Справа № 160/30312/24
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2025 року м. Дніпросправа № 160/30312/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року (суддя 1-ї інстанції Дєєв М.В.) в адміністративній справі №160/30312/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Енергія» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

11.11.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «А-Енергія» звернулось до суду із позовною заявою до Дніпровської митниці, в якій з урахуванням роз`єднання судом позовних вимог у справі в самостійні провадження, просило суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці щодо класифікації товару від 02.10.2024 року №24UA5-КТ та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 110080/2024/000226.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що при оформленні митної декларації Товар був класифікований як виробником так і позивачем за кодом УКТЗЕД: 27079919 і визначений позивачем як масло кам`яновугільне вбирне. Декларування Товару за вказаним кодом здійснювалось на підставі документів, передбачених Договором, що надійшли разом з Товаром, зокрема сертифікатами якості з урахуванням вказаних у них фізико-хімічних властивостей Товару. У ході проведення митного оформлення на підставі зазначеної митної декларації відповідачем 19.09.2024 року від ввезеного Товару було відібрано проби від 19.09.2024 №28-04-02/28-04-02/10995, які направлені на дослідження до СЛЕД ДЕРЖМИТСЛУЖБИ. Крім того, сумісно позивачем та відповідачем було відібрано контрольні проби для позивача (акт від 19.09.2024 року №1/19.09.2024). СЛЕД ДЕРЖМИТСЛУЖБИ за результатами експертизи склало Висновок від 30.09.2024 року №-0520. На підставі вказаного висновку, відповідачем винесено Рішення щодо класифікації товару від 02.10.2024 року № 24UA5-КТ, у якому Товар був класифікований відповідачем за кодом УКТЗЕД як «інші суміші ароматичних вуглеводнів…». Також, відповідачем винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 110080/2024/000226. Позивач вважає, що Дніпровською митницею було ухвалено протиправні рішення щодо класифікації товару та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають скасуванню, оскільки саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТЗЕД. Товар позивача повністю відповідає коду товару 27079919 за походженням, призначенням та хімічним складом. У той же час митний орган змінює код товару та відносить цей товар до сумішей ароматичних вуглеводнів, у яких відсутні чіткі фізичні характеристики, хімічний склад, немає чіткого призначення та порядку застосування. Відповідачем під час ухвалення неправомірних оспорюваних рішень не було взято до визначення підкатегорії товару європейським виробником, походження спірного товару, хімічний склад товару за кодом УКТЗЕД 2707 50 00. Також, вказано, що у висновку СЛЕД, не визначено (не ідентифіковано) конкретний вид товару, наданого на дослідження, його сферу викорстання, його властивості. До того ж усіма висновками СЛЕД чітко встановлено, що за своїм хімічним складом досліджений товар містив азото-, кисне- і сірковмісні гетероциклічні сполуки. При цьому, зазначається, що визначити кількісний вміст кожного з компонентів (у тому числі ароматичних вугелводнів, азото-, кисне- і сірковмісних ароматичних сполук) не видається можливим через відсутність експертних можливостей. Зазначені висновки лабораторії СЛЕД свідчать про неповноту дослідження спірного Товару. Працівники відповідача не наділені спеціальними експертними знаннями, які надали б можливості за результатом наведених у висновках СЛЕД хімічних та фракційних характеристик товару (за умови його неповного дослідження) визначити, до якої саме товарної підпозиції (підкатегорії) відноситься спірний товар позивача. З огляду на вказане позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року позов задоволено.

Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні, врахувати при ухваленні постанови розмір понесених судових витрат ТОВ «А-Енергія» у сумі 40 269,89 грн, пов`язаних з розглядом справи та здійснити розподіл судових витрат у справі.

В силу пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з міжнародним договором купівлі та продажу від 05.07.2024 №WO-05072024 ТОВ «А-Енергія» придбало у виробника «QUIMICA DEL NALON S/A» (Іспанія) масло кам`яновугільне поглинальне (Wash oil).

На виконання п.4.1 Договору виробником «QUIMICA DEL NALON S/A» було надіслано на адресу позивача інвойс-проформу від 09.07.2024 року № 20001421 на оплату 250 000 кг (250 т) Товару на загальну суму 161 250,00 євро.

Позивачем було здійснено часткову оплату за кожну поставлену виробником партію товару за Договором, що підтверджується наступним: - платіжна інструкція в іноземній валюті від 19 липня 2024 року №16, - платіжна інструкція в іноземній валюті від 25 липня 2024 року №17, - платіжна інструкція в іноземній валюті від 23 серпня 2024 року №20, - платіжна інструкція в іноземній валюті від 02 вересня 2024 року №26.

