Справа № 382/591/25
Суддя: Савчак С. П.
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/591/25
Провадження 2-а/382/10/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року Яготинський районний суд Київської області

у складі:

головуючого судді Савчака С.П.,

секретар судового засідання Голованова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Бориспільського району Київської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспортні про скасування постанови про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспортні про визнання протиправною постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованому в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серія АВ № 00005203 від 04.03.2025 року винесену відносно ОСОБА_1 щодо вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, скасування її та закриття провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04.03.2025 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Василенко Дар`єю Ігорівною, було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованому в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серія АВ № 00005203 від 04.03.2025 р., оскільки 04.03.2025 р. о 10 год. 57 хв. за адресою М-03, Км. 81+000 км., Київська обл. DAF XF 105.410, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,975% (2,39 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Позивач не погоджується зі змістом постанови та вважає її такою, що складена помилково, оскільки склад адміністративного порушення відсутній, а тому оскаржена постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю. Так постановою від 04.03.2025р. зафіксовані фактичні параметри ТЗ: кількість вісей 6 шт.; спарені колеса 3 вісі, загальна маса 47 100 кг, відстань між вісями 1-2; 2 660мм, 2-3:1300 мм, 3-4:5230 мм, 4-5:1310 мм, 5-6:1310 мм, навантажень на вісь: 1-6600 кг, 2-4700 кг, 3-8050 кг, 4-9250 кг, 5-9250 кг, 6-9250 кг. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу, загальна маса - 42 390 кг. Однак, не враховано, що трьохвісний напівпричіп FRUEHAUF LTD, д.н.з. НОМЕР_2 є спеціалізованим напівпричепом контейнеровозом, а відповідно гранична фактична маса становить 44 т, а не 40 т, як вказано в оскаржуваній постанові.

Також, позивач в адміністративному позові зазначає, що з долучених до постанови фотографій вбачається, що перевезення вантажу здійснювалося напівпричепом контейнеровозом, який, відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , є напівпричепом спеціалізованим контейнеровоз категорії 04, марки FRUEHAUF LTD, повною масою 39 000 кг. Спеціалізований напівпричіп Н/ПР-Контейнеровоз в 2023 р. перероблений в Н/ПР Контейнеровоз.

За відзивом на позовну заяву представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відзив обґрунтовано тим, що Положеннями пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363 (далі - Правила № 363), визначено, що сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа. Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, причіп - це транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортного засобу належать напівпричепи і причепи- розпуски. Таким чином, напівпричеп - це транспортний засіб без джерела енергії та самостійно пересуватись і перевозити вантажі по дорогах не може, отже рушійною силою для нього є саме тягач, який є основним транспортним засобом, котрий здійснює перевезення вантажів власник якого є суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, в тому числі за ст. 132-1 КУпАП. В постанові фіксується саме марка, модель, державний номерний знак тягача, оскільки відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» причіп це транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем. Зважаючи на це в постанові зазначається саме інформація про тягач.

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України. Згідно статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами.

У той же час, відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила проїзду), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі Правила дорожнього руху), за рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: б) фактичної маси: Тип транспортного засобу Максимальне значення для автомобільних доріг державного значення, тонн місцевого значення, тонн

Комбіновані транспортні засоби Вантажні автомобілі: - трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40, 24; - двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42, 24; - трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44, 24.

Перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу, визначених пунктом 22.5 ПДР, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2006, IDT). Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16 % щодо навантаження на осі.

Відповідно до постанови серії АВ №00005203 від 04.03.2025 формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами наступна: Формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно- вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами: *% перевищення = ((Xфакт ? Xнорм ? похибка пристрою)/Xнорм)*100% Xфакт фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); Xнорм нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху. Похибка пристрою регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134- 1:2010, помножена на Xфакт при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр), та становить: для параметру довжини ТЗ - 600 мм, для параметру ширини ТЗ - 100 мм, для параметру висоти ТЗ - 60 мм, для параметру загальної маси ТЗ - 10% від фактичної маси ТЗ, для параметру навантаження на одиночну вісь ТЗ - 16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі.

Постановою серії АВ № 00005203 від 04.03.2025 зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2660 мм, 2-3: 1330 мм, 3-4: 5230 мм, 4-5: 1310 мм, 5-6: 1310 мм, навантаження на вісь 1 - 6600 кг, 2 - 4700 кг, 3 - 8050 кг, 4 - 9250 кг, 5 - 9250 кг, 6 - 9250 кг, загальна маса - 47100 кг. Так, згідно інформаційної карти габаритно-вагового контролю за постановою серії АВ №00005203 від 04.03.2025, загальна маса транспортного засобу скала 47100 кг, тобто з перевищенням нормативних параметрів навантаження (з урахуванням похибки пристрою) на 5,975% (2.39 тон), Отже, розрахунок відсоткового перевищення навантаження загальної маси: (47100- 40 000 -(10%* 47100))/40 000)*100 %= 5.975% В постанові зазначені виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу загальна маса 42 390 кг.

Підставою для прийняття спірної постанови було порушення позивачем вимог пункту 22.5 ПДР, а саме: перевищення загальної маси транспортного засобу при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн.

Відповідно до пункту «б» 22.5 ПДР рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси (чинній на момент виникнення правопорушення): 1. для трьохвісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом - 40 тон, 2. трьохвісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 тони. Однак, визначальним фактором при застосуванні нормативу загальної маси 44 тони, є не лише наявність підтверджуючого документу про те що транспортний засіб рухався із напівпричепом контейнеровозом, а й те, щоб контейнеровоз здійснював перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра. Для застосування параметру фактичної маси в розмірі 44 тонни при оцінці правомірності руху транспортного засобу обов`язково мають бути дотримані такі вимоги: 1) автомобіль (тягач) має бути трьохвісним з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом) загальною максимальною довжиною 13,716 метра; 2) на зазначеному автомобілі (тягачі) із вказаним напівпричепом (контейнеровозом) мають бути розміщені один або більше контейнерів або змінних кузовів; 3) рух має здійснюватися на автомобільних дорогах загального значення.

Відсутність, хоча б однієї із вказаних вимог унеможливлює застосування підвищеного показнику фактичної маси 44 тонни при оцінці правомірності руху транспортного засобу. В такому разі, застосовується показник дозволеної фактичної маси 40 тонн, перевищення, якого на понад 5%, тягне за собою накладення штрафу, згідно частини 2 статті 132-1 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за ч.2 ст.132-1 КУпАП настає у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. При цьому у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% розмір штрафу становить одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Диспозиція даної норми є бланкетною та відсилає до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, який встановлює допустимі параметри транспортних засобів та їх составів для руху. Згідно з п.1 ст.247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Правилами № 363 надано визначення: вантажний контейнер одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м і більше). Відповідно до п. п. 17.2 - 17.5 Наказу № 363 забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: -розпізнавальний знак; -номер контейнера; -найменування власника контейнера; -вантажність і маса тари контейнера, кг; -внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; -час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому, обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м). Також, відповідно до пункту 9.7 Наказу № 363 пломбування вантажу, вкритого брезентом, можна виконувати тільки у випадках, коли з`єднання його з кузовом забезпечує неможливість доступу до вантажів без пошкодження брезенту. Пломби навішуються на кінцях з`єднувального матеріалу в місцях стикування останнього з кузовом рухомого складу. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м). Разом із тим, відповідно до п.17.9 Правил № 363, приймання вантажів для перевезення в контейнерах здійснюється: при наявності Договору на підставі заявки, а при відсутності Договору разового договору.

Саме договір про перевезення вантажів контейнером є належним доказом надання послуг з перевезення вантажу контейнеровозом.

Згідно пункту 16 частини 1 статті 4 Митного кодексу України, контейнер - транспортне обладнання (клітка, знімна цистерна або подібний засіб), що: а) являє собою повністю або частково закриту ємність, призначену для поміщення в неї вантажів; б) має постійний характер і завдяки цьому є достатньо міцним, щоб слугувати для багаторазового використання; в) спеціально сконструйоване для полегшення перевезення вантажів одним або кількома видами транспорту без проміжного перевантаження; г) сконструйоване таким чином, щоб полегшити його перевантаження, зокрема з одного виду транспорту на інший; ґ) сконструйоване таким чином, щоб його можна було легко завантажувати та розвантажувати; д) що має внутрішній об`єм не менше одного метра кубічного. Термін "контейнер" включає приладдя та обладнання, необхідні для цього типу контейнера, за умови, що вони перевозяться разом із контейнером. Знімні кузови прирівнюються до контейнерів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Міжнародної конвенції про безпечні контейнери, "Контейнер" означає предмет транспортного обладнання: a) що має постійний характер і, відповідно, є досить міцним, щоб бути придатним для багаторазового використання; b) спеціально сконструйований для полегшення перевезення вантажів одним або кількома видами транспорту без проміжного перевантаження; c) сконструйований з урахуванням необхідності закріплення та (або) легкої обробки й для цього обладнаний кутовими фітингами; d) такого розміру, що площа, яка знаходиться між чотирма зовнішніми нижніми кутами, складає: i) не менше 14м2 (150 кв. футів) або ii) не менше 7 м2 (75 кв. футів), якщо його обладнано верхніми кутовими фітингами; термін "контейнер" не включає ні транспортних засобів, ні пакування; однак він поширюється на контейнери, коли вони перевозяться на шасі. "Кутові фітинги" означають сукупність отворів і граней у верхній та (або) нижній частинах контейнера, які використовуються для обробки, штабелювання та (або) закріплення. Отже, невід`ємною частиною безпечних контейнерів є кутові фітинги кутові кріплення для полегшення погрузки і складування, наявність спеціальної конструкції, що полегшує його перевантаження, зокрема з одного виду транспорту на інший (водний, залізничний, автомобільний тощо). Перевезення вантажу транспортним засобом-контейнеровозом може вважатися як перевезення вантажу контейнерним способом у разі, якщо контейнер чи змінний кузов, що встановлений на площадку (раму) контейнеровоза може бути легко від`єднаний від транспортного засобу за допомогою поворотних кулачків (фітінгів) для можливості перевантаження його на інший транспортний засіб або на склад.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 № 521 затверджено Порядок затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання (далі Порядок № 521). Відповідно до п. п. 1.1 1.5 Порядку № 521 цей порядок визначає механізм затвердження конструкції колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) категорій M, N, O, L, нових частин та обладнання, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах (далі - обладнання) відповідно до вимог Угоди про прийняття єдиних технічних приписів для колісних транспортних засобів, предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах, і про умови взаємного визнання офіційних затверджень, виданих на основі цих приписів, 1958 року з поправками 1995 року (далі - Угода). На кожен КТЗ або партію обладнання, тип яких відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, виробник або його уповноважений представник - резидент України видає сертифікат відповідності. На кожен новий КТЗ або партію обладнання, які відповідають вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу яких не підтверджена сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, а також на КТЗ, що були у користуванні, сертифікат відповідності видають уповноважені органи або органи із сертифікації, акредитовані відповідно до законодавства, призначені Міністерством інфраструктури України.

Індивідуальному затвердженню підлягає кожен КТЗ: а) новий, який відповідає вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу якого не підтверджена сертифікатом типу КТЗ, підлягає першій державній реєстрації в Україні; б) що був у користуванні і підлягає першій державній реєстрації в Україні; в) конструкцію якого змінено під час переобладнання. Індивідуальному затвердженню підлягає кожна партія обладнання, яка відповідає вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу якої не підтверджена сертифікатом типу. Аналіз наведених положення свідчать про те, що контейнери, які в розумінні Порядку № 521 є обладнанням до колісного транспортного засобу підлягають сертифікації.

