Справа № 520/902/25
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24 червня 2025 р. Справа № 520/902/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мороко А.С., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 13,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61002, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 11.01.2024 № 14 о/с в частині відкликання з відпустки без збереження заробітної плати згідно п. 3 ст. 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» ОСОБА_1 , провідного 1 спеціаліста відділу аналітичної роботи управління кримінального аналізу, з 22 січня 2024 року;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 02.05.2024 №414 «Про застосування дисциплінарного стягнення до провідного спеціаліста відділу аналітичної роботи УКА ГУНП в Харківській області державного службовця 5 рангу ОСОБА_1 »;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 17.10.2024 №1027 «Про застосування дисциплінарного стягнення до провідного спеціаліста відділу аналітичної роботи УКА ГУНП в Харківській області державного службовця 5 рангу ОСОБА_1 »;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 23.10.2024 № 502 о/ с в частині припинення державної служби відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 , державному службовцю 5 рангу, провідному спеціалісту відділу аналітичної роботи управління кримінального аналізу ГУНП в Харківській області, з 23.10.2024;

- поновити ОСОБА_1 на займаній на час звільнення посаді провідного спеціаліста відділу аналітичної роботи управління кримінального аналізу ГУНП в Харківській області з дня звільнення;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на займаній посаді на час звільнення посаді провідного спеціаліста відділу аналітичної роботи управління кримінального аналізу ГУНП в Харківській області.

Ухвалою суду 22.01.2025 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу термін - п`ять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення строків звернення до суду із даним позовом із документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску місячного строку звернення до суду згідно приписів ч. 5 ст.122 КАС України; доказів отримання документів про звільнення саме 17.12.2024, а також адвокатський запит від 19.12.2024; докази отримання 30 грудня 2024 року засобами поштового зв`язку листа ГУНП в Харківській області від 25.12.2024 № (нерозбірливий) з додатками на 3 аркушах: витяг з наказу №210 о/с від 18.04.2022; витяг з наказу №14 о/с від 11.01.2024 та довідку від 24.12.2024 № 1953/119-33/01-2024, так і самого листа ГУНП в Харківській області від 25.12.2024; докази отримання саме 15 січня 2025 року засобами поштового зв`язку листа ГУНП в Харківській області від 06.01.2025 № (нерозбірливий) з додатками на 9 аркушах: наказ ГУНП в Харківській області від 17.10.2024 №1027; наказ ГУНИ в Харківській області від 27.11.2023 №2229; наказ ГУНП в Харківській області від 11.01.2024 №106; наказ ГУНП в Харківській області від 02.05.2024 №414; копію довідку (без належного засвідчення) від 24.12.2024 №19533/1 19-33/01-2024 за підписом начальника УКА ГУНП в Харківській області Юрія Лемешко; копії спірного наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 23.10.2024 № 502, накази ГУНП в Харківській області від 11.01.2024 року, від 02.05.2025 року у читабельному вигляді.

Представник позивача через функціонал "Електронний суд" подав заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій надав докази перетину позивачкою державного кордону України 15.12.2024, на підтвердження чого надано копію паспорту громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 ОСОБА_1 , який має відповідні відмітки - 15.12.2024 пункт пропуску PALANKA R023E. Тобто позивач заїхала на територію України 15.12.2024 та направилась до м. Харків, що відповідає можливості отримання позивачем інформації про звільнення та документів про звільнення саме 17.12.2024. Представник позивача зауважує, що частина витребуваних судом документів могла бути не залучено разом з позовом, можливо через допущення технічної помилки при реєстрації даної позовної заяви. Щодо підтвердження отримання листа ГУНП в Харківській області від 25.12.2024 № (нерозбірливий) з додатками на 3 аркушах 30.12.2024 та листа ГУНП в Харківській області від 06.01.2025 № (нерозбірливий) з додатками на 9 аркушах 15.01.2025 представник позивача пояснив, що має лише збережений конверт до листа від 06.01.2025 № (нерозбірливий) з додатками на 9 аркушах, відповідно до якого даний лист є звичайним та не має жодного номеру для відстеження, тобто не є замовним та отримано нами як звичайний лист без повідомлень та підпису про отримання. Така ж сама ситуація була і з листом ГУНП в Харківській області від 25.12.2024, проте конверт до листа не зберігся. Проте враховуючи дати реєстрації листів та час їх отримання мною, як представником позивача, то час на відправку та доставлення листів, на думку представника позивача, є загалом стандартним та типовим. Також представник позивача залучено до матеріалів справи додано скановані копії наказу ГУНП в Харківській області №14 о/с від 11.01.2024 та наказу ГУНП в Харківській області №414 від 02.05.2025.

Ухвалою суду від 12.02.2025 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду по справі № 520/902/25. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 13,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61002, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді.

Представник відповідача через функціонал "Електронний суд" подав заяву про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску позивачкою строків звернення до суду. В обґрунтування вказаного клопотання представник відповідача вказав, що як вбачається з листа начальника Управління кримінального аналізу ГУНП в Харківській області від 20.02.2025 № 501/119-33101-2025 наказ ГУНП в Харківській області від 11.01.2024 № 14о/с було направлено ОСОБА_1 за допомогою мобільного месенджера WhatsApp 30.01.2024, та повторно 06.02.2024. Таким чином, про існування наказу ГУНП в Харківській області від 11.01.2024 №14 о/с ОСОБА_1 була обізнана ще з 30.01.2024. З урахуванням вимог ч.4 ст. 9-1 Закону № 889-VIII наказ вважається таким, що доведений до відома позивачки на п`ятий календарний день з моменту їх відправлення - тобто 04 лютого 2024 року. Представник відповідача вказує, що в матеріалах дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_1 міститься інформація про перетин Державного кордону України ОСОБА_1 у період з 22.02.2022 по 16.09.2024, з якої вбачається, що після 30.01.2024 позивачка з 05.02.2024 по 26.02.2024 та з 19.07.2024 по 31.07.2024 перебувала в Україні. Також звернув увагу, що як вбачається з листа УКЗ ГУНП в Харківській області від 04.03.2025 №993/вс/119- 12/01-2025 лист-повідомлення про звільнення та витяг із наказу ГУНП в Харківській області від 23.10.2024 № 502 о/с ОСОБА_1 було направлено 23.10.2024 за допомогою мобільного месенджера «WhatsApp» на її мобільний номер НОМЕР_3 старшим інспектором з ОД ВК УКЗ ГУНП в Харківській області майором поліції Зінов`євим І.М. , що підтверджується скріншотами листування з мобільного месенджера «WhatsApp». Таким чином, з наказом ГУНП в Харківській області від 23.10.2024 № 502 о/с про своє звільнення ОСОБА_1 була ознайомлена 23.10.2024, а до суду з позовом звернулась 14.01.2025, тобто з пропущенням місячного строку звернення до суду, встановленого ч. 5 ст. 122 КАС України.

Представник позивачки через функціонал "Електронний суд" подав до суду відповідь на відзив, в якій зауважив, що ОСОБА_1 не було ознайомлено з жодним наказом, окрім копії наказу ГУНП в Харківській області про припинення державної служби вже 17.12.2024, коли прибула до ГУНП в Харківській області. Звертає увагу суду, що номер телефону НОМЕР_3 позивач не використовує, що, як вважає представник позивачки, вказує на порушення процедури проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_1 та, відповідно, застосування дисциплінарного стягнення.

Ухвалою суду від 27.03.2025 зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області надати до суду докази наявності в особовій справі ОСОБА_1 інформації щодо належності позивачці номеру телефону НОМЕР_3 , як контактних даних саме ОСОБА_1 .