На виконання умов Договору, виробником «QUIMICA DEL NALON S/A» було поставлено на адресу позивача 4 партії товару (23.07.2024 - 2 машини, 30.07.2024 - 2 машини, 28.08.2024 - 2 машини, 03.09.2024 2 машини), який був пред`явлений позивачем до Дніпровської митниці для митного оформлення за митними деклараціями, зокрема №24UA35U9.

Так, за митною декларацією №24UA60U1 поставка Товару вагою 23 200 кг, зазначеного у митній декларації №24UA60U1 супроводжувалась, у тому числі, наступними документами: - транспортна накладна - CMR від 03.09.2024 року №; - інвойс від 10.09.2024 року №/90004678; - сертифікат якості від виробника від 03.09.2024 року; - сертифікат походження товарів від 04.09.2024 року №А 1171148Т; -європейською накладною від 04.09.2024 року №24ES21B1.

При оформленні митної декларації Товар був класифікований як виробником так і позивачем за кодом УКТЗЕД: 27079919 і визначений позивачем як масло кам`яновугільне вбирне. Декларування Товару за вказаним кодом здійснювалось на підставі документів, передбачених Договором, що надійшли разом з Товаром, зокрема сертифікатами якості з урахуванням вказаних у них фізико-хімічних властивостей Товару.

Під час проведення митного оформлення на підставі зазначеної митної декларації відповідачем 19.09.2024 року від ввезеного Товару було відібрано проби від 19.09.2024 №28-04-02/28-04-02/10995, які направлені на дослідження до СЛЕД ДЕРЖМИТСЛУЖБИ.

Крім того, сумісно позивачем та відповідачем було відібрано контрольні проби для позивача, відповідно до акту від 19.09.2024 №1/19.09.2024.

СЛЕД ДЕРЖМИТСЛУЖБИ за результатами експертизи склало Висновок від 30.09.2024 №-0520.

На підставі вказаного висновку, Дніпровською митницею винесено Рішення щодо класифікації товару від 02.10.2024 року № 24UA5-КТ, у якому Товар був класифікований відповідачем за кодом УКТЗЕД як «інші суміші ароматичних вуглеводнів…»

Також, відповідачем винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 110080/2024/000226.

Позивач не погоджується із вищевказаними рішенням Дніпровської митниці щодо класифікації товару від 02.10.2024 року № 24UA5-КТ та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 110080/2024/000226 та вважає їх такими, що не відповідають вимогам законодавства, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги дійшов висновку про їх обґрунтованість.

Суд апеляційної інстанції переглядаючи судове рішення доходить наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина друга статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 року).

Митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України) (далі - МК України).

Частиною першою статті 246 МК України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (частина перша статті 248 МК України).

Частиною першою статті 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

За змістом частин першої - четвертої статті 69 МК України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Отже, класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює особа, яка подає митну декларацію. Своєю чергою, митний орган здійснює контроль за такою класифікацією і може самостійно визначити код задекларованого товару лише в тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта. Повноваження митного органу щодо самостійного визначення коду товару не є дискреційними та обумовлені виключно наявністю порушення правил класифікації з боку декларанта.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2018 року у справі № 814/1256/17 та від 20 червня 2019 року № 826/7208/16.

З метою приведення класифікаційної роботи митних органів у відповідність до Митного кодексу України, удосконалення здійснення контролю правильності класифікації товарів відповідно до вимог УКТЗЕД під час проведення процедур митного контролю та митного оформлення, упорядкування процедури класифікації товарів і запобігання випадкам ухилення підприємствами та громадянами від сплати митних платежів у повному обсязі та від установлених заходів нетарифного регулювання розроблено Порядок роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650, зареєстрований в Мін`юсті України 02.07.2012 за № 1085/21397 (далі - Порядок № 650).

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Порядку № 650 декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТЗЕД при їх декларуванні відповідно до ст. 69 МКУ. Пунктом 2 розділу ІІІ Порядку № 650 передбачено, що посадові особи митниці здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.

Згідно з п. 4 Порядку № 650 контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності:

- опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами ст. 257 МКУ;

- відомостей про товар та коду товару згідно з УКТЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог ст. 68 МКУ;

- заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних «Класифікаційні рішення» програми «Інспектор» ЄАІС.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення у порядку, встановленому главою 4 Митного кодексу України.

