Справа № 697/942/25
Суддя: Колісник Л. О.
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 697/942/25
Провадження № 2-а/697/13/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого Колісник Л.О.,

за участі: секретаря Румини М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в залі суду в м. Каневі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Канівського міськрайонного суду Черкаської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позивач просить скасувати постанови серії ЕНА №4509238 та ЕНА №4509235 від 15.04.2025 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та покласти витрати на оплату судового збору на відповідача.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 15.04.2025 стосовно позивача винесено дві постанову серії ЕНА №4509238 за ч.1 ст. 122 КУпАП, за якою Відповідач стверджує, що позивач порушив п.13.4 ПДР ненадання переваги у русі знаку 2.1, та постанову ЕНА №4509235 за ч.1 ст. 122 КУпАП, порушення п.8.4 ПДР. Позивач вважає, що постанови винесені безпідставно, з істотним порушенням його прав, не відповідають обставинам справи. Позивач стверджує, що рухаючись в м. Канів по вул. Шевченка, виконуючи маневр повороту направо на вул. Захисників України з другорядної дороги на головну, не повинен надавати переваги у русі транспорту, який рухається в попутному напрямку, тому що дорожня розмітка організована таким чином, що від вул. Шевченка до вул. Енергетиків є розділення на 2 смуги, які розділені між собою суцільною розміткою 1.1, а на початку повороту праворуч з вул. Шевченка на вул. Захисників України ще й додана розмітка 1.16.12, яка розділяє транспортні потоки попутного напрямку, і транспорт, який рухається в попутному напрямку по головній дорозі може займати лише крайню ліву смугу руху, тобто необхідності надання переваги у русі транспорту, який рухається по головній дорозі немає, тому що перестроювання в крайню праву смугу при русі головною дорогою та при проїзді перехрестя заборонено існуючою розміткою. Надання переваги у русі згідно знаку 2.1 необхідно лише при русі ліворуч по вул. Шевченка, коли необхідно пропустити транспорт, який рухається у зустрічному та попутному напрямку.

Крім того, позивач стверджує, що зупинився на безпідставну вимогу працівників патрульної поліції, і тим самим порушивши п.8.4 ПДР, за що було винесено постанову ЕНА №4509235 за ч.1 ст. 122 КУпАП, лише через дії патрульної поліції, а саме на виконання вимоги патрульної поліції про зупинку авто. Постанови винесені на місці, без надання можливості позивачу скористатися своїми правами, без складення протоколів, пояснень свідків та особи, яку притягують до відповідальності. У зв`язку з цим, позивач вважає винесені щодо нього постанови незаконними.

Ухвалою суду від 18.04.2025 справа прийнята до розгляду, справу призначено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

07.05.2025 до суду надійшов відзив на позов Департаменту патрульної поліції, який повідомив про те, що є неналежним відповідачем у справі.

08.05.2025 до суду надійшло клопотання позивача про заміну неналежного відповідача.

Ухвалою від 09.05.2025 суд замінив неналежного відповідача Департамент патрульної поліції на належного відповідача ГУНП в Черкаській області та витребував копії матеріалів справ про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП, результатом розгляду яких є оскаржувані постанови.

Ухвалою від 19.05.2025 суд продовжив відповідачу строк для подання відзиву.

20.05.2025 відповідач надав відзив на позов, у якому зазначив, що позовні вимоги не визнає, просить у їх задоволенні відмовити. Свої заперечення обгрунтовує тим, що відповідно до розділу 33 Правил дорожнього руху «Дорожні знаки» 5.45.1 «Пункт зупинки автобуса» позначає початок посадкового майданчика автобуса, що рухається за встановленим маршрутом. Розмітка 1.17.1 (жовтого кольору) позначає зупинки маршрутних транспортних засобів. Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху визначено, що водій на вимогу працівника поліції України зобов`язаний зупинитися з дотриманням приписів Правил дорожнього руху.

Перед перехрестями, на яких головна дорога змінює напрямок, а також перехрестями зі складним плануванням, на головній дорозі повинен установлюватися знак 2.3 з табличкою 7.8, а на другорядній знак 2.1. з табличкою 7.8.