Зі змісту наведених Європейських стандартів вбачається, що змінний кузов це кузов, придатний для міжнародних перевезень та перевезень автомобільним, залізничним транспортом, а також змішаних перевезень. Змінний кузов класу «А» позначає всі змінні кузови які обладнані нижніми фітингами, розташованими у відповідності до специфікації визначеною для контейнерів типу 1А (40) відповідно до міжнародного стандарту ISO 668:1995 (див. розділ 1, EN12410:1999, IDT). Змінний кузов класу «С» позначає всі змінні кузови які обладнані фітингами, розташованими у відповідності до специфікації визначеною для контейнерів типу 1С (20) відповідно до міжнародного стандарту ISO 668:1995.

Крім того, у розділах 2 наведених Європейських стандартів EN 12406:1999 IDT, EN 12410:1999 IDT зазначено, що вказані стандарти прийняті, зокрема, у відповідності до EN 283:1991 «Swap bodies - Testing». При цьому з аналізу стандарту EN 283:1991 «Swap bodies - Testing» вбачається, що вказаний стандарт встановлює вимоги до змінних кузовів, яким вони мають відповідати за результатами випробування, а також регламентують порядок проведення таких випробувань. Також зазначений стандарт передбачає можливість випуску вказаних змінних кузовів за умови їх відповідності вимогам та на підставі рішення уповноваженого органу влади відповідної держави. Окрім того, Європейським стандартом EN 13044:2000 «Swap bodies Coding, identification and marking» встановлює вимоги до маркування змінних кузовів з метою їх подальшої ідентифікації. Так, маркування змінних кузовів для їх ідентифікації здійснюється шляхом нанесення коду, який має містити інформацію про власника, серійний номер змінного кузову, контрольну цифру та ідентифікатор категорії обладнання. Вищевказані положення Європейських стандартів встановлюють чіткі вимоги для змінних контейнерів, їх випробування, необхідність отримання дозволу уповноваженого органу відповідної держави для їх подальшого випуску, а також вимоги до їх маркування з метою подальшої ідентифікації. З фотознімків доданих до постанови вбачається, що вказаний у постанові сідельний тягач з напівпричепом, який перевозив предмет з ознаками змінного кузова з тентованим верхом не містить будь-якого маркування та пломбуваня. Самостійна зміна функціонального призначення контейнера та внесення до його конструкції змін (зрізаний верх з тентованим покриттям) не перетворює його на змінний кузов чи контейнер. Будь-яких доказів, щодо здійснення позивачем вантажного перевезення саме контейнером чи змінним кузовом, його ідентифікації, доказів щодо придбання або використання, товарно-супровідних документів на перевезення вантажу контейнером чи змінним кузовом, або сертифікатів на такий контейнер чи змінний кузов , які б могли свідчити про контейнерні перевезення транспортним засобом позивача, матеріали справи не містять. Зважаючи на зазначене відповідачем належним чином визначено тип транспортного засобу та як наслідок здійснено правильний розрахунок відсотку перевантаження загальної маси транспортного засобу.

Ухвалою суду від 28.03.2025 року було поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду для оскарження постанови відкрито провадження у справі, призначено у справі судове засідання та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

В судове засідання 25.06.2025 року позивач та представник позивача не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлені належним чином.

Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність позивача, представника позивача та підтримання позовних вимог.

В судове засідання 25.06.2025 року представник відповідача не з`явилася направивши до суду клопотання про відкладення судового засідання через її неявку внаслідок перебування у відпустці з 16.06.2025 по 26.06.2025 року, причину неявки просить визнати поважною. Суд без постановлення окремого процесуального документу в судовому засіданні ухвалив відмовити у визнанні причин неявки представника відповідача поважною та відкладення судового засідання, оскільки справа підлягає розгляду протягом десяти днів з дня відкриття провадження, відповідно до витягу з ЄДРЮОФОПГФ щодо відповідача ще 40 (сорок осіб) мають право представляти відповідача крім представника, яка подала відповідне клопотання, представником відповідача подано відзив на позовну заяву.