На виконання вимог суду, відповідачем через функціонал "Електронний суд", на виконання вимог ухвали суду про витребування додаткових доказів, подано клопотання, в якому акцентовано увагу, що зі змісту листів начальника Управління кримінального аналізу ГУНП в Харківській області від 20.02.2025 № 501/119-33101-2025 та від 06.03.2025 № 592/119/1/33-2025 вбачається, що ОСОБА_1 у службовій діяльності користувалась мобільним номером НОМЕР_4 . В подальшому 27.11.2023 позивачка повідомила свою колегу - старшого інспектора ВАР УКА ГУНП в Харківській області Ганну Панченко, що у неї більше не працює WhatsApp на номері НОМЕР_4 і в подальшому WhatsApp буде на номері НОМЕР_3 . Враховуючи триваючу військову агресію РФ на території України, позивачка з 20.04.2022 перебувала у Німеччині у відпустці без збереження заробітної плати. В подальшому 27.11.2023 вона повідомила відповідача можливим для неї способом, про зміну контактних даних, шляхом направлення повідомлення за допомогою мобільного месенджера WhatsApp із зазначенням нового номеру телефону. У зв`язку з чим, подальше спілкування з позивачкою здійснювалось за допомогою мобільного месенджера WhatsApp на номер НОМЕР_3 . Таким чином, представник відповідача зазначає, що вказане повідомлення ОСОБА_1 про зміну номеру телефону є відповідним повідомленням про зміну контактних даних, з урахуванням вимог ст. 9-1 Закону України «Про Державну службу». З урахуванням викладеного, наказ ГУНП в Харківській в Харківській області від 11.01.2024 № 14о/с був доведений до позивачки шляхом направлення за допомогою мобільного месенджера WhatsApp 30.01.2024, та повторно 06.02.2024 на мобільний номер НОМЕР_3 , що свідчить про обізнаність позивачки з даним наказом з 04.02.2024. Тобто, як вказує представник відповідача, з вищенаведеного можна дійти висновку, що позивачка після отримання наказу ГУНП про відкликання її з відпустки без збереження заробітної плати мала можливість прибути до ГУНП в Харківській області для подальшого проходження державної служби або звернутись до адміністративного суду з позовом щодо оскарження наказу ГУНП в Харківській області від 11.01.2024 № 14 о/с у встановлений законом строк. Однак ОСОБА_1 вказаних дій не вчинила, та продовжувала бездіяти. З врахуванням викладеного позивачка не була позбавлена можливості звернутися до суду невідкладно, після 04.02.2024 у місячний строк. Оцінка змісту обставин справи, хронології та послідовності дій позивачки перед зверненням до суду свідчать про те, що цей строк був пропущений через відсутність її зусиль і належної старанності, особливо з огляду на реальну обізнаність з наказом ГУНП в Харківській області від 11.01.2024 № 14 о/с. У зв`язку з вищезазначеним, представник відповідача просить суд залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч.13 ст.171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов підлягає залишенню без руху, оскільки поданий без дотримання вимог, встановлених ст.161 КАС України, виходячи з наступного.

Згідно із частиною п`ятою статті 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

При визначенні поважності причин пропуску строку звернення до суду слід виходити з правової позиції, висловленої Верховним Судом в постанові від 31.05.2023р. у справі № 160/9356/22, згідно якої поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання позовної заяви здійснюється судом у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на звернення до суду із позовом.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення причин їх недотримання - вони повинні бути поважними, реальними або, непереборними і об`єктивно нездоланними на час перебігу строків звернення до суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно-правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій. Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі сплином установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Також Верховний Суд зазначив, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

При наявності розбіжностей загальних і спеціальних (виняткових) норм, необхідно керуватися принципом Lex specialis (лат. - спеціальний закон, спеціальна норма), відповідно до якого при розбіжності загального і спеціального закону діє спеціальний закон, а також принципом Lex specialis derogat generali, суть якого зводиться до того, що спеціальний закон скасовує дію (для цієї справи) загального закону; спеціальна норма має перевагу над загальною.

У разі якщо норми нормативних актів рівної юридичної сили містять різні моделі правового регулювання, перевагу при застосуванні слід надавати тій нормі, яка регулює вужче коло суспільних відносин, тобто є спеціальною.

Саме такий підхід застосував Верховний Суд у постанові від 29 січня 2019 року у справі №807/257/14.

