів правопорушення з метою визначення їх вартості, визначено підзаконним нормативно-правовим актом головного органу у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію єдиної державної митної політики, а саме наказом Міністерства фінансів України від 02.12.2016 №1058, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 26.12.2016 за №1693/29823 «Про затвердження Порядку взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної митної служби України із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Держмитслужби під час проведення досліджень (аналізів, експертиз), Нормативів взяття проб (зразків) товарів для проведення дослідження (експертизи), форм акта про взяття проб (зразків) товарів та висновку».

Експерти СЛЕД Держмитслужби здійснюють товарознавчу експертизу із визначенням вартості товарів, оформлення експертних висновків відповідно до вимог МК України, підзаконних нормативно-правових актів, з урахуванням особливостей щодо методичного регулювання оцінки майна, визначених Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національним стандартом №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.03.2009, методиками та методичними рекомендаціями, затвердженими Міністерством юстиції України тощо.

Враховуючи наведені норми, суд зазначає, що експертиза для визначення вартості незадекларованих товарів проводиться в межах справи про адміністративне правопорушення і є належним доказом по справі. Така експертиза не є судовою експертизою, а тому на неї не поширюються вимоги, зокрема, про попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Разом з тим, ч.2 ст.515 МК України передбачено, що особа, яка притягається до відповідальності за порушення митних правил вправі провести незалежну експертизу за власний рахунок.

Позивач ОСОБА_1 не скористався своїм правом на проведення незалежної експертизи за власний рахунок після порушення зазначеної справи відносно нього. А враховуючи те, що проведення незалежної експертизи можливе лише на етапі розгляду справи митним органом, відтак висновок експерта Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби проведений уповноваженим органом, відповідає вимогам закону, є належним та допустимим доказом у справі про порушення митних правил.

Доводи представника позивача про те, що у висновку СЛЕД Держмитслужби вартість товарів зазначена станом на 29.04.2025, що суперечить нормам МК України, яким передбачено, що така вартість визначається станом на момент перетину кордону, суд оцінює критично та зазначає, що фактично позивач ОСОБА_1 в`їхав на митну територію 28.04.2025 близько 23 год 24 хв, тобто під кінець доби. Усі необхідні процедури (огляд, оформлення документів, тощо) того ж дня завершити було фізично неможливо, а тому усі значні операції з товаром фактично розпочались 29.04.2025. Більше того, суд звертає увагу і на те, що за пів години до кінця доби суттєвих змін ринкової вартості товару, які б істотно вплинули на його митну чи оціночну вартість, зазвичай не відбувається, тому використання даних на початок наступної доби може бути більш релевантним для відображення реальної ринкової ситуації.

Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень від 08.05.2025 №-0353 у даній адміністративній справі виконано із дотриманням процедури, передбаченої наказом 02.12.2016 №1058 «Про затвердження Порядку взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної митної служби України із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Держмитслужби під час проведення досліджень (аналізів, експертиз), Нормативів взяття проб (зразків) товарів для проведення дослідження (експертизи), форм акта про взяття проб (зразків) товарів та висновку», а також уповноваженим органом, відтак доводи сторони позивача щодо неправомірності такого не узгоджуються із наведеними вище нормами та обставинами даної справи. Таким чином, Львівською митницею правомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів, на суму 35 967,70 грн., відтак у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України, не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 77, 90, 241-246, 286 КАС України,

у х в а л и в:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Львівської митниці про зміну постанови про порушення митних правил - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 25.06.2025.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , номер телефону: НОМЕР_3 ;

представник позивача: Бориславський Андрій Любомирович, 79005, м. Львів, проспект Шевченка, буд.15, оф.2б, РНОКПП НОМЕР_4 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

відповідач: Львівська митниця, 79007, м. Львів, вул. Костюшка, 1, , номер телефону: 032 258 9901, електронна пошта: .

Суддя О.Б. Кротова