Відповідно до п. 14 Порядку № 650 рішення приймається посадовими особами митниці на підставі встановлених характеристик товару, які є визначальними для класифікації товару, згідно з Основними правилами інтерпретації УКТЗЕД.

Згідно з частиною 7 статті 69 МК України рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення відповідно до глави 4 цього Кодексу.

У Додатку до Закону України «Про Митний тариф України» від 19 жовтня 2022 року №2697-IX наведені основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД, за якими класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого.

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі якщо згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prіma facіe) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де подається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови що цей критерій можна застосувати; і

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно доправила 3 (a)або3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatіs mutandіs), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації.

Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Отже, враховуючи вимоги товарної номенклатури Митного тарифу України класифікація товару здійснюється наступним чином:

1. Визначається відповідна товарна позиція товарної номенклатури Митного тарифу України (ТН МТУ), в текстовому описі якої описано класифікований товар. При цьому необхідно визначити, чи не існує відповідних приміток до розділу або групи, які регламентують класифікацію таких товарів.

2. Після визначення відповідної товарної позиції визначаються послідовно підпозиція, категорія та підкатегорія, текстовий опис яких відповідає товару.

3. У випадку коли не існує товарної позиції, текстовий опис якої конкретно описує товар, послідовно застосовуються Основні правила інтерпретації (далі ОПІ) класифікації товарів (від другого до четвертого).

4. Застосовуються перші чотири правила виключно послідовно, переходячи від Правила 1 до Правилу 2(а), від Правила 2(а) до Правила 2(б) і так далі.

Не можна застосовувати Правило 3(а), не застосувавши послідовно Правила 1, 2(а), 2(б).

Лише у випадку неможливості застосування попереднього правила при класифікації товару допускається застосування наступного.

Шосте правило може бути застосовано при необхідності визначення угруповання в рамках визначеної товарної позиції.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, товар який надійшов на адресу позивача, а саме «масло кам`яновугільне поглинальне. Відправник/експортер: QUIMICA DEL NALON S.A., Іспанія» був класифікований позивачем у митній декларації №24UA60U1за кодом 27079919 згідно з УКТЗЕД. В європейських деклараціях, які були також подані позивачем до митного оформлення ввезеного товару також зазначено код товару 27079919.

Відповідно до п. 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatіs mutandіs), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Отже, при віднесенні товару до тієї чи іншої позиції слід виходити з більш конкретного опису товару, його характеристик та призначення.

В спірному випадку, за позицією відповідача товар який надійшов на адресу позивача «масло кам`яновугільне поглинальне» повинен кваліфікуватися за кодом УКТЗЕД .

Суд зазначає, що згідно з поясненнями до товарних категорій УКТЗЕД до товарної позиції 2707 відносяться: масла та інші продукти високотемпературної перегонки кам`яновугільних смол; аналогічні продукти, в яких ароматичні складові переважають за масою неароматичні.

До товарної підпозиції 27075000 відносяться: інші суміші ароматичних вуглеводнів, з яких 65 об.% або більше (включаючи втрати) переганяється при температурі до 250 °С за методом ІSO 3405 (еквівалентним методу АSTM 86).

Згідно з додатковими поясненнями до товарних категорій УКТЗЕД (розділ V група 27), які затвердженні наказом Держмитслужби України від 14.07.2020 №256, ця товарна категорія (27075000) охоплює суміші вуглеводнів, в яких домінують інші ароматичні складники, крім бензолу, толуолу, ксилолу або нафталіну, і з яких 65 об. % або більше (включаючи втрати) переганяється при температурі до 250 C за методом ЕN ІSO 3405 (рівнозначний методу ASTM D 86).

До товарної підпозиції 27079919 відносяться масла неочищені інші.

Згідно з додатковими поясненнями до товарних категорій 27079911 і 27079919 УКТЗЕД (розділ V, група 27) до неочищених масел відносяться продукти, одержувані:

1. первинною перегонкою високотемпературної кам`яновугільної смоли. Ці високотемпературні кам`яновугільні смоли, як правило, виробляються на коксових заводах ливарних підприємств за температури більше 900 °C. Продукти перегонки цих смол містять не лише вуглеводні з переважним масовим вмістом ароматичних вуглеводнів, але також азото-, кисне- і сірковмісні сполуки і дуже часто домішки. Ці продукти, зазвичай, вимагають подальшого перероблення перед використанням;

2. відділенням бензолу (англ. debenzolisation) методом промивання газу, який утворюється під час коксування вугілля; та

3. методом піролізу зношених, тобто непридатних до використання гумових шин та інших відходів та непридатних для використання гумових та пластикових товарів без подальшої обробки.

Таким чином, згідно з поясненнями УКТЗЕД до складу сумішей ароматичних вуглеводнів (2707 50) не входять азото-, кисне- і сірковмісні сполуки. Зазначені компоненти входять до складу неочищених масел, про що зазначено в додаткових поясненнях УКТЗЕД до кодів 2707 99 11 і 2707 99 19.

Отже в товарній категорії 27075000 кваліфікуються товари, які за своїм хімічним складом є сумішами саме вуглеводнів. При цьому, інша ознака цієї товарної категорії (з яких 65 об.% або більше (включаючи втрати) переганяється при температурі до 250 °С за методом ІSO 3405 (еквівалентним методу АSTM 86), стосується саме сумішей вуглеводнів.

Проте, відповідачем під час розгляду даної справи не надано доказів того, що заявлений до митного оформлення товар за своїм хімічним складом, є сумішами вуглеводнів.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у висновку Спеціалізованої лабораторії з питань і експертизи та досліджень Держмитслужби України від 30.09.2024 №-0520 не визначено (не ідентифіковано) конкретний вид товару, наданого на дослідження, його сферу використання, його властивості. До того ж означеним висновком чітко встановлено, що за своїм хімічним складом досліджений товар містив азото-, кисне- і сірковмісні гетероциклічні сполуки та зазначено, що визначити кількісний вміст кожного з компонентів (у тому числі ароматичних вугелводнів, азото-, кисне- і сірковмісних ароматичних сполук) не видається можливим через відсутність експертних можливостей. Зазначені висновки лабораторії СЛЕД свідчать про неповноту дослідження спірного товару.

Верховний Суд у постанові від 31.01.2018 у справі №804/5227/17, залишаючи без задоволення касаційну скаргу Миколаївської митниці Державної фіскальної служби на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.08.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2017, підтвердив обґрунтованість висновків судів попередніх інстанцій про не доведення відповідачем обґрунтованості свого рішення від 14.08.2017 №КТUA-2017 про визначення коду товару та відповідно зміну коду товару із на через те, що у експертному висновку, який ліг в основу оскаржуваного рішення, не було визначено конкретного виду нафтопродукту та не встановлено коду УКТ ЗЕД товару, наданого на дослідження.

Попри наведене, судом першої інстанції вірно зазначено, що позивачем було направлено запит від 24.05.2024 №24-05/2 до ДП «УХІН», у якому товариство просило повідомити: - хімічні властивості масла поглинального (wash oil) та відсотковий вміст компонентів готового продукту, у тому числі азото-, кисне- та сірковмісних сполук. Надати посилання на стандарт, яким регулюється виробництво масла поглинального в Україні та кількісний вміст усіх хімічних сполук у готовому продукті; - чи відповідає за своїм хімічним складом та фракційними характеристиками масло поглинальне європейських виробників маслу поглинальному за українськими стандартами (ТУ У 20.1-7:2007 «Масло кам`яновугільне вбирне Технічні умови»)? - що є основним складовим компонентом готового продукту масла поглинального?

У відповідь на вищезазначений запит ДП «УХІН» було надано відповідь листом від 27.05.2024 №10/244, яким повідомлено, що за наданими супровідними документами від виробника «QUIMICA DEL NALON S/A» (Іспанія) поставлений товар відповідає за хімічними та фракційними характеристиками маслу поглинальному за ТУ У 20.1-7:2017 «Масло кам`яновугільне вбирне Технічні умови».

Також суд першої інстанції вірно зауважив, що виробником масла поглинального «QUIMICA DEL NALON S/A» (Іспанія) на електронну адресу ТОВ «А-Енергія» направлено інформаційний лист, до якого було надано повідомлення про експорт Європейського агентства хімічних речовин на експорт масла поглинального виробником «QUIMICA DEL NALON S/A» на адресу ТОВ «А-Енергія» згідно з контрактом на поставку 200 000 кг продукту.

Згідно з вищенаведеним повідомленням про експорт Європейського агентства хімічних речовин на експорт вбачається, що ідентифікація хімічної речовини (масла поглинального), на яку поширюється повідомлення, відбувається за номером CAS 90640-84-9 та кодом товару (CN) 2707 9919.

Зазначене повідомлення було направлено у відповідності до статті 12 Роттердамської конвенції про процедуру попередньої обґрунтованої згоди відносно окремих небезпечних хімічних речовин та пестицидів у міжнародній торгівлі, до якої Україна приєдналась 26.09.2002 р.

Згідно з нормами статті 3 Роттердамської конвенції ця Конвенція застосовується по відношенню до: (a) заборонених або суворо обмежених хімічних речовин; і (b) особливо небезпечних пестицидних сполук.

У пункті 6.2 розділу 6 повідомлення зазначено суворі обмеження щодо використання масла поглинального.

Тобто означене повідомлення є обов`язковим для виробника масла поглинального «QUIMICA DEL NALON S/A» (Іспанія) та вказаним документом фактично підтверджується позиція позивача щодо правильного визначення ним коду товару 27079919 на масло поглинальне у спірній митній декларації, що підтверджена офіційним документом Європейського агентства хімічних речовин у вищезазначеному повідомленні про експорт масла поглинального, яке за текстом документу направляється до відома уповноваженим національним органам України, зазначеним у розділі 7 повідомлення.

У рішенні ЄСПЛ від 24.11.2016 у справі «Полімерконтейнер» проти України» суд дійшов висновку про порушення органами митної служби статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини з огляду на те, що органи митної служби неодноразово присвоювали невірний код імпортованому в Україну заявником товару, що призводило до значного збільшення ставки ввізного мита, незважаючи на наявність низки судових рішень щодо правильності коду товару. Відтак, ЕСПЛ зазначив, що мало місце втручання у мирне володіння майном підприємства.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зміна відповідачем без належних на те підстав товарної позиції на іншу товарну позицію є порушенням вимог Міжнародної Конвенції про Гармонізовану систему опису і кодування товарів та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини, оскільки у зв`язку з неможливістю розмитнити Товар, позивач позбавлений права на мирне володіння своїм майном.

Крім того, згідно з частинами 1, 6, 7 статті 104 КАС України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має такі самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Позивач скористався своїм правом замовити та надати до суду висновки експерта з питань предмету спору з якого вбачається, що надані на дослідження зразок товару, згідно з актом відбору проб масла кам`яновугільного вбирного від 19.09.2024 р. №1/19.09.2024 відносяться до масла кам`яновугільного вбирного згідно з ТУ У 20.1-7:2017, про що свідчить: зовнішній вигляд, вміст нафталіну, вміст фенолів, показники фракційного складу та властивий хімічний склад - наявність азото-, кисне- та сірковмісними гетероциклічними ароматичними сполуками (14,4 % мас.).

З урахуванням наведених законодавчих норм, правових висновків Верховного Суду та встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що рішення Дніпровської митниці щодо класифікації товару від 02.10.2024 №24UA5-КТ та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 110080/2024/000226 є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та ухвалив рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.ст. 134, 139 КАС України.

Судом встановлено, що у відзиві на апеляційну скаргу представником позивача заявлено клопотання про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Енергія» судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом даної справи в суді апеляційної інстанції.

Вказане клопотання вмотивоване тим, що розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом даної справи в суді апеляційної інстанції включає в себе витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн. Крім того просить врахувати, що позивачем було сплачено за проведення судової експертизи 31 269,89 грн, з яких: 24 000,00 грн згідно з рахунком від 09.12.2024 №52 та 7 269,89 грн згідно з рахунком від 06.12.2024 №24-6559.

Відповідач не скористався правом подання заперечень щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Енергія» на правничу допомогу в сумі 9000,00 грн. представником позивача надано: копію договору про надання правової допомоги від 11.12.2019 р. №51/2019; копію акту приймання - передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 11.4.2025; копію рахунку на оплату від 11 квітня 2025 року №251-160/30312/24; платіжну інструкцію від 11 квітня 2025 року № 5064 на суму 9000,00 грн. Також, представником позивача долучено копію висновку експертів від 28.01.2025 № 24-6559 за результатами проведення комісійної експертизи нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів в а/с №160/30312/24.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 07.05.2020 у справі № 320/3271/19.

Таким чином, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Враховуючи категорію складності та, зважаючи на характер спірних правовідносин, та перелік наданих послуг, колегія суддів доходить висновку, що заявлені судові витрати позивача на оплату професійної правничої правової допомоги в розмірі 9000,00грн. не є співмірними та виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, ціною та значенням справи для сторони, стягненню з відповідача підлягають витрати на правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн.

Щодо витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Енергія» на проведення комісійної експертизи нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів в даній справі у сумі 40269,89 грн., колегія суддів зазначає, що судові витрати пов`язані з розглядом справи повинні вирішуватись судом першої інстанції відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених КАС України. Проте, рішення суду в цій частині позивачем не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року в адміністративній справі №160/30312/24 залишити без змін.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Енергія» () понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці ().

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 25 червня 2025 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак