Справа № 480/9950/23
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у зміні способу виконання судового рішення
24 червня 2025 року Справа № 480/9950/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми заяву Сумського апеляційного суду про зміну способу виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Сумського апеляційного суду, Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Сумського апеляційного суду, Державної судової адміністрації України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просила:
- визнати протиправними дії Сумського апеляційного суду та ДСА України щодо незабезпечення ОСОБА_1 під час здійснення правосуддя на посаді судді Сумського апеляційного суду у повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань на проведення видатків з виплати суддівської винагороди у період з 01 січня 2021 року по 28 липня 2023 року; допомоги на оздоровлення, виплаченої їй у 2021-2023 роках, і вихідною допомогою при звільненні у відставку у зв`язку із обчисленням посадового окладу, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді на рівні 2102,00 грн, у порушення статті 130 Конституції України та статті 135 Закону України "Про судоустрій та статус суддів";
- зобов`язати Сумський апеляційний суд за рахунок бюджетних асигнувань на проведення видатків з виплати оплати праці, з урахуванням вже виплачених сум грошового утримання судді та сум які підлягають утриманню, як податки і обов`язкові платежі, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 : суми недоплаченої у період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року суддівської винагороди і допомоги на оздоровлення за 2021 рік, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року в сумі 2270,00 грн; суми недоплаченої у період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року суддівської винагороди і допомоги на оздоровлення за 2022 рік, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року в сумі 2481,00 грн; суми недоплаченої у період з 01 січня 2023 року по 28 липня 2023 року суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення за 2023 рік і вихідної допомоги при звільненні у відставку із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року в сумі 2684,00 грн;
- зобов`язати Сумській апеляційний суд видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із зазначенням суддівської винагороди станом на 28 липня 2023 року, яка враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці в розмірі 265716,00 грн, у тому числі: посадовий оклад 147620,00 грн; доплата за вислугу років 80 % 118096,00 грн.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Сумського апеляційного суду щодо не забезпечення ОСОБА_1 , під час здійснення професійної діяльності судді на посаді судді Сумського апеляційного суду, у повному обсязі виплати суддівської винагороди у період з 01 січня 2021 року по 28 липня 2023 року; допомоги на оздоровлення, що була виплачена у 2021, 2022 і 2023 роках, і вихідної допомоги при звільненні у відставку у зв`язку із обчисленням посадового окладу із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді на рівні 2102 гривень.

Зобов`язано Сумський апеляційний суд, з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання судді, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 : суми недоплаченої у період з 01.01.2021 по 31.12.2021 суддівської винагороди і допомоги на оздоровлення за 2021 рік, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року в сумі - 2270 гривень; суми недоплаченої у період з 01.01.2022 по 31.12.2022 суддівської винагороди і допомоги на оздоровлення за 2022 рік, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року в сумі - 2481 гривень; суми недоплаченої у період з 01.01.2023 по 28.07.2023 суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення за 2023 рік і вихідної допомоги при звільненні у відставку із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року в сумі - 2684 гривень.

