Справа № 214/424/24
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2025 року м. Дніпросправа № 214/424/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.,

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровській області від 09 квітня 2025 року (суддя Малаховська І.Б.) в справі № 214/424/24 за позовом ОСОБА_1 до інспектора полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Шароварова Миколи Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом до інспектора полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Шароварова Миколи Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 11 січня 2024 року серії ЕНА № 1225537 за частиною першою статті 126 КУпАП.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 квітня 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову серії ЕНА №1225537, винесену 11.01.2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрите в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Зазначає, що відповідач, до якого позивач звернувся до суду з цим позовом, не є належним відповідачем, а належним відповідачем є Департамент патрульної поліції, який до участі у справі не залучений.

Вважає правомірним накладення на позивача стягнення, вказує на дотримання поліцейським процедури накладення адміністративного стягнення.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до оскаржуваної постанови серії ЕНА №1225537 від 11.01.2024 року ОСОБА_1 11.01.2024 року о 21:35 в м. Кривий Ріг, по вул. Святогеоргіївська, 21-Б, керував ТЗ без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ або без чинного внутрішнього договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса. БК 475796 та 475798. Чим порушив п. 2.1 ґ ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до поліса №АТ/405432 страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхувальник ОСОБА_2 , транспортний засіб ВАЗ 2103 за д. н. з. НОМЕР_1 , дата укладання договору 24.04.2023 рік, строк дії до 24.04.2024 рік.

Згідно з інформацією на сайті МТСБ України поліс №АТ/405432 станом на 16.01.2024 року дійсний.

Відповідно до відеозапису, долученого до матеріалів справи, транспортний засіб ВАЗ 2103 державний номерний знак НОМЕР_1 стояв на узбіччі дороги по вул. Святогеоргіївської, (IMG_3005.MOV) позивач ОСОБА_1 не надав на вимогу інспектора старшого сержанта поліції Шароварова М.М. поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Крім того, позивач заперечував факт руху.

Задовольняючи позовні вимог, суд першої інстанції виходив з того, відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України, що є підставою для здійснення контролю за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Суд визнає приведені висновки не в повній мірі обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 11 січня 2024 року інспектором ППП в місті Кривий Ріг Шароваровим М.М. винесено постанову серії ЕНА №1225537 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП, яким накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

В постанові зазначено, що 11 січня 2024 року ОСОБА_1 о 21:35 в м. Кривий Ріг, по вул. Святогеоргіївська, 21-б, керував транспортним засобом без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, чим порушив п. 2.1 ґ Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ (далі Закон № 3353-ХІІ) водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з пунктом 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції, крім випадків встановлення проблискових маячків оранжевого кольору на сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м;

г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил, що визначаються Європейською Угодою про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів (далі - спеціальні правила);

ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака Водій з інвалідністю - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Згідно з п. ґ) п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Підпунктом «а» пункту 2.4 Правил дорожнього руху встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) на час виникнення спірних правовідносин визначав Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (далі Закон № 1961-IV), пунктом 21.2 статті 21 якого контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється:

відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Пунктом 21.3 статті 21 Закону № 1961-IV передбачено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Приведеними нормами права визначено обов`язок водія мати при собі страховий поліс та пред`явити такий страховий поліс посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

При цьому пункт 21.3 статті 21 Закону № 1961-IV не вказує на те, що поліс страхування може бути пред`явлений на вимогу уповноваженої особи лише у випадку складання нею протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Послідовний аналіз норм Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Правил дорожнього руху, які визначають повноваження посадових осіб поліції та обов`язки водіїв транспортних засобів, дає підстави для висновку про те, що визначені пунктом 21.2 статті 21 Закону №1961-IV підстави контролю за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не є вичерпними, оскільки вказаний Закон не є спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері безпеки руху та визначає повноваження підрозділів Національної поліції в цих правовідносинах.

Пунктом 21.2 статті 21 Закону № 1961-IV як закону, що регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, визначено додаткові повноваження підрозділів Національної поліції щодо контролю за наявністю полісу обов`язкового страхування у такому випадку, як складання протоколів щодо порушень Правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Відповідно, суд визнає помилковими доводи суду першої інстанції щодо відсутності у цьому випадку правових підстав у відповідача для перевірки наявності у позивача полісу обов`язкового страхування, оскільки такі повноваження інспектора патрульної поліції передбачені чинним законодавством, і вказані повноваження кореспондуються з обов`язком водія мати при собі поліс обов`язкового страхування та пред`являти його на вимогу працівників поліції.

Судом встановлено, що станом на 11 січня 2024 року діяв поліс обов`язкового страхування № АТ/405432, страхувальник ОСОБА_2 , на транспортний засіб ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_1 , дата укладання договору - 24 квітня 2023 року, строк дії - до 24 квітня 2024 року.

Отже, ці обставини обґрунтовано враховані судом першої інстанції.

Разом з тим, судом першої інстанції неправильно визначений відповідач у справі.

Згідно зі статтею 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до статті 1 Закону №580-VIII Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції (частина перша статті 13 Закону № 580-VIII).

Основні повноваження поліції визначені статтею 23 Закону № 580-VIII, відповідно до частини першої якої поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання (пункт 8).

За положеннями статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною першою статті 126.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 126 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції, а від імені органів Національної поліції мають право накладати адміністративні стягнення працівники органів поліції.

При цьому посадові особи відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу Національної поліції, тому належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Верховним Судом у постанові від 17 вересня 2020 року у справі № 742/2298/17 викладено висновок, що використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що працівник поліції, який виніс оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення не може виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені, зокрема частиною першою статті 126 КУпАП.

В цьому випадку судом першої інстанції залучено до участі в справі як відповідача тільки поліцейського.

Одним з основних принципів адміністративного судочинства відповідно до статті 9 КАС України є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, який полягає у тому, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (частина четверта).

Частинами третьою п`ятою статті 48 КАС України встановлено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Як вказано вище, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позов пред`явлено не до належного відповідача, не здійснив заміну відповідача належним або не залучив до участі у справі Департамент патрульної поліції як співвідповідача.

Суд зауважує, що суд апеляційної інстанції позбавлений компетенції на здійснення заміни неналежного відповідача в силу того, що суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції (частина п`ята статті 308 КАС України).

Враховуючи приведені обставини, відсутність у суду апеляційної інстанції компетенції на притягнення належного відповідача до участі в справі на стадії апеляційного перегляду справи, рішення суду першої інстанції має бути скасовано та в задоволенні позовних вимог, звернутих до особи, яка не може відповідати за позовом, належить відмовити.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровській області від 09 квітня 2025 року в справі № 214/424/24 задовольнити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровській області від 09 квітня 2025 року в справі № 214/424/24 за позовом ОСОБА_1 до інспектора полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Шароварова Миколи Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення скасувати.

Ухвалити в справі № 214/424/24 нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Шароварова Миколи Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 25 червня 2025 року та відповідно до частини третьої статті 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 25 червня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов