Справа № 640/20648/19
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 року м. Чернігів Справа № 640/20648/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

за участі секретаря - Михайлової І.О.,

представника позивача - Назарук О.В.,

представника відповідача - Небесної О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування рішення, вимоги, податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Київській області, у якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить визнати протиправними та скасувати:

- рішення про застосування штрафних санкцій від 27.08.2019 №;

- вимогу про сплату боргу від 27.08.2019 №Ф-;

-податкові повідомлення-рішення від 27.08.2019 № та №.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що наданими на перевірку та до суду первинними документами щодо проведення ним підприємницької діяльності за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 спростовуються доводи відповідача про порушення позивачем вимог податкового законодавства при декларуванні зобов`язань.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.11.2019 справу прийнято до провадження.

На виконання положень пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 13.12.2022 №2825-ІХ «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» справу №640/20648/19 скеровано до Чернігівського окружного адміністративного суду для розгляду по суті.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Бородавкіній С.В.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 справу прийнято до провадження.

Ухвалою судді від 03.04.2025 Головне управління ДПС у Київській області () замінено на його правонаступника Головне управління ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ ВП 44096797; вул. Святослава Хороброго, 5 кор. А, м. Київ, 03151).

Ухвалою суду від 27.05.2025, постановленою без переходу до стадії ухвалення судового рішення та занесеною секретарем до протоколу судового засідання, підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні та зазначив, що в ході перевірки підприємницької діяльності було встановлено завищення ФОП ОСОБА_1 витрат, пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності ( за рахунок віднесення до їх складу вартості придбаного та нереалізованого на кінець звітного періоду товару) за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 року, чим порушено п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, у зв`язку із чим ГУДПС у Київській області здійснило визначення грошових зобов`язань оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, вимогою про сплату боргу (недоїмки) та рішенням про застосування штрафних санкцій з єдиного соціального внеску.

У відповіді на відзив ФОП ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис. Основні види діяльності: Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів.

На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 82 Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», відповідно до направлення від 03.02.2020 №274 та наказу від 03.02.2020 №276, посадовими особами контролюючого органу проведена документальна позапланова виїзна перевірка діяльності ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 відповідно до затвердженого плану перевірки.

За наслідками перевірки ГУДПС у Київській області складено акт від 29.07.2019 №676/10-36-13-03/ НОМЕР_1 (а.с. 15-42 т.1), у якому зазначено про порушення позивачем податкового законодавства, у тому числі:

- п.44.3 ст.44, п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2012р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями) та Порядку ведення Киниги обліку доходів і витрат затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 16 вересня 2013 №481 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01 жовтня 2013 року №1686/24218, в частині неналежного ведення за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 ФОП ОСОБА_1 обліку доходів і витрат;

- п.167.1 ст.167, п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в частині заниження суми чистого доходу за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 за загальну суму 2064996,36 грн без ПДВ, в т. ч. за 2017 рік в сумі 1105147,21 грн та за 2018 в сумі 959849,15, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 371699,33 грн, в т. ч.: за 2017 в сумі 198926,00 та за 2018 в сумі 172773,00 грн;

- п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755- VI (зі змінами та доповненнями), в частині заниження чистого оподаткованого доходу від здійснення підприємницької діяльності 01.01.2017 по 31.12.2018 на загальну суму 2064996,36 грн без ПДВ, в т. ч. за 2017 в сумі 1105147,21 та за 2018 в сумі 959849,15 грн, що призвело до заниження військового збору від здійснення підприємницької діяльності на суму 30974,94 грн, в т. ч. за 2017 в сумі 16577,20 грн та за 2018 в сумі 14397,73 грн;

- п.2 ч.1 ст.7, ст.8, ч.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464- VI (зі змінами та доповненнями), в частині заниження доходу з якого відраховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 на загальну суму 2064996,36 ( з урахуванням максимальної величини 842054,18 грн), що призвело до заниження єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з сум доходу від здійснення підприємницької діяльності, на який нараховується єдиний внесок в сумі 185251,90 грн.

На підставі висновків, викладених у акті перевірки, ГУДПС у Київській області прийнято та направлено ФОП ОСОБА_1 :

1) податкові повідомлення-рішення від 27.08.2019:

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 557 548, 99 грн (371 699,33 грн за основним платежем та 185 849,66 грн за штрафними (фінансовими) санкціями) (а.с. 131 т.3)

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 46 462,41 грн (30 974,94 грн за основним платежем та 15 487,47 грн за штрафними (фінансовими) санкціями) (а.с. 132 т.3);

2) рішення від 27.08.2019 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 26 058,64 грн (а.с. 53 т.1);

3) вимогу про сплату боргу від 27.08.2019 №Ф- на суму 185 251,90 грн (а.с. 54 т.1).

Вважаючи вказані рішення відповідача протиправними, ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, визначається ст.177 ПК України.

Відповідно до п.177.1 ст.177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно із п.177.2 ст.177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Пунктом 177.4 ст.177 ПК України передбачено, що до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством; суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно);

суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1- 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідно до пп.177.4.5 п.177.4 ст.177 ПК України не включаються до складу витрат підприємця:

витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем;

витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації;

витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею;

документально не підтверджені витрати.

Виходячи із аналізу положень п.177.4 ст.177 ПК України, фізична особа - підприємець, яка перебуває на загальній системі оподаткування, вправі зменшити свій загальний оподатковуваний дохід тільки на суму документально підтверджених витрат, які відносяться до витрат господарської діяльності.

Пунктом 177.10 ст.177 ПК України фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Відповідно до пп.5, 6 п.6 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 16.09.2013 №481, самозайняті особи заносять до книги відомості в такому порядку: у графі 5 зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов`язані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвічують факт оплати товарів, робіт, послуг; у графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов`язані з отриманням доходу за підсумками дня.

Також, згідно з пп.6.9 Порядку ведення Книги обліку доходів та витрат, яку ведуть фізичні особи підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, у графі 9 «Сума чистого оподатковуваного доходу» цієї Книги зазначають суму чистого оподатковуваного доходу, яка розраховується як різниця між сумою доходу за звітний період та сумою понесених витрат від провадження господарської діяльності. Понесені витрати фіксують із наведенням реквізитів платіжних документів, які підтверджують факт того, що такі витрати вже були понесені.

Сторонами не заперечується, що ФОП ОСОБА_1 на перевірку контролюючому органу була надана первинна документація на підтвердження реальності господарських операцій з придбання та реалізації придбаної продукції, а саме: договори з постачальниками та покупцями (а.с.84-143 т.1), приходні та видаткові накладні про рух коштів за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 (а.с. 144-176 т.1), звіт про обіг товарів за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 (а.с. 179- 234 т.1), банківські виписки, оборотно-сальдові відомості по рахункам.

Зазначені у даних документах ТМЦ складали основу витрат ФОП ОСОБА_1 на здійснення підприємницької діяльності. Крім того, витрати позивача за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 складались із сум сплаченого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За бухгалтерським обліком позивача - загальний розмір документально підтверджених витрат, пов`язаних з його господарською діяльністю, за 2017 рік становить 5 262 401,79 грн, за 2018 рік 5 100 597,95 грн. Рух вказаних коштів відображений в реєстрі платіжних доручень за 2017-2019 роки (а.с. 162-176 т.1).

Як встановлено судом, декларування доходів і витрат здійснювалося позивачем по методу нарахувань, який передбачає облік доходів і видатків платника податків незалежно від моменту надходження коштів, від моменту оплати товарів (робіт, послуг). При цьому методі доходи і видатки фіксуються з моменту поставки товарів. При використанні методу нарахувань облік доходів і видатків ведеться платником податків, виходячи з часу придбання ним права на ці доходи або визнання за ним цих видатків, незалежно від моменту фактичного одержання ним доходів та розрахунків. Якщо платник одержує доходи або здійснює видатки не в грошовій формі, то момент одержання таких доходів або здійснення видатків визначається таким самим способом, як і при визначенні моменту одержання доходів або здійснення видатків у грошовій формі. Моментом здійснення видатків при використанні платником податку методу нарахувань визнається момент, коли можливе однозначне прийняття платником податку фінансового зобов`язання, розмір якого можна встановити, і кожна зі сторін угоди, в якій бере участь платник податку, виконала всі свої зобов`язання за угодою або відповідна сума підлягає безумовній виплаті.

Таким чином, моментом здійснення видатків при методі нарахувань визнається момент, коли будуть виконані зазначені умови. На підтвердження вказаного позивачем до матеріалів справи долучено документи, що підтверджують факт отримання коштів за реалізований товар.

