Справа № 380/6532/25
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/6532/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 протиправним та зобов`язання вчинити дії.

Обставини справи:

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене повідомленням №1759/в від 28.02.2025, про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 на особливий період на підставі п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 14 ч. І ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є членом сім`ї другого ступеня споріднення своєї бабусі, ОСОБА_2 , 1949 року народження, яка є особою з інвалідністю II групи, та фактично є єдиною особою, яка має об`єктивну можливість здійснювати за нею постійний догляд. Для доведення цієї обставини Позивач пояснює, що члени сім`ї першого ступеня споріднення (діти ОСОБА_3 ) не можуть виконувати цей обов`язок:

- Донька, ОСОБА_4 (мати Позивача), з 1998 року постійно та легально проживає на території Грецької Республіки, де одружена з громадянином Греції. Цей факт підтверджується наданою до ТЦК офіційною заявою, в якій вона пояснює неможливість фізичного перебування в Україні для догляду за матір`ю.

- Син, ОСОБА_5 (дядько Позивача), сам є особою з інвалідністю та потребує сторонньої допомоги, що підтверджується відповідними медичними документами, наданими Відповідачу.

Позивач наголошує, що долучив до заяви про надання відстрочки повний та вичерпний, на його думку, пакет документів, що підтверджують кожну з викладених обставин: довідку МСЕК бабусі, довідку МСЕК дядька, заяву матері з Греції, документи, що підтверджують родинні зв`язки, а також докази спільного проживання з бабусею за однією адресою.

Незважаючи на це, Відповідач, як стверджує Позивач, підійшов до розгляду справи формально та ухвалив необґрунтоване рішення про відмову з розмитим формулюванням «не підтверджено факт стороннього догляду». Позивач вважає таке рішення протиправним, оскільки комісія при ТЦК, маючи сумніви або потребу в додатковій інформації, відповідно до пункту 60 Порядку №560, була зобов`язана діяти активно: витребувати додаткові відомості, звернутися до державних реєстрів, однак не вчинила жодних дій для повного та всебічного з`ясування обставин. На думку Позивача, така бездіяльність та формальна відмова суперечать закріпленим у частині 2 статті 2 КАС України принципам законності та обґрунтованості рішень суб`єкта владних повноважень.

Ухвалою від 07.04.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін, оскільки справа належить до категорії незначної складності.

Відповідач у наданому відзиві проти позову заперечив, вважаючи його безпідставним. Аргументи Відповідача зводяться до того, що Позивач не надав повного пакета документів, передбаченого Порядком, затвердженим Постановою КМУ №560. Зокрема, не надано доказів, що його бабуся, ОСОБА_2 , потребує саме постійного догляду (висновок ЛКК або МСЕК).

Також Відповідач, перевіривши дані через державні реєстри, встановив наявність інших членів сім`ї другого ступеня споріднення (троє онуків від сина ОСОБА_2 ), щодо яких Позивач не надав доказів неможливості здійснення ними догляду. Отже, Відповідач вважає, що діяв правомірно, а його рішення про відмову, оформлене протоколом №24 від 28.02.2025, є законним та обґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

31.01.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Підставою для відстрочки позивач вказав здійснення постійного догляду за своєю бабусею, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є особою з інвалідністю II групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 611857, виданою безтерміново.

Правові засади мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, а також перелік підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, визначаються Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ (далі Закон № 3543-ХІІ).

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 23 Закону № 3543-ХІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я).

У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи.

Аналіз наведеної норми свідчить, що право на відстрочку виникає не за наявності окремих обставин, а за умови їх сукупності, яка має бути підтверджена документально. Зокрема, для отримання відстрочки за цією підставою необхідно одночасно довести:

1. Родинний зв`язок другого ступеня споріднення з особою з інвалідністю I або II групи (у даному випадку онук та бабуся).

2. Факт здійснення постійного догляду за такою особою.

3. Об`єктивну неможливість здійснення такого догляду членами сім`ї першого ступеня споріднення (у даному випадку дітьми особи з інвалідністю) через їх відсутність або власну потребу у постійному догляді.

4. Відсутність інших членів сім`ї другого ступеня споріднення, які могли б здійснювати такий догляд.

Процедура подання документів та прийняття рішення про надання відстрочки деталізована у Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженому постановою КМУ від 16.05.2024 № 560 (далі Порядок № 560).

Суд, оцінюючи обставини справи, послідовно аналізує наявність кожної з вищезазначених умов.

Щодо родинних зв`язків та неможливості догляду членами сім`ї першого ступеня споріднення.