Знак пріорітету 2.1 «Дати дорогу» інформує про те, що водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспорним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Перебуваючи у складі СРПП ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаскій області, 15.04.2025 близько 17 год.45 хв. -17 год.50 хв. поліцейські рухалися на службовому автомобілі в м. Канів по вул. Героїв Небесної Сотні. На вказаній ділянці дороги при наближенні до площі Героїв Небесної Сотні, згідно ДСТУ встановлено дорожній знак 2.3. та табличка 7.8. Поліцейські мали намір рухатися по головній дорозі в напрямку вул. Захисників України № 2. У цей час із вул. Шевченка в напрямку дорожньої розмітки виїхав водій на автомобілі Peugeot 207, н.з. НОМЕР_1 , який не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1, та не надав перевагу у русі, продовжив рух по вул. Захисників України № 2. У зв`язку з цим автомобіль під керуванням позивача було зупинено працівниками поліції. Проте позивач зупинився не у встановленому місці зупинка громадського транспорту. Своїми діями ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху.

До відзиву на позов долучено письмові матеріали справи та відеозапис.

21.05.2025 позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідач неправильно тлумачить дорожню розмітку та знаки. Зокрема на перехресті з вул. Шевченка на вул. Захисників України розміщені дорожній знак 2.1 ПДР та дорожня розмітка 1.13 ПДР, що зобов`язує водія у разі потреби зупинитися і дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по перехрещуваній дорозі і яка регулює дію знака 2.1. Позивач зазначає, що рухаючись по вул. Шевченка в м. Канів та, виконуючи маневр повороту праворуч на Т-подібному перехресті з другорядної дороги на головну ( на вул. Захисників України), він не повинен був надавати перевагу у русі транспорту, що рухається у попутному напрямку, так як існуюча розмітка цього не передбачає. Дорожня розмітка від вул. Шевченка до вул. Енергетиків передбачає розділення на дві смуги суцільною розміткою 1.1., а на початку повороту праворуч з вул. Шевченка на вул. Захисників України додана розмітка 1.16.12, яка розділяє транспортні потоки попутного напрямку. Таким чином, транспорт, що рухається по головній дорозі, може займати лише крайню ліву смугу руху, а перестроювання в крайню праву смугу руху при русі головною дорогою та при пересіченні перехрестя заборонено існуючою розміткою. Надання переваги у русі, на яке посилається у Відзиві відповідач, згідно знаку 2.1. необхідне лише при русі ліворуч по вул. Шевченка, коли необхідно пропустити транспорт, що рухається у зустрічному та попутному напрямку. Крім того, позивач зупинився на вимогу працівників поліції, а тому саме дії екіпажу патрульної поліції спричинили порушення 8.4 ПДР. Вважає вимогу працівників поліції незаконною за відсутності можливості скористатися своїми правами. Крім того, зупинка не організована як «карман» для маршрутних засобів. Також він зупинився після знаку «зупинка», оскільки далі місце було запарковане, також оглядовість знаку «Зупинка маршрутних засобів» погана, знак закритий знаком «Пішохідний перехід», дорожня розмітка 1.17.1 жовтого кольору практично відсутня, а патрульні не провели замірів відстані від знаку до автомобіля. Також працівники поліції, розглянувши справу на дорозі, не надали достатньо часу для надання можливості скористатися своїми правами позивачу.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, доводи сторін, висловлені у їх письмових заявах по суті, судом встановлено наступне.

Постановою серії ЕНА № 4509235 від 15.04.2025, винесеною інспектором ВП № 1 (м.Канів) Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції Ярмоленко Андрієм Юрійовичем, у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн. Відповідно до вказаної постанови 15.04.2025 о 17:49:14 в м. Канів вул. Захисників України (Олега Кошового) 2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керував автомобілем Peugeot 207, д.н. НОМЕР_1 , в м. Канів вул. Захисників України, 2 повз Будинок культури та після зупинки транспортного засобу під його керуванням здійснив зупинку транспортного засобу під його керуванням здійснив зупинку в дії дорожнього знаку 5.41.1. і дорожньою розміткою 1.17 пункт зупинки громадського транспорту, чим порушив п.8.4. г. ПДР порушення вимог інформаційно-вказівних знаків.

Постановою серії ЕНА № 4509238 від 15.04.2025, винесеною інспектором ВП № 1 (м.Канів) Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області лейтенантом поліції Падалка Романом Олександровичем, у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн. Відповідно до вказаної постанови 15.04.2025 о 17:52:42 в м. Канів вул. Захисників України (Олега Кошового) водій здійснював рух т.з. Peugeot 207, д.н. НОМЕР_1 , та під час руху не надав в перевазі русі порушив вимогу дз. 2.1., чим порушив п.13.4 ПДР ненадання переваги у русі.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 6 ст. 55 Конституції України закріплено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

З огляду на ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності іззаконом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України).

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 9 КАС України).

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 8 КУпАП визначає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 1 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Пунктами 4-5 Розділу І Інструкції № 1395 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі також- ПДР) відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок Дорожнього руху на всій території України.