Неявка вказаних осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши докази у справі суд встановив.

За свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 28.11.2019 року ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки DAF, модель XF 105.410, тип спеціалізований вантажний-спеціалізований сідловий тягач-Е з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

За свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , дата першої реєстрації 24.09.2022 року, дата реєстрації 01.06.2023 року, ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки FRUEHAU F, з реєстраційним номером НОМЕР_5 , який є спеціалізованим напівпричепом Н/ПР-контейнеровоз. В 2023 р. переобл. в Н/ПР-контерновоз.

За товарно-транспортною накладною № 8 від 4.03.2025 року автомобіль DAF НОМЕР_1 з напівпричепом ВО2259ХF був завантажений насипом вантажовідправником ТОВ «Яготинський райагротехсервіс» Київська область, Бориспільський район, місто Яготин, вул. Сільгосптехніка, 1 вантажоодержувачу ТОВ «БІТ ВАНТАЖ» м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 54 в квоту ТОВ «Західний контейнерний термінал» м. Тернопіль, вул. Лук`яновича, 8.

За фотозображеннями наданими позивачем автомобіль DAF, реєстраційним номером НОМЕР_1 є трьохосним та перебуває з трьохосним напівпричепом ВО2259ХF.

За фотозображенням наданим відповідачем 04.03.2025 року о 10:57 автомобіль DAF, реєстраційним номером НОМЕР_1 є трьохосним та перебуває з трьохосним напівпричепом покритий зверху тентом.

За постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованому в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України винесену 04.03.2025 року (серія АВ № 00005203) головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Василенко Дар`єю Ігорівною - Гопкало Леоніда Васильовича притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що 04.03.2025 року о 10 год. 57 хв. за адресою М-03, км. 81+000, Київська область він допустив рух транспортного засобу DAF XF 105.410. днз НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5. ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,975% (2.39 тон), при дозволеній фактичній масі 40 тон відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Фактичного зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей 6 шт.; спарені колеса 3 вісі, загальна маса 47 100 кг, відстань між вісями 1-2: 2 660 мм, 2-3:1330 мм, 3-4: 5230 мм, 4-5: 1310 мм, 5-6: 1310 мм, навантажень на вісь: 1-6600 кг, 2-4700 кг, 3-8050 кг, 4-9250 кг, 5-9250 кг, 6-9250 кг. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу, загальна маса-42 390 кг.

Відповідно до ст. 3, 19, 57, 58 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожному гарантується право знати свої права і обов`язки. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до п. 22.5. б) Правил дорожнього руху затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси типом комбінованого транспортного засобу:

- трьохвісним автомобілем (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом з максимальним значенням для автомобільних доріг державного значення 40 тонн;

- трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра з максимальним значенням для автомобільних доріг державного значення 44 тони.

Відповідно до р. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених наказом Міністерства транспорту України 14.10.97 № 363 (да за текстом Правила № 363) вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м і більше).

Відповідно до п. 2 Правил приймання вантажів до перевезення затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 05 вересня 2023 року № 788) контейнер - тип транспортного обладнання багаторазового використання, який має стандартні розміри, конструктивно призначений для перевезення вантажів різними видами транспорту, обладнаний пристосуваннями для механізованого навантаження, вивантаження та кріплення на транспортному засобі; контейнер відкритого типу - контейнер, що не має даху або, в тому числі, бокових, торцевих стінок; контейнер закритого типу - контейнер, що має жорсткий дах в тому числі дах, що відкривається але закритий під час перевезення, жорсткі бічні стінки, жорсткі торцеві стінки і настил основи; контейнер з укриттям - контейнер відкритого типу, що має знімне укриття для захисту вантажу;

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України контейнер - транспортне обладнання (клітка, знімна цистерна або подібний засіб), що: а) являє собою повністю або частково закриту ємність, призначену для поміщення в неї вантажів; б) має постійний характер і завдяки цьому є достатньо міцним, щоб слугувати для багаторазового використання; в) спеціально сконструйоване для полегшення перевезення вантажів одним або кількома видами транспорту без проміжного перевантаження; г) сконструйоване таким чином, щоб полегшити його перевантаження, зокрема з одного виду транспорту на інший; ґ) сконструйоване таким чином, щоб його можна було легко завантажувати та розвантажувати; д) що має внутрішній об`єм не менше одного метра кубічного.

