Справа № 466/11359/24
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 466/11359/24 пров. № А/857/12021/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.,

секретаря судового засідання Демчик Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 березня 2025 року (головуючий суддя Зима І.Є., м.Львів) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Інспектор 2 взводу 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області старший лейтенант поліції Садова Ірина Василівна про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 23.07.2024 року, серії ЕНА № 1500653 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 05 березня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, просить таке скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В апеляційній скарзі зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Оскільки жодних доказів на підтвердження його вини поліцейським не надано, а відтак і постанова не може вважатися законною.

У зв`язку з наведеним Апелянт просив суд Постанову серії ЕГА № 1500653 по справі про адміністративне правопорушення від 23.07.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП з накладенням штрафу на користь держави в сумі 850 грн. скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Шевченківський районний суд міста Львова оскаржуваним рішенням взяв до уваги тільки заперечення відповідача, які не підтвердженні жодними належними та допустимими доказами і містять неправдиву інформацію. Так, згідно оскаржуваного рішення «Третя особа, інспектор УПП, Садова І.В., в судовому засіданні заперечила проти заявлених вимог. Пояснила, що того дня, на гарячу лінію « 102», надійшов виклик позивача про те, що його дружина не дає можливість бачитись з дітьми, між тим як графіком визначено конкретний день та час для спілкування батька з дітьми. Коли через кілька хвилин за вказаною у зверненні адресою виїхав екіпаж поліції, в складі якого була і вона, то вказана в зверненні обстановка не відповідала дійсності. Зокрема, заявника на місці події не було, на вулиці гуляла жінка з двома дітьми. Подзвонивши на вказаний у зверненні номер телефону ОСОБА_1 повідомив, що запізнюється, і прибув на місце через десять хвилин. Патрульні, поспілкувавшись з жінкою, що гуляла з дітьми біля під`їзду будинку вияснили, що саме вона є дружиною заявника та у визначений графіком побачень з дітьми час вона вийшла з квартири, щоб надати можливість батькові спілкуватись з ними. Вона зафіксувала на відео цей момент, оскільки її чоловіка біля під 'їзду будинку у визначений час не було, тому вона прогулювалась, чекаючи на нього. Окрім того зазначала, що жодних перешкод у спілкуванні чоловіка з дітьми не чиніть, показала на телефоні відео, де діти проводять час з батьком. Коли на місце події прибув заявник ОСОБА_1 , то останній повідомив, що дружина раніше постійно йому чинила перешкоди в спілкуванні з дітьми. Тому з метою фіксації таких фактів його адвокат порадив йому повідомляти поліцію про такі події. У день, коли було складено оскаржувану постанову, фактично лише направляючись на зустріч з дружиною, ОСОБА_2 завчасно повідомив на лінію « 102» про те, що дружина не надає йому можливості спілкуватись з дітьми, так як був впевнений у таких її протиправних діях.

Відтак, оскільки не було події правопорушення з боку дружини заявника, і такий здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, патрульні діяли в межах своїх повноважень та згідно Інструкції, було дотримано процедуру підготовки та розгляду справи по факту вчиненого правопорушення, за участі особи, яка притягається до відповідальності. Просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви.»

Звертаю увагу, що у Апелянта немає дружини, у невідомої «дружини» інспектор УПП Садова І.В. не відібрала письмові пояснення, інспектор УПП Садова І.В. не надала суду першої інстанції навіть усної інформації щодо ідентифікаційних даних невідомої «дружини» і жодним процесуальним документом не зафіксовано навіть прізвище чи ім`я, інспектор УПП Садова І.В. повідомила «Вона (невідома «дружина») зафіксувала на відео цей момент, оскільки її чоловіка біля під`їзду будинку у визначений час не було, тому вона прогулювалась, чекаючи на нього». Виникає питання що це була за жінка, яка чекала на свого чоловіка.

Шевченківський районний суд міста Львова не надав жодної можливості навіть заявити представнику позивача клопотання про виклик свідків та витребування доказів.

Саме тому, враховуючи вище наведені обставини, вважає, що рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 05.03.2025 року є незаконним і підлягає скасуванню, оскільки наявні підстави для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Постановляючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що приписами ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395.

Судом першої інстанції встановлено, що підтверджується матеріалами справи, що 23.07.2024 року інспектором поліції винесено постанову серії ЕГА № 1500653 по справі про адміністративне правопорушення від 23.07.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ст. 183 КУпАП з накладенням штрафу на користь держави в сумі 850 грн. Згідно оскаржуваної постанови, 23.07.2024, о 18:00 год., ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик поліції повідомивши про подію, яка насправді не мала місце (повідомив що дружина не дає бачитися з дітьми проте згідно з наданим відеозаписом на вказану для відвідин годину не з`явився сам ) .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд вірно зауважив, що наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

При цьому частиною 1 ст.251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Статтею 183 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань у вигляді накладення штрафу від 50 до 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція ст.183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, усвідомлюючи те, що в цьому немає необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Відповідно до наказу №1066 від 10.10.2016 «Про затвердження Порядку використання телекомунікаційних мереж та Табеля належності відомчих, спеціальних і з`єднувальних ліній у Національній поліції України» номер телефону лінії « 102» є номером екстреного виклику спеціальних служб.

Згідно матеріалів справи, третя особа, інспектор УПП, Садова І.В., в суді першої інстанції пояснила, що того дня, на гарячу лінію « 102», надійшов виклик позивача про те, що його дружина не дає можливість бачитись з дітьми, між тим як графіком визначено конкретний день та час для спілкування батька з дітьми. Коли через кілька хвилин за вказаною в зверненні адресою приїхав екіпаж поліції, в складі якого була і вона, то вказана в зверненні обстановка не відповідала дійсності. Зокрема, заявника на місці події не було. Подзвонивши на вказаний в зверненні номер телефону ОСОБА_1 повідомив, що запізнюється, і прибув на місце через десять хвилин. Дружина позивача зазначала, що жодних перешкод у спілкуванні чоловіка з дітьми не чинить, показала на телефоні відео, де діти проводять час з батьком.

Коли ж на місце події прибув заявник ОСОБА_1 , то останній повідомив, що дружина раніше постійно йому чинила перешкоди в спілкуванні з дітьми. Тому з метою фіксації таких фактів його адвокат порадив йому повідомляти поліцію про такі події. У день, коли було складено оскаржувану постанову, фактично лише направляючись на зустріч з дружиною, ОСОБА_1 завчасно повідомив на лінію « 102» про те, що дружина не надає йому можливості спілкуватись з дітьми, так як був впевнений у таких її протиправних діях.

Відтак, оскільки за місцем виклику працівників поліції не було події правопорушення щодо позивача, останній не заперечив ту обставину, що викликав працівників поліції, вважаючи що будуть порушені його права щодо побачення з дітьми, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що останній здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а патрульні діяли в межах своїх повноважень та згідно Інструкції, і ними було дотримано процедуру підготовки та розгляду справи по факту вчиненого правопорушення, за участі особи, яка притягається до відповідальності.

При цьому колегія суддів зазначає, що покликання апелянта на те, що він немає дружини, а інспектор УПП Садова І.В. невідому особу називала «дружиною» не заслуговують на увагу та не є підставою для скасування судового рішення, бо як уже зазначалось вище, працівники поліції прибули на виклик позивача, за відсутності обставин, які би свідчили про необхідність такого виклику.

Тому дії позивача охоплюються диспозицією ст. 183 КУпАП, бо останній вчини завідомо неправдивий виклик поліції.

З урахуванням вказаного, колегія судді вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, такі відповідають обставинам справи, рішення суду прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального прав, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 243, ст. 286, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 05 березня 2025 року у справі №466/11359/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко