Справа № 719/479/25
Суддя: Вербіцька М. В.
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 719/479/25
Номер провадження 2-а/719/6/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області у складі судді Вербіцької М. В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3ст. 210-1 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

02.06.2025 до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3ст. 210-1 КУпАП.

У позовній заяві позивач просить постанову від 30.04.2025 № 1302, винесену тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 , якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн за частиною 3 ст. 210-1 КУпАП визнати протиправною та скасувати.Провадження у справі про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач указує, що він не повідомлявся про розгляд справи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності. Зокрема, наголошує, що в оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 на розгляд справи про адміністративне правопорушення не з`явився, хоча ніби-то був належним чином повідомлений про місце, час та дату такого розгляду. Проте вказане не відповідає дійсності.

Протокол ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1302 від 25.04.2025 не містить підпису позивача щодо ознайомлення з його змістом, не містить запису особи, яка його складала про відмову ОСОБА_1 від надання пояснень чи підписання протоколу.

У наведеному протоколі вказано, що позивач не уточнив свої персональні дані, а саме: про місце проживання та номер телефону, адресу електронної пошти (за наявності), чим порушив вимоги абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», ч. 1, 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», тобто скоїв правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Позивач обґрунтовує, що він дійсно перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 з 30.04.1991, відповідач володіє щодо нього вичерпними обліковими даними, позаяк і у протоколі № 1302 від 25.04.2025, і у постанові № 1302 від 30.04.2025 вказані усі належні персональні дані, зокрема, місце проживання ОСОБА_1 та номер телефону, які є актуальними.

Крім того, він зазначає, що йому не надсилалися повістки про розгляд справи про вчинення ним адміністративного правопорушення.

Заразом, ОСОБА_1 повідомляє, що він є офіційно працевлаштованим, його працедавець постійно подає звіти до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: списки громадян, які підлягають приписці, звіт про чисельність працівників та заброньованих військовозобов`язаних, повідомлення про прийнятих чи звільнених, повідомлення про зміну облікових даних призовників і військовозобов`язаних.

Позивач, обґрунтовуючи позов, покликається на примітку ст. 210, 210-1 КУпАП: положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Ухвалою суду від 16.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Позивачу відмовлено у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалу про відкриття провадження разом з копіями позовної заяви та доданих до неї документів направлено відповідачу.

25.06.2025 до суду надійшов відзив на позов від відповідача. У відзиві відповідач заперечує позовні вимоги, просить суд відмовити у позові повністю за безпідставністю позовних вимог.

ІНФОРМАЦІЯ_2 указує, що позивач не вжив жодних заходів, передбачених законодавством, щодо уточнення військово-облікових даних протягом установленого 60-денного строку. Про це чітко зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Також відповідач наголошує, що на даний час відсутні будь-які державні реєстри з номерами телефонів та інформацією про фактичне місце перебування військовозобов`язаних.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторонами не заявлялося.

У зв`язку із розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, враховуючи ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши, об`єктивно дослідивши заяви по суті сторін, оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов такого висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів сторін та застосованих норм права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 252 КУпАП врегламентовує, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Своєю чергою, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Щодо суті виявленого правопорушення.

На підтвердження обставин, викладених в адміністративному позові, позивач надав суду копії протоколу ДРТЦК № 1302 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 25.04.2025, постанови № 1302 за справою про адміністративне правопорушення від 30.04.2025, військового квитка серії НОМЕР_1 та копії 1,14-15 сторінок трудової книжки позивача.

Зокрема, у трудовій книжці дійсно зафіксовано, що відповідно до Розпорядження № 1-12/21 від 01.12.2021 ОСОБА_1 обраний на посаду голови Чернівецької обласної організації профспілки працівників енергетики та електротехнічної промисловості України, тобто позивач є офіційно працевлаштованим по даний час.

Відповідно до відмітки на сторінці 27 військового квитка позивача він взятий на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 30.04.1991 та перебуває на цьому обліку досі.

Щодо наявності складу адміністративного правопорушення суд указує таке.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст.210, 210-1 КУпАП).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 14.03.2025 року постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 №755 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_6 у визначений законом 60-денний строк з дня набрання чинності Указу Президента України про оголошення мобілізації, не уточнив свої персональні дані, а саме дані про місце проживання та номер телефону, адресу електронної пошти (за наявності), чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період. Своїми протиправними, винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 1, 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період. Тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3.ст. 210-1 КУпАП.

Згідно абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до абз. 6 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження

Як встановлено із матеріалів справи, позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та станом на час винесення оскаржуваної постанови місце реєстрації не змінював.

Суд погоджується із позивачем у його посиланні на примітку до ст. 210 КУпАП, відповідно до якої положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Таким чином, суд резюмує, що законодавець чітко визначив умову, за якої положення ст. 210-1 КУпАП не застосовуються - за відсутності можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками) яких є державні органи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

Згідно з ч. 5 ст. 5, 8, 9 цього Закону органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Згідно з ч. 3 ст. 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Цією нормою передбачений перелік державних органів, від яких Органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді персональні відомості призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України «Про публічні електронні реєстри», «Про розвідку» та у порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом.

Крім того, позивач є офіційно працевлаштованим, його дані, наявні у відповідача, є актуальними та постійно оновлюються безпосередньо роботодавцем позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч. 2 ст. 77 КАС).

Водночас, відповідач не вказав, які саме відомості (персональні дані) не були оновлені позивачем і не могли бути одержані самостійно Дністровським РТЦК по справі шляхом електронної інформаційної взаємодії.

Відповідач також не надав доказів, що ним вживалися заходи для отримання персональних відомостей ОСОБА_1 у порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.

Попри це, дослідивши протокол ДРТЦК № 1302 від 25.04.2025 суд установив, що, хоча у ньому зазначено, що ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 14.00 30.04.2025 у кабінеті № 1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у протоколі нема, нема також і підтвердження, що ОСОБА_1 отримав другий примірник протоколу.

Позаяк відповідач не надав доказів на підтвердження протилежного, суд доходить переконання, що відповідач дійсно порушив порядок притягнення до адміністративної відповідальності, визначений КУпАП, зокрема, що до належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо місця, часу та дати розгляду справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Суд уважає, що відповідач мав дотриматися приписів ст. 277-2 КУпАП, відповідно до яких повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи, а тому порушив передбачений законом порядок розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Сама по собі постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути визнана належним та достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою постанова не є самостійними беззаперечним доказом вини особи. Обставини, викладені у постанові, повинні бути перевірені та підтверджені за допомогою інших доказів, які б не викликали сумнівів у дотриманні процедури проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення та доведеності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Більше того, стандарт доказування «поза розумним сумнівом», який активно використовується Європейським судом з прав людини (справа «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява №10705/12) означає, що доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Наведене означає, що особа не може бути притягнута до відповідальності, якщо її вину не буде доведено на підставі беззаперечних доказів, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й у статті 62 Конституції України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за обставин, викладених у постанові № 1302 від 30.04.2025, відповідач не довів підставність притягнення останнього до адміністративної відповідальності, а тому таке притягнення та накладення адміністративного стягнення за відсутності доказів вчинення адміністративного правопорушення є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, що відповідач у ході розгляду справи не довів правомірність винесення постанови відносно позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, проаналізувавши оскаржувану постанову ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1302 від 30.04.2025 крізь призму ч. 2 ст. 2 КАС України, суд установив, що вона прийнята з порушенням передбаченого КУпАП порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, необґрунтовано, небезсторонньо, недобросовісно, нерозсудливо, без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, а тому підлягає до скасування, а справу про адміністративне правопорушення слід закрити.

Поряд з тим, частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що, задовольняючи позов сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, суд має стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи слідує, що позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 605,60 грн.

Отже, суд уважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ІНФОРМАЦІЯ_7 605,60 грн судового збору.

Керуючись ст. 2, 5, 72-81, 90, 132, 139, 143, 241-246, 251, 255-256, 286, 293, 295, 297 КАС України суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3ст. 210-1 КУпАП задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову, винесену тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підподковником ОСОБА_2 , № 1302 від 30.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 605,60 (шестисот п?яти) гривень 60 (шістдесяти) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25.06.2025.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 .

Головуюча суддя: Мар`яна ВЕРБІЦЬКА