Зобов`язано Сумській апеляційний суд видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із зазначенням суддівської винагороди станом на 28 липня 2023 року, яка враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2023 року в розмірі 2684 грн, в загальній сумі 265716 грн, із них: посадовий оклад 147620 грн; доплата за вислугу років 80 % - 118096 гривень.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.02.2024 апеляційні скарги залишено без задоволення. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 по справі № 480/9950/23 залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 та постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.02.2024 Сумським апеляційним судом подано касаційну скаргу до Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду від 14.11.2024 по справі № 480/9950/23 касаційну скаргу Сумського апеляційного суду задоволено частково, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29.02.2024 скасовано, а справу № 480/9950/23 направлено на новий розгляд до Другого апеляційного адміністративного суду.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2025 апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України - залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Сумського апеляційного суду задоволено частково. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 по справі № 480/9950/23 - скасовано в частині відмови у задоволені вимог про зобов`язання ДСА Україну забезпечити фінансування за рахунок бюджетних асигнувань виплати ОСОБА_1 утвореної заборгованості по суддівській винагороді, допомоги на оздоровлення та вихідної допомоги при звільненні у відставку за період з 01 січня 2021 року по 28 липня 2023 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року, а саме з 01 січня 2021 року в розмірі 2270,00 грн; з 01 січня 2022 року 2481,00 грн; з 01 січня 2023 року 2684,00 грн. Ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині. Зобов`язано Державну судову адміністрацію України забезпечити за рахунок бюджетних асигнувань фінансування виплати заборгованості зі суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення та допомоги при звільненні у відставку ОСОБА_1 , що склалася за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 суддівської винагороди і допомоги на оздоровлення за 2021 рік, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року в сумі - 2270 гривень; суми недоплаченої у період з 01.01.2022 по 31.12.2022 суддівської винагороди і допомоги на оздоровлення за 2022 рік, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року в сумі - 2481 гривень; суми недоплаченої у період з 01.01.2023 по 28.07.2023 суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення за 2023 рік і вихідної допомоги при звільненні у відставку із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року в сумі - 2684 гривень. В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 про справі № 480/9950/23 - залишено без змін.

Рішення суду від 27.11.2023 набрало законної сили та Сумським окружним адміністративним судом було видано виконавчі листи по справі.

16.04.2025 до суду надійшла заява Сумського апеляційного суду про зміну способу виконання рішення суду.

Заява мотивована тим, що позивачем було порушено питання про стягнення з Сумського апеляційного суду коштів за період з 2021 по 2023 рік.

Так, із довідки відділу планово-фінансової діяльності бухгалтерського обліку та звітності вбачається, що грошове утримання суддів фінансується за окремим рахунком - КЕКВ 2113 та фінансується за фактом, тобто фактичною чисельністю суддів, а не за штатною. Із таблиці вбачається, що при виході суддів Сумського апеляційного суду у відставку відразу відбувалося скорочення коштів на "суддівському рахунку", тобто в Сумському апеляційному суді "вільних коштів не були та не має.

Крім того, ч. 1 та 2 ст. 22 Бюджетного кодексу України визначено рівні розпорядників бюджетних коштів, зокрема є головні розпорядники бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 148 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ДСА України здійснює функції головного розпорядника бюджетних коштів щодо фінансового забезпечення усіх інших судів, окрім Верховного Суду та вищих спеціалізованих судів.

П. 2 та 4 ч. 5 ст. 22 Бюджетного кодексу України передбачено, що головний розпорядник бюджетних коштів: організовує та забезпечує на підставі Бюджетної декларації (прогнозу місцевого бюджету) та плану діяльності на середньостроковий період складання проєкту кошторису та бюджетного запиту і подає їх Міністерству фінансів України (місцевому фінансовому органу); затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено Законом "Про Державний бюджет України".

Відповідно до п. 1 Положення про Державну судову адміністрацію України, що затверджене рішенням Вищої ради правосуддя від 17.01.2019 № 141/0/15-19, ДСА України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади в межах повноважень, установлених законом.

П. 2 цього Положення закріплено, що ДСА України здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади з метою створення належних умов функціонування судів і діяльності суддів.

Зважаючи на вище викладене, вважає, що виплата присуджених сум ОСОБА_1 має здійснюється в межах бюджетних призначень, головним розпорядником яких є ДСА України.

Оскільки судом було визначено відповідача, виключно в особі Сумського апеляційного суду, однак у останнього, як розпорядника коштів нижчого рівня відсутні відповідні бюджетні призначення необхідні для виконання рішень судів у справі № 480/9950/23, тому з метою дотримання принципу обов`язковості виконання рішень суду просить змінити спосіб виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 29.02.2024 та рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 у справі № 480/9950/23, визначивши його наступним чином:

Сумському апеляційному суду здійснити нарахування ОСОБА_1

- суми недоплаченої у період з 01.01.2021 по 31.12.2021 суддівської винагороди і допомоги на оздоровлення за 2021 рік, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року в сумі - 2270 грн;

- суми недоплаченої у період з 01.01.2022 по 31.12.2022 суддівської винагороди і допомоги на оздоровлення за 2022 рік, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року в сумі - 2481 грн;

- суми недоплаченої у період з 01.01.2023 по 28.07.2023 суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення за 2023 рік і вихідної допомоги при звільненні у відставку із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року в сумі - 2684 грн;

- виплату провести з Державного бюджету України шляхом списання за рахунок бюджетної програми КПКВК 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів" Державної казначейської служби України коштів на користь ОСОБА_1 .