Термін "контейнер" включає приладдя та обладнання, необхідні для цього типу контейнера, за умови, що вони перевозяться разом із контейнером. Знімні кузови прирівнюються до контейнерів.

До правовідносин сторін щодо визначення терміну контейнер не можна застосовувати Міжнародну конвенцію про безпечні контейнери, оскільки до ч. 1 ст. ІІІ вказаної конвенції ця Конвенція поширюється на нові й існуючі контейнери, які використовуються в міжнародних перевезеннях, за винятком контейнерів, спеціально призначених для повітряних перевезень. В даному випадку автомобіль DAF, реєстраційним номером НОМЕР_1 є трьохосним та перебуває з трьохосним напівпричепом ВО2259ХF.

На підставі зазначеного змінний кузов про який йдеться в Правилах дорожнього руху є певним видом контейнеру, а тому не має значення щодо нього наявність чи відсутність в ньому кутових фітингів.

Відповідно до п.п. 17.2.17.5. Правил № 363 забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Спеціальні контейнери належать вантажовідправникам і вантажоодержувачам та призначаються для перевезення автомобільним транспортом певних видів вантажів, які потребують додержання особливих умов під час транспортування. Універсальні автомобільні контейнери, що належать Перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: - розпізнавальний знак; - номер контейнера; - найменування власника контейнера; - вантажність і маса тари контейнера, кг; - внутрішній об`єм контейнера, куб.м; - місце, місяць і рік виготовлення контейнера; - час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера.

Відповідно до ч. 1, 2 п. 1, 3 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; -обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: - письмовими, речовими і електронними доказами; - висновками експертів; - показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 КАС України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідачем не доведено, що позивач допустив рух транспортного засобу із перевищенням параметрів зазначених п. 22.5. б) Правил дорожнього руху, оскільки перевезення вантажу здійснювалося трьохвісним автомобілем (тягач) DAF, XF 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом) FRUEHAUF, реєстраційний номер ВО2259ХF, який є спеціалізованим напівпричепом Н/ПР-контейнеровозом з застосуванням змінного кузову (контейнера) загальною масою 43 155 кг., що не перевищує максимального значення 44 тони.

Відповідачем не доведено того, що позивач допустив рух транспортного з перевезення вантажу без застосування змінного кузову (контейнера). Клопотань про витребування доказів відповідно до ст. 80 КАС України відповідачем не заявлялося.

Не є порушення п. 22.5. б) Правил дорожнього руху перевезення сипучого вантажу без тари, контейнером чи змінним кузовом без єдиної нумерацію та без певного маркування (розпізнавального знаку, номеру контейнер, найменування власника контейнера, вантажності і маса тари контейнера тощо) та це не тягне за собою відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на відсутність сертифікату відповідності змінного кузову/контейнера, оскільки органами державної влади зареєстровано транспортний засіб марки FRUEHAUF, з реєстраційним номером НОМЕР_5 , який є переобладнаним спеціалізованим напівпричепом Н/ПР-контейнеровоз, що презюмує його використання лише за призначенням з застосуванням змінного кузову/контейнеру. Крім того, відповідачем не доведено, що змінний кузов/контейнер не відповідає технічним приписам/вимогам/технічним регламентам та позивачем при перевезенні 04.03.2025 року о 10 год. 57 хв. вантажу не використовувався змінний кузов/контейнер.

Отже, ОСОБА_1 не порушив п. 22.5. б) Правил дорожнього руху, а тому його не можна вважати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

У зв`язку із зазначеним оскаржувана постанова прийнята не у спосіб та не в порядку визначеному законодавством, а саме за відсутності доказів порушення ОСОБА_1 п. 22.5. б) Правил дорожнього руху, тобто вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому, суд також враховує, що адміністративні правопорушення, за вчинення яких позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано в автоматичному режимі у Порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174 "Деякі питання фіксації порушень законодавства про автомобільний транспорт".

У той же час, зазначене не обмежує посадову особу Уктрансбезпеки у реалізації повноважень, передбачених пунктом 4 розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 №512 (далі - Інструкція №512), у тому числі щодо встановлення під час опрацювання матеріалів отриманого інформаційного файлу повноти інформації про зафіксований транспортний засіб та наявності фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках, відеозаписі (за наявності) в інформаційному файлі.

Відповідно до абзацу шостого пункту 2 розділу ІІ Інструкції №512 під час опрацювання інформаційних файлів уповноважена посадова особа оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями пункту 4 розділу ІІ Інструкції опрацювання матеріалів інформаційного файлу здійснюється в один або два етапи (рівні) залежно від наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб або про особу, яка притягається до відповідальності, а також оцінки інших матеріалів інформаційного файлу у справі про адміністративне правопорушення.

У постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а Верховний Суд зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі зазначеного, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу є протиправною та підлягає скасуванню.

Позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а справу відносно нього про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП слід закрити відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн., що підтверджується квитанцією 1836-5924-5205-1769 від 20.03.2025 року. У зв`язку із задоволенням позову судові витрати понесенні ОСОБА_1 зі сплати судового збору підлягають стягненню на його користь з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 8 ст. 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

ОСОБА_1 постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованому в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України винесену 04.03.2025 року (серія АВ № 00005203) було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.

Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та штраф було накладено те, що 04.03.2025 року о 10 год. 57 хв. за адресою М-03, км. 81+000, Київська область допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5. ПДР України відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, відповідачем при винесені постанови не було враховано, що перевезення вантажу здійснювалося трьохвісним автомобілем (тягач) DAF, XF 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом) FRUEHAUF, реєстраційний номер НОМЕР_5 , який є спеціалізованим напівпричепом Н/ПР-контейнеровозом з застосуванням змінного кузову (контейнера) загальною масою 43155 кг., що не перевищує максимального значення 44 тони.

Відповідно до п. 17.4., 17.5. Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених наказом Міністерства транспорту України від 04.10.97 № 363 універсальні автомобільні контейнери, що належать Перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: - розпізнавальний знак; - номер контейнера; - найменування власника контейнера; - вантажність і маса тари контейнера, кг; - внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; - час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому, обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

ОСОБА_1 не було виконано вимоги п. 17.4., 17.5. Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, а тому відповідно внаслідок відсутності певних маркувань на змінному кузові (контейнері) відповідачем було винесено спірну постанову. Тобто при виконанні ОСОБА_1 вимог п. 17.4., 17.5. вищезазначених Правил… відповідачу було б відомо, що перевезення вантажу здійснюється змінним кузовом (контейнером), а тому ОСОБА_1 не допущено перевищення загальної маси транспортного засобу. Отже, якби ОСОБА_1 виконав вимоги щодо маркування змінного кузову (контейнеру) постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не була б винесена, а тому спір виник внаслідок неправильних дій позивача.

У зв`язку з зазначеним, суд вважає за необхідне покласти судові витрати понесені ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу вартістю 3 000,00 грн. на нього.

Керуючись ст. 1-12, 19-20, 72-77, 90, 132, 139, 162, 241-246, 255, 286, 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованому в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України винесену 04.03.2025 року (серія АВ № 00005203) головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Василенко Дар`єю Ігорівною за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.

Закрити справу відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок відповідних бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання позову у розмірі 605,60 грн.

Судові витрати понесені ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. покласти на нього.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, місцезнаходження: м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51, .

Повне рішення суду складене та підписане 25 червня 2025 року.

Суддя С.П. Савчак