Суд встановив, що Позивач є онуком ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження та не заперечується сторонами. Отже, вони є членами сім`ї другого ступеня споріднення.

У ОСОБА_2 є двоє дітей (члени сім`ї першого ступеня споріднення): син ОСОБА_5 , та донька ОСОБА_4 . Позивач надав докази, що його дядько, ОСОБА_5 , є особою з інвалідністю (копія довідки МСЕК та пенсійного посвідчення), що об`єктивно ускладнює або унеможливлює здійснення ним догляду.

Щодо матері, ОСОБА_4 , надано її заяву, яка підтверджує, що вона з 1998 року постійно проживає у Греції та не має можливості фізично перебувати в Україні для здійснення догляду.

Суд зазначає, що поняття "постійний догляд" передбачає систематичну, щоденну допомогу та фізичну присутність поруч із особою, яка її потребує.

Тому постійне проживання за кордоном є об`єктивною перешкодою для здійснення такого догляду, і доводи Відповідача про те, що це не звільняє доньку від обов`язку, є формальними та не спростовують факту її фізичної відсутності та неможливості виконувати функції доглядальника.

Таким чином, суд вважає доведеною обставину відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення, які можуть здійснювати догляд.

Щодо наявності інших осіб, зобов`язаних здійснювати догляд, та потреби у постійному догляді.

Саме на цих аспектах суд зосереджує особливу увагу, оскільки вони стали ключовими для прийняття Відповідачем оскаржуваного рішення.

По-перше, Відповідач у своєму відзиві, посилаючись на дані, отримані з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, встановив, що у сина ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , є троє повнолітніх дітей: ОСОБА_6 (1990 р.н.), ОСОБА_7 (1991 р.н.) та ОСОБА_8 (1994 р.н.). Ці особи, як і Позивач, є онуками ОСОБА_2 , тобто членами сім`ї другого ступеня споріднення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Обов`язок доведення наявності сукупності всіх умов для відстрочки, зокрема, відсутності інших осіб, які за законом зобов`язані та можуть здійснювати догляд, покладається саме на Позивача.

Однак, Позивач у своїй позовній заяві та доданих до неї матеріалах не надав жодних доказів того, що його двоюрідні брат, сестра та ще один брат самі потребують догляду, є особами з інвалідністю, або з інших, визначених законом, поважних причин не можуть здійснювати догляд за бабусею. Ця обставина не була спростована Позивачем і в ході розгляду справи.

Комісія при ТЦК, діючи в межах повноважень, наданих Порядком №560, правомірно перевірила відомості через державні реєстри і встановила наявність інших близьких родичів, які мають такий самий юридичний статус по відношенню до особи з інвалідністю, як і Позивач.

Відсутність у поданому Позивачем пакеті документів інформації та доказів щодо неможливості здійснення догляду цими особами є самостійною та достатньою підставою для відмови у наданні відстрочки.

Доводи Позивача про те, що Відповідач мав сам витребувати ці відомості, суд відхиляє, оскільки принцип офіційного з`ясування обставин не звільняє заявника від обов`язку надати первинний пакет документів, що підтверджує його право на пільгу.

По-друге, Відповідач правомірно зазначає про відсутність у наданих Позивачем документах ключового доказу висновку МСЕК або ЛКК про те, що ОСОБА_2 потребує саме постійного догляду.

Наявність II групи інвалідності сама по собі не є тотожною потребі у постійному сторонньому догляді. Законодавство чітко розмежовує ці поняття. Додаток 5 до Порядку № 560 прямо вимагає надання одного з таких документів: довідки МСЕК, висновку ЛКК закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді, або акту встановлення факту здійснення особою постійного догляду. Позивач такого документа не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що на момент розгляду заяви Позивача комісією, у неї були відсутні всі необхідні, передбачені законодавством, документи для встановлення права Позивача на відстрочку.

Рішення про відмову по суті є обґрунтованим, оскільки Позивач не довів наявності всіх передбачених законом умов, а саме: відсутності інших членів сім`ї другого ступеня споріднення, здатних здійснювати догляд, та документально підтвердженої потреби його бабусі у постійному догляді.

Отже, оскаржуване рішення Відповідача, оформлене повідомленням №1759/в від 28.02.2025, є правомірним, прийнятим на підставі та у спосіб, що передбачені законодавством, а права Позивача діями Відповідача не були порушені.

Відтак підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

1. В позові ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним, його скасування та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 24.06.2025

Суддя Коморний О.І.