За приписами ст. 9-1 Закону України «Про Державну службу», доведення інформації або документів до відома державного службовця відповідно до вимог цього Закону здійснюється шляхом її вручення або надсилання поштою, в тому числі з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. У разі доведення інформації або документів шляхом використання інших засобів телекомунікаційного зв`язку такий спосіб фіксується протоколом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інформація або документи надсилаються державному службовцеві за адресою місця проживання/перебування або на його адресу електронної пошти чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Державний службовець при вступі чи проходженні державної служби зобов`язаний повідомити службу управління персоналом про його засоби електронної пошти чи інші засоби телекомунікаційного зв`язку з ним з метою їх використання для доведення до відома державного службовця інформації або документів.

Інформація або документи, надіслані поштою, в тому числі електронною, чи шляхом передачі з використанням інших засобів зв`язку вважаються такими, що доведені до відома державного службовця на п`ятий календарний день з моменту їх відправлення.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 вказує, що дізналася про факт свого звільнення та спірні накази лише 17.12.2024, коли отримала в УКЗ ГУНП в Харківській області документи щодо звільнення, після її повернення до м. Харків. У відповіді на відзив представник позивача вказував, що номер телефону НОМЕР_3 (на який відповідачем було відправлено копію спірного наказу від 11.01.2024 № 14 о/с в частині відкликання з відпустки без збереження заробітної плати згідно п. 3 ст. 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» ОСОБА_1 , провідного 1 спеціаліста відділу аналітичної роботи управління кримінального аналізу) позивач не використовує, що, як вважає представник позивачки, вказує на порушення процедури проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_1 та, відповідно, застосування дисциплінарного стягнення.

Водночас, із залучених відповідачем додаткових доказів на виконання вимог ухвали суду про надання додаткових доказів (вх. № 01-26/33956/25), зокрема з листа від 06.03.2025 № 592/119/01/33-2025, адресованого начальникові ВПЗ ГУНП в Харківській області Сергію Маслошу , вбачається, що 27.11.2023 позивачка повідомила свою колегу - старшого інспектора ВАР УКА ГУНП в Харківській області Ганну Панченко, що у неї більше не працює WhatsApp на номері НОМЕР_4 і в подальшому WhatsApp буде на номері НОМЕР_3.

На підтвердження вказаних обставин представником відповідача залучено також відповідні скріншоти листування, з яких вбачається, що ОСОБА_1 у мобільному месенджері WhatsApp використовує номер НОМЕР_3 (з 15.11.2023), на який і було відправлено старшим інспектором ВАР УКА ГУНП в Харківській області Ганною Панченко 30.01.2024 копію спірного наказу від 11.01.2024 № 14 о/с про відкликання ОСОБА_1 з відпустки без збереження заробітної плати. Вказане повідомлення прочитано адресатом о 10 год. 30 хв та надано відповідь.

06.02.2024 безпосереднім керівником ОСОБА_1 , Лемешком Ю.О. повідомлено ОСОБА_1 про необхідність з`явитись на робочому місці через три дні та додаткового надіслано витяг з наказу. Вказане повідомлення переглянуто адресатом 06.02.2024 об 19 год. 03 хв.

Таким чином, ОСОБА_1 була обізнана про існування наказу від 11.01.2024 № 14 о/с про відкликання її з відпустки без збереження заробітної плати з 06.02.2024.

Відповідно, місячний строк на оскарження наказу від 11.01.2024 № 14 о/с спливав 06.03.2024.

Із даним позовом позивачка звернулась до суду лише 14.01.2025, тобто із значним пропуском встановленого законодавцем терміну.

Щодо наступного спірного у межах даної справи наказу від 23.10.2024 № 502 о/ с в частині припинення державної служби відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 , державному службовцю 5 рангу, провідному спеціалісту відділу аналітичної роботи управління кримінального аналізу ГУНП в Харківській області, з 23.10.2024, із залучених відповідачем додаткових матеріалів вбачається, що протоколом фіксації доведення інформації до відома державного службовця засобами телекомунікаційного зв`язку відповідно до вимог ст. 9-1 Закону України "Про державну службу" від 23.10.2024 зафіксовано, що 23.10.2024 0 16 год. 35 хв. старшим інспектором з ОД ВК УКЗ ГУНП в Харківській області майором поліції Зіновєвим І.М. у присутності заступника начальника ВК УКЗ ГУНП в Харківській області підполковника поліції Васильєва Є.В., з урахуванням норм ст. 9-1 Закону України "Про державну службу" за допомогою мобільного месенджеру WhatsApp на моб. номер НОМЕР_3 ОСОБА_1 в сканованому вигляді надіслано лист - повідомлення про звільнення від 23.10.2024 № 5857вс/119-12/01-2024 та копію наказу ГУНП в Харківській області від 23.10.2024 № 502 о/с. Повідомлення доставлено 23.10.2024 о 16 год. 35 хв. та переглянуто отримувачем 23.10.2024 о 16 год. 35 хв.

Відтак, позивачка була обізнана про існування спірного наказу від 23.10.2024 № 502 о/ с з 23.10.2024.

Відповідно, місячний строк на оскарження наказу від 23.10.2024 № 502 о/ с спливав 23.11.2024.

Із даним позовом позивачка звернулась до суду лише 14.01.2025, тобто із значним пропуском встановленого законодавцем терміну.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем на підставі та у відповідності до ст. 9-1 Закону України «Про Державну службу» зафіксовано обставини зміни ОСОБА_1 номеру мобільного телефону на мобільний номер НОМЕР_3 , на який роботодавцем були відправлені спірні накази від 11.01.2024 № 14 о/с та від 23.10.2024 № 502 о/ с, які були прочитані отримувачем 06.02.2024 та 23.10.2024 відповідно, що, відповідно, свідчить про обізнаність позивачки з їх змістом за наслідком чого, позивачка мала можливість у місячний строк реалізувати своє право на їх оскарження у судовому порядку.

Натомість, із даним позовом позивачка звернулась до суду лише 14.01.2025.

Доказів на спростування того, що мобільний номер НОМЕР_3 не належить ОСОБА_1 (у контексті розгляду питання про дотримання відповідачем процедури повідомлення позивачу про відкликання ОСОБА_1 з відпустки без збереження заробітної плати та, в подальшому, звільнення її з державної служби) представником позивача до суду не надано.

Вказане, відповідно, унеможливлює достеменне з`ясування судом дати, коли позивачка дізналась про існування спірних наказів від 11.01.2024 № 14 о/с та від 23.10.2024 № 502 о/ с (крім обставин, які були зазначені представником позивача у первинній заяві про поновлення строку звернення до суду), враховуючи подані відповідачем докази про належність номеру НОМЕР_3 ОСОБА_1 , куди роботодавцем були відправлені спірні накази від 11.01.2024 № 14 о/с та від 23.10.2024 № 502 о/ с та які були прочитані отримувачем 06.02.2024 та 23.10.2024.

Згідно ч.2 ст.169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків.

Таким чином, усуваючи недоліки позовної заяви позивачу необхідно надати до суду заяву про поновлення строків звернення до суду із документальним підтвердженням поважних причин, які перешкоджали ОСОБА_1 звернутись до суду у місячний термін з дня отримання на мобільний месенджер WhatsApp (на моб. номер НОМЕР_3 ) копії спірних наказів від 11.01.2024 № 14 о/с та від 23.10.2024 № 502 о/ с.

Після отримання від представника позивача вищезазначених доказів, суд повернеться до вирішення клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись статтями 160,161,169,248,256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді - залишити без руху.

Надати позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення строків звернення до суду із документальним підтвердженням поважних причин, які перешкоджали ОСОБА_1 звернутись до суду у місячний термін з дня отримання на мобільний месенджер WhatsApp (на моб. номер НОМЕР_3 ) копії спірних наказів від 11.01.2024 № 14 о/с та від 23.10.2024 № 502 о/ с.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.С.Мороко