Ухвалою від 10.06.2025 вищевказану заяву було призначено до розгляду у судовому засіданні на 11 год. 00 хв. 24.06.2025.

Сторони, повідомлені належним чином про розгляд заяви, в судове засідання не з`явилися.

23.06.2025 від представника Сумського апеляційного суду до суді надійшла заява про відкладення розгляду заяви.

Ухвалою суду від 24.06.2025 у задоволенні вказаної заяви відмовлено.

23.06.2023 від позивача надійшло клопотання, в якому проти задоволення заяви заперечує, зазначає, що оскільки постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року скасовано, дана постанова не може бути предметом судового розгляду.

Крім того, наголошує, що пропонований заявником як спосіб та порядок виконання законного рішення суду від 27.11.2023 "виплату провести з Державного бюджету України шляхом списання за рахунок бюджетної програми КПКВК 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів" Державної казначейської служби України коштів на користь ОСОБА_1 " є спробою змінити резолютивну частину цього рішення, що суперечить конституційному принципу здійснення правосуддя -обов`язковість судового рішення.

Вважає, що на даний час відсутні будь-які обґрунтовані перешкоди для виконання рішення суду від 27.11.2023 щодо зобов`язання Сумському апеляційному суду, з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання судді, нарахувати ОСОБА_1 заборгованість зі суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення та допомоги при звільненні у відставку, що склалася за період з 01.01.2021 по 28.07.2023 із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених на 1 січня календарного року законами про державні бюджети на 2021-2023 роки. В цій частині рішення залишається не виконаним через ухилення відповідальних посадових осіб апеляційного суду провести таке нарахування та надати її розрахунок на мій запит. Заяву просить розглядати без її участі.

Вирішуючи вказану заяву суд зазначає наступне.

Згідно з частини 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

За змістом частини 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (частини 3 статті 378 КАС України).

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Суд зазначає, що необхідною умовою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, є наявність виняткових обставин, які б ускладнювали його виконання або робили його виконання неможливим, адже в такий спосіб змінюються висновки вже прийнятого судового рішення. Разом із тим, зміна способу чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення повинна узгоджуватися з тими обґрунтуваннями судового рішення, на які спираються висновки суду, що містяться в резолютивній частині судового рішення. Здійснюючи зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд не може змінювати зміст резолютивної частини рішення або змінити обраний судом спосіб захисту порушеного права. Висновки судового рішення щодо способу і порядку його виконання чітко визначені та не можуть бути змінені іншим судовим рішенням без відповідного обґрунтування виняткової необхідності застосування такої зміни рішення.

Тобто, суд лише за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

Таким чином положення КАС України визначають умови, виконання яких є обов`язковим для задоволення заяви про зміну способу або порядку виконання рішення.

Зміна на підставі ст. 378 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту порушеного права, а під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб (постанова Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 713/1062/17).

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Виходячи з аналізу наведених правових норм (ч. 1 ст. 378 КАС України та ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження"), суд визнає, що право звернення із заявою про встановлення або зміни способу або порядку виконання належить виключно стягувачу чи виконавцю в процесі здійснення виконавчого провадження, а не відповідачу по справі.

Доказів наявності відкритого виконавчого провадження щодо виконання рішення суду у справі" № 480/9950/23 не надано взагалі.

Таким чином, у задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення суду, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 248, 256, 295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Сумського апеляційного суду про зміну способу виконання судового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М.М. Шаповал