Представник відповідача не погоджується із визначенням витрат позивача, зазначає, що до складу понесених витрат включається товар, який фактично оплачений, згідно наданих банківських виписок, але не реалізований протягом звітного періоду, чим порушено Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат затвердженої указом Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16 вересня 2013 року №481 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01 жовтня 2013 року за №1686/24218. На думку відповідача, вартість сум придбання товару можливо включити до складу витрат тільки пропорційно реалізації товару з використанням інформації щодо залишків товару станом на кінець кожного перевіряємого періоду.

Разом з тим, з такою позицією контролюючого органу суд не погоджується враховуючи таке.

Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727 затверджено Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами (далі Порядок), у розділі ІІ якого зазначено, що результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки документальної перевірки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт документальної перевірки. Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

При цьому, пунктом 4 Розділу ІІІ Порядку установлено, що у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно:

викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;

викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів;

у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для їх отримання, а також переліку цих документів;

у разі відмови посадових осіб платника податків (керівника платника податків або уповноважених ним осіб) надати документи та/або копії документів посадовій особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові посадової особи платника податків, уповноваженої здійснювати від його імені юридичні дії, та переліку документів (копій документів), які йому запропоновано подати, факт складання такого акта відображається в акті (довідці) документальної перевірки;

у разі надання посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою) посадовим особам контролюючого органу письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти надання таких пояснень необхідно відобразити в акті документальної перевірки.

Суд звертає увагу, що акт перевірки ґрунтуються на обов`язковості застосування касового методу визначення доходів і витрат, за яким датою формування оподатковуваного доходу є дата фактичного надходження компенсації за відвантажені товари. Однак акт не містить інформації про те, які надані позивачем документи не були взяті до уваги для підтвердження отриманого ним доходу протягом перевіряємого періоду та із чим це пов`язано. Відсутній і сам розрахунок витрат, з посиланням на первинні документи, які були прийняті/неприйняті до уваги перевіряючими.

Відсутність в акті перевірки деталізації обставин податкового правопорушення, посилань на первинні документи позивача, не визначення за цими первинними документами, які суми та по яких конкретно господарських операціях включені та відповідно не включені до складу витрат і доходів, що призвело до їх заниження, суперечить наведеним вимогам ПК України та Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року № 727, відповідно до змісту цитованого пункту, факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на податковий орган, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні документи, які підтверджують наявність зазначених фактів.

Оскільки відповідач порушив вищезазначену вимогу законодавства, суд погоджується із розрахунком суми витрат та доходу позивача, з посиланням на первинні документи, які були надані суду і надавались на перевірку.

Враховуючи, що суд у даній справі дійшов висновку, що податковим органом не доведено склад податкового правопорушення, допущеного позивачем впродовж 2017-2018 р.р. в розумінні ст. 177 Податкового кодексу України щодо заниження витрат та доходів і як наслідок заниження чистого оподаткованого доходу за цей період, тому податкові повідомлення рішення, вимога від 27.08.2019 №Ф- про сплату єдиного внеску та рішення про застосування штрафних санкцій №від 27.08.2019, прийняті на підставі вказаних висновків, є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі «Золотас проти Греції» ЄСПЛ зазначив, що стаття 1 Протоколу №1, яка має за головну мету захистити особу від будь-якого посягання держави на повагу до її майна, може також вимагати позитивних зобов`язань, відповідно до яких держава має вжити певних заходів, необхідних для захисту права власності, зокрема, якщо існує прямий зв`язок між заходом, якого заявник може правомірно очікувати від влади, і ефективним користуванням ним своїм майном (Zolotas v. Greece, № 66610/09). Подібний висновок викладений у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Капітал Банк АД проти Болгарії» (Capital Bank AD v. Bulgaria, № 49429/99).

Разом з тим, суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в пунктах 70, 71 рішення у справі RYSOVSKYY v. UKRAINE («Рисовський проти України») заява №29979/04, у яких Європейським судом з прав людини підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування», відповідно до якого, в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява №48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява №21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява №10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

Згідно із частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ФОП ОСОБА_1 необхідно задовольнити повністю, оскільки відповідач не довів правомірність своїх рішень.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування рішення, вимоги, податкових повідомлень-рішень - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Київській області про застосування штрафних санкцій від 27.08.2019 №.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Київській області про сплату боргу від 27.08.2019 №Ф-.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 27.08.2019 № та №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 судові витрати в сумі 8 153 (вісім тисяч сто п`ятдесят три) грн 23 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 23 червня 2025 року.

Позивач: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ ВП 44096797; вул. Святослава Хороброго, 5 кор. А, м. Київ, 03151).

Суддя С.В. Бородавкіна