Справа № 440/4459/23
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 червня 2025 року м. ПолтаваСправа №440/4459/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., ознайомившись зі звітом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі №440/4459/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі №440/4459/23 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки від 08.08.2022 №ВСЗ/1231 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набрало законної сили 04.08.2023, а 23.08.2023 позивачу виданий виконавчий лист.

Відомості про відкрите виконавче провадження відсутні.

18.03.2025 до суду надійшла заява представника позивача, адвоката Ярмака Геннадія Миколайовича про зобов`язання боржника подати звіт про виконання рішення суду.

Мотивуючи подану заяву адвокат зазначив, що на виконання рішення суду від 04.07.2023 у цій справі пенсійний орган нарахував заборгованість з виплати пенсії за період з 01.04.2019 по 31.08.2023 у розмірі 281888,29 грн, фактичну сплату якої наразі не проведено.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 заяву представника позивача, адвоката Ярмака Геннадія Миколайовича про зобов`язання боржника подати звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі №440/4459/23 задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі №440/4459/23 упродовж двох місяців з моменту постановлення цієї ухвали суду.

10.06.2025 до суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі №440/4459/23.

У поданому звіті представник боржника зауважила, що заборгованість, яка виникла внаслідок виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі №440/4459/23 за період з 01.04.2019 по 31.08.2023 загалом у розмірі 281888,29 грн обліковується в електронній пенсійній справі за датою набрання рішенням законної сили 04.08.2023 та буде виплачена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. Рішення суду виконане в межах покладених на Головне управління зобов`язань та з урахуванням норм чинного законодавства, виплата заборгованості у розмірі 281888,29 грн наразі не здійснена з огляду на відсутність достатніх бюджетних асигнувань, передбачених у Державному бюджеті України на 2024-2025 роки, на зазначені цілі.

Ухвалою від 11.06.2025 суд призначив розгляд звіту Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі №440/4459/23 у порядку письмового провадження з 18.06.2025.

Позивач та/або його представник письмових пояснень на звіт боржника про виконання рішення суду не надали.

Суд розглянув поданий звіт та матеріали адміністративної справи й дійшов таких висновків.

У цій справі представник позивача відповідно до приписів статті 382 КАС України наполягав на здійсненні судового контролю за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі №440/4459/23 в частині виплати позивачу суми нарахованої за період з 01.04.2019 по 31.08.2023 доплати до пенсії у загальному розмірі 281888,29 грн.

Підставою для зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання рішення суду в цій частині позивач визначив фактичне невиконання пенсійним органом вимог судового акта.

Відповідач у звіті про виконання рішення суду зазначив, що виплата пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ (у т.ч., й заборгованості за рішеннями суду) здійснюється ГУПФ України в м. Києві виключно за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України; територіальний орган пенсійного фонду позбавлений можливості самостійно формувати бюджет та виділяти кошти на фінансування пенсій.

Також представник відповідача у поданому звіті зауважила, що фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості за рішеннями суду, відбувається в порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили.

За твердженням представника відповідача, заборгованість перед ОСОБА_1 обліковується в електронній пенсійній справі за датою набрання рішенням суду законної сили - 04.08.2023 /а.с. 58/, а її виплату буде проведено у разі виділення відповідних бюджетних асигнувань на зазначені цілі.

З огляду на вказані обставини, рішення суду у цій справі не виконано ГУПФ України в м. Києві у спосіб, встановлений його резолютивною частиною, через відсутність коштів для здійснення відповідних виплат.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення. Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.

При цьому за змістом норм частини п`ятої цієї ж статті, суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними. Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Аналізуючи наведені вище процесуальні норми у сукупності, Верховний Суд при розгляді звіту про виконання судового рішення (ухвала від 13.03.2025 у справі №640/16655/21), висловив позицію про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання зобов`язань у межах відповідної справи. Наслідком відмови у прийнятті звіту про виконання судового рішення є накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу, а також можливість встановлення нового строку для подання звіту про виконання судового рішення чи зміна способу і порядку його виконання. Будь-якого альтернативного варіанту дій у такому випадку у суду немає.

Одночасно в іншій своїй ухвалі від 03.03.2025 у справі №160/5259/20 Верховний Суд зауважив, що за усталеною судовою практикою сформовано правову позицію, відповідно до якої для застосування інституту судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Накладення штрафу за невиконання судового рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності останнього за невиконання покладеного на нього зобов`язання. При цьому визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.

В залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання за судовим рішенням, що підлягає виконанню, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Зокрема, перелік таких обставин при виконанні судового рішення, яке стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), визначений у частині п`ятій статті 382-3 КАС України, до яких віднесено відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Аналізуючи вищенаведене, Верховний Суд в ухвалі від 03.04.2025 у справі №560/1080/19 дійшов висновку про те, що невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами статті 382-3 КАС України. А тому, вирішуючи питання щодо прийняття або відмови у прийнятті звіту про виконання судового рішення з подальшим застосуванням таких заходів судового контролю як встановлення нового строку для подання звіту й накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень (боржника), судом має бути встановлений факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Зокрема суд повинен з`ясувати чи вживалися суб`єктом владних повноважень (зокрема в особі його керівника) всі необхідні та вичерпні заходи для своєчасного і повного виконання судового рішення, та які саме заходи; чи діяв зазначений керівник при вжитті тих чи інших заходів добросовісно, пропорційно, своєчасно та обґрунтовано; чи існували документально підтверджені поважні обставини, які ускладнюють виконання судового рішення. Необхідність встановлення судом цих обставин під час розгляду звіту про виконання судового рішення, ухваленого у справі, яка стосується здійснення пенсійних (соціальних та ін.) виплат, випливає безпосередньо зі змісту частин другої і п`ятої 382-3 КАС України.

Проаналізувавши доводи відповідача, викладені у наданому звіті про виконання судового рішення, а також дослідивши долучені до звіту копії документів сукупно з іншими матеріалами справи, суд встановив, що рішення від 04.07.2023 в частині перерахунку пенсії позивача виконане в розумний строк після набрання ним законної сили, після проведення відповідного перерахунку забезпечено поточну виплату позивачу пенсії у щомісячному розмірі 17597,31 грн.

Водночас, як вже встановлено вище, відповідач не забезпечив виплату нарахованої заборгованості за період з 01.04.2019 по 31.08.2023 у розмірі 281888,29 грн з огляду на відсутність бюджетних асигнувань на зазначені цілі. При цьому така заборгованість облікована в органі Пенсійного фонду України за датою набрання рішенням суду законної сили, а до Пенсійного фонду України та Міністерства соціальної політики України надіслано звернення про розгляд питання проведення виплат.

Суд, вкотре загалом погоджуючись з твердженням відповідача про фактичну неможливість здійснення виплати на користь позивача коштів у розмірі 281888,29 грн без отримання додаткових асигнувань з Державного бюджету України, зауважує, що сама по собі відсутність таких асигнувань не може бути підставою для висновку про відсутність у боржника обов`язку з проведення відповідних виплат та, як наслідок, констатації факту виконання ним судового рішення без здійснення виплати заборгованості.

За наведених обставин, суд відмовляє у прийнятті звіту ГУПФ України в м. Києві від 05.06.2025 ви.№2600-0804-8/102673 про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі №440/4459/23 та вважає за необхідне зобов`язати боржника подати до суду новий звіт про повне виконання рішення суду разом з доказами сплати заборгованості або неможливості її сплати.

При цьому суд враховує, що згідно з частиною третьою статті 382-1 КАС України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався.

Указом Президента України від 15.04.2025 №235/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 16.04.2025 №4356-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 9 травня 2025 року строком на 90 діб.

Тож, визначаючи строк, з настанням якого відповідач має подати звіт про виконання судового рішення, суд враховує дію на території України воєнного стану, що наразі продовжений до 06.08.2025, а тому вважає за необхідне визначити відповідачу тримісячний строк з дня постановлення ухвали для подання звіту.

Керуючись статтями 2, 5, 14, 241, 243, 248, 256, 370, 372, 381-1 - 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 05.06.2025 ви.№2600-0804-8/102673 про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі №440/4459/23 - відмовити.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві новий строк для подання звіту про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі №440/4459/23.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про повне виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі №440/4459/23 разом з доказами сплати заборгованості на користь позивача або неможливості її сплати упродовж дев`яноста днів з дати постановлення цієї ухвали суду.

Роз`яснити Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві, що звіт про виконання судового рішення має відповідати вимогам частин другої, третьої статті 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`янити позивачу право звернутись до Полтавського окружного адміністративного суду із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 04.07.2023 у справі №440/4459/23 у порядку, визначеному статтею 378 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвалу суду не вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Олександр КУКОБА