Справа № 712/6209/25
Суддя: Пересунько Я. В.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/6209/25
Провадження № 2-а/712/186/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкас у складі:

головуючого судді Пересунька Я.В.,

при секретарі Руденко А.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

та представника позивача Погасій С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

1. Стислий виклад позицій сторін.

1.1. 09 травня 2025 року адвокат Погасій С.М., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , звернулася до суду з указаним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову №260/М/2025 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 20 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді 17 000 грн. штрафу, а справу закрити.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно з постановою №260/М/2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 від 20 січня 2025 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн.

1.3. Позивач зазначає, що постанова № 260/М/2025 не містить доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

1.4. Так, 16 січня 2025 року приблизно о 19 год. 00 хв. позивач був затриманий представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 та без вручення повістки, у супроводі поліції та працівників ТЦК був доставлений до відповідача з метою уточнення даних.

1.5. У приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач повідомляв, що має військово-обліковий документ, а саме військовий квиток, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , є учасником бойових дій, з 2022 року неодноразово з`являвся за викликами до ТЦК та СП, проходив ВЛК, більше того в 2023 році після проходження ВЛК був доставлений для проходження навчання до м. Кам`янець-Подільський, однак у зв`язку з необхідністю проходження стаціонарного лікування не був мобілізований та був повернутий для лікування до м. Черкаси.

1.6. Адвокат також зазначає, що оскаржувана постанова №260/М/2025 не містить чіткого опису обставин виявлення правопорушення, переліку доказів, на підставі яких було встановлено вину позивача; відповідачем не зазначено яким чином зафіксовано відсутність у позивача військово-облікового документа та не зазначено, чи мав відповідач можливість отримати із системи Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів АІТС «ОБЕРІГ» персональні дані позивача.

1.7. Крім того, перебуваючи 16 січня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, як і не був повідомлений поштовим відправленням про такий розгляд;

1.8. У позові також зазначено, що позивачу не було роз`яснено зміст статті 63 Конституції України та права, передбачені статтею 268 КУпАП, а також не була надана можливість надати письмові пояснення по суті вчиненого правопорушення із проставлянням свого підпису та дати; не було надано можливості скористатися правовою допомогою адвоката.

1.9. 06 червня 2025 року представником відповідача надано відзив на позовну заяву, який обґрунтовано тим, що доводи позивача про неповідомлення його про розгляд справи про адміністративне правопорушення є необґрунтованими. 16 січня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 був складений протокол №260/М/2025 про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, в якому зазначено, що розгляд справи відбудеться о 14 год 00 хв 20 січня 2025 року. Однак позивач відмовився від підпису протоколу. Зміст протоколу №260/М/2025 від 16 січня 2025 був оголошений позивачу. Відтак, позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач також зауважує, що факту відсутності у позивача військово-облікового документа позивачем в день складення протоколу та непред`явлення його позивачем ним не заперечується.

1.10. Доводи позивача про те, що військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 не здійснювалась фото- та відеофіксація є безпідставними, оскільки відео фіксація здійснювалась. Разом з цим, строк зберігання на сервері фото- та відеозаписів з портативних відеореєстраторів становить 30 днів з дати завантаження відповідної інформації та у зв`язку із закінченням такого терміну надати його немає можливості.

1.11. Разом із тим, в оскаржуваній постанові та протоколі про адміністративне правопорушення чітко зазначена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, а саме: відсутність військово-облікового документа та не пред`явлення його уповноваженим особам на час складання протоколу. Позивач був повідомлений про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак вчинив бездіяльність, не прибувши на розгляд справи та не поцікавившись результатом розгляду.

1.12. Доводи позивача про саму по собі наявність у нього військового квитка не спростовують факту вчинення ним адміністративного правопорушення.

1.13. Також не спростовує факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення перебування його на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 .

1.14. Оскаржувана постанова була прийнята не судом, а начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому дія статті 277-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення в частині триденного строку на повідомлення про розгляд справи не поширюється на оскаржувану постанову.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

2.1. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 12 травня 2025 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з указаним позовом, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

2.2. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 02 червня 2025 року зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 надати суду належним чином завірену копію адміністративної справи № 260/М/2025 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

2.3. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 10 червня 2025 року викликано у судове засідання, призначене на 11:00 год. 16 червня 2025 року, в якості свідків співробітників ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), а також позивача ОСОБА_1 щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення від 16 січня 2025 року № 260/М/2025. Визнано обов`язковою явку позивача ОСОБА_1 .

2.4. У судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

2.5. Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду повідомлений належним чином.

3. Фактичні обставини, встановлені судом.