В п.1.3., п.1.4., п.1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Оцінюючи доводи сторін та докази у справі про адміністративне правопорушення в частині притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП за постановою серії ЕНА № 4509235 від 15.04.2025, суд зазначає, що відповідно до відеозапису, наданого відповідачем, ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу Peugeot 207, д.н. НОМЕР_1 , в дії дорожньої розмітки 1.17 пункт зупинки громадського транспорту. Вказана обставина сторонами також не оспорюється.

Розділом 33 Правил дорожнього руху «Дорожні знаки» визначено, що знак 5.45.1. "Пункт зупинки автобуса" позначає початок посадкового майданчика автобуса, що рухається за встановленим маршрутом.

Розділом 34 Правил дорожнього руху «Дорожня розмітка» встановлено, що дорожня розмітка 1.17.1 (жовтого кольору) - позначає зупинки маршрутних транспортних засобів.

Відповідно до підп. г, е п. 15.9 Правил дорожнього руху зупинка забороняється: на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Як вбачається із відеозапису та підтверджується сторонами, позивач зупинив автомобіль на вимогу працівників поліції в зоні дії дорожнього знаку та розмітки, що позначають зупинку транспортних засобів.

Доводи позивача щодо вимушеної зупинки в межах дії цього дорожнього знаку та дорожньої розмітки через вимогу працівників поліції, суд відхиляє як безпідставні, оскільки Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху визначено, що водій на вимогу працівника поліції України зобов`язаний зупинитися з дотриманням приписів Правил дорожнього руху.

За таких обставин, позивач зобов`язаний був на вимогу працівників поліції зупинити транспортний засіб у місці, де зупинка не заборонена.

За таких обставин суд не вбачає підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, серії ЕНА № 4509235 від 15.04.2025, а тому у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Водночас суд дійшов висновку про відсутність доказів порушень правил дорожньго руху і відповідно підстав для винесення постанови серії ЕНА № 4509238 від 15.04.2025, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення вимогу дорожнього знаку 2.1. та п.13.4 Правил дорожнього руху ненадання переваги у русі, виходячи з наступного.

Як вбачається із наданих відповідачем матеріалів справи, належних та допустимих доказів порушення ОСОБА_1 п.13.4 Правил дорожнього руху не надано. Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, про що також зазначив Верховний Суд у постанові по справі №524/4668/17. Відеозапис наданий відповідачем, проводився на великій відстані від перехрестя, порушення правил дорожнього руху при проїзді якого інкримінується позивачу та надає можливість лише частково оцінити місцевість та розміщені на ній дорожні знаки та дорожню розмітку в м. Канів вул. Захисників України (Олега Кошового).

Натомість аналізуючи відеозапис, наданий позивачем, суд встановив, що на перехресті з вул. Шевченка на вул. Захисників України розміщені дорожній знак 2.1 ПДР і дорожня розмітка 1.13 ПДР.

Відповідно до розділу 33 Правил дорожнього руху «Дорожні знаки» знак 2.1 Дати дорогу означає, що водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Відповідно до розлілу 34 Правил дорожнього руху дорожня розмітка 1.13 позначає місце, де водій (велосипедист) повинен у разі потреби зупинитися і дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по перехрещуваній дорозі.

Позивач стверджує, що рухаючись по вул. Шевченка в м.Канів, він виконував маневр повороту праворуч на Т-подібному перехресті з другорядної дороги на головну на вул. Захисників України.

З відеозапису, наданого позивачем вбачається, що на перехресті також наявна дорожня розмітка 1.16.2 та 1.16.4.

Відповідно до розділу 34 Правил дорожнього руху дорожня розмітка 1.16.2 розділяє транспортні потоки одного напрямку; 1.16.4 - позначає острівці безпеки, що перебувають на одному рівні з проїзною частиною і не обрамлені рефюджами чи огородженням.

За ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Кобець проти України» (п.43) (з відсиланням на первісне визначення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п.282) зазначено, що при оцінці доказів Суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Як встановив суд, Відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у порушенні п.13.4 Правил дорожнього руху. В матеріалах справи відсутні пояснення ОСОБА_1 , свідків, відеозаписи з фіксацією напрямок руху транспортних засобів та черговість їх проїзду перехрестя вул. Шевченка та вул. Захисників України в м. Канів Черкаської області.

Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність доказів порушення позивачем п.13.4 Правил дорожнього руху, позов в цій частині підлягає задоволенню, а тому постанову серії ЕНА № 4509238 від 15.04.2025 необхідно скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 77, 90, 241-246, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ЕНА № 4509238 від 15.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 порушення п.13.4 ПДР та адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

У задоволенні іншої частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Головуючий Л . О . Колісник