3.1. Судом установлено, що 16 січня 2025 року старшим солдатом ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 складено протокол № 260/М/2025 про адміністративне правопорушення, згідно з яким 16 січня 2025 року о 19:15 год в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що громадянин ОСОБА_1 не має при собі військово-облікового документу військовозобов`язаного та не пред`явив його на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є порушенням вимог ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-ХІІ зі змінами. Розгляд справи про адміністративне правопорушення призначено на 14:00 год. 20 січня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 кабінет № 302.

3.2. Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 від 20 січня 2025 року № 260/ М/2025 на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17 000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

3.3. Указаною постановою встановлено, що 16 січня 2025 року відносно громадянина ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю військово-облікового документу військовозобов`язаного та не пред`явленням його на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є порушенням ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ.

4. Норми права, які застосував суд.

4.1. Відповідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

4.2. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

4.3. Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

4.4. За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

4.5. Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

4.6. Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

4.7. За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

4.8. Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

4.9. Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

4.10. Відповідно ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

4.11. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

4.12. Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

4.13. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

4.14. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

4.15. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року (набрав чинності 18 травня 2024 року) було внесено зміни до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме передбачено, що: 1) військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження; 2) у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

4.16. Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

4.17. Питання щодо форми, в якій оформляється (створюється) та видається військово-обліковий документ регулюється Порядком оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559 (далі Постанова 559).

4.18. Так, Постановою 559 визначено, що військово-обліковий документ створюється в електронній та/або паперовій формі.

4.19. Для формування військово-облікового документу в електронній формі необхідно скористатися засобами: електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зокрема з використанням його мобільного додатка; державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони; порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія.

4.20. Постанова 559 встановлює, що військово-обліковий документ в електронній формі формується на безоплатній основі за бажанням особи після проходження нею електронної ідентифікації та автентифікації, за умови підключення електронного пристрою до Інтернету та наявності в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про таку особу.

4.21. У військово-обліковому документі в електронній формі відображається унікальний електронний ідентифікатор у вигляді двовимірного штрих коду (QR-код).

4.22. QR-код військово-облікового документа містить відомості про військово-обліковий документ в електронній формі, які за допомогою відповідних технічних засобів можна відтворити у формі, придатній для зчитування, зокрема у візуальній.

4.23. Військово-обліковий документ в електронній формі є дійсним лише за наявності QR-коду та не може використовуватися без нього.

4.24. Пункт 9 Постанови 559 встановлює, що військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

4.25. Відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

4.26. Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна до вести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

4.27. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

4.28. Згідно із ч.7 ст.1 вказаного Закону № 2232-ХІІ, виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

4.29. За ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

4.30. Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

4.31. Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

5. Мотивована оцінка і висновки суду.

5.1. Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності.

5.2. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

5.3. Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява №10705/12) Європейський суд з прав людини визначив, що суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

5.4. ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

5.5. Наведене, в свою чергу означає, що особа не може бути притягнута до відповідальності, якщо її вину не буде доведено на підставі беззаперечних доказів, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

5.6. Судом установлено, що позивача притягнуто до відповідальності за відсутність військово-облікового документа та його непред`явлення його уповноваженому співробітнику ТЦК та СП.

5.7. Оцінюючи обґрунтованість постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 від 20 січня 2025 року № 260/М/2025, суд зауважує, що позбавлений можливості дійти висновку про докази, оцінені начальником ТЦК та СП при винесенні оскаржуваної постанови.

5.8. Зокрема, надані суду матеріали не свідчать про наявність будь-яких доказів вчинення особою правопорушення, крім зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення про свідка ОСОБА_4 .

5.9. Проте співробітники ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , який складав протоколу про адміністративне правопорушення, на виклик до суду в якості свідків не з`явились.

5.10. Водночас допитаний в якості свідка позивач ОСОБА_1 16 червня 2025 року суду пояснив, що коли 16 січня 2025 року його доставили до приміщення ТЦК та СП, то він показував свій військовий квиток, після чого його відпустили додому та не вручали жодних інших документів.

5.11. Щодо зазначення в оскаржувані постанові про відсутність у позивача військово-облікового документу, то ця обставина могла бути перевірена відповідачем за даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів АІТС «ОБЕРІГ», чого зроблено не було.

5.12. З огляду на викладене, оскаржувана постанова начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 № 260/ М/2024 від 20 січня 2025 року, підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

6. Розподіл судових витрат між сторонами

6.1. Враховуючи задоволення позову, на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись ст. ст. 33, 210-1, 222, 258, 293КУпАП, ст. ст. 2, 6, 77, 80, 94, 159-162, 167, 286 КАС України, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 від 20 січня 2025 року № 260/ М/2025 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП із накладенням штрафу у розмірі 17 000 грн., та закрити справу.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 сплачений судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Повний текст постанови складено та проголошено в судовому засіданні 16 червня 2025 року.

Суддя: Я.В. Пересунько