Справа № 600/1021/25-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/1021/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., за участю: секретаря судового засідання Петрович Я.Ф., представника позивача Поклітар Г.О., представників відповідача Іванюка С.В. та Сокола В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення №275/1-43/24 сорок третьої сесії VIII скликання Вижницької міської ради від 20.11.2024 р. Про розгляд заяв громадян, клопотань установ, організацій відмовлено гр. ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га (кадастровий номер 732058100:01:001:0387) в АДРЕСА_1 та наданні вказаної земельної ділянки безоплатно у власність;

- зобов`язати Вижницьку міську раду Вижницького району Чернівецької області затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га (кадастровий номер 732058100:01:001:0387) в АДРЕСА_1 та наданні вказаної земельної ділянки безоплатно у власність ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 20.03.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін; встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Згідно змісту поданих позивачем заяв по суті справи та наданих у судовому засіданні пояснень, в обґрунтування заявлених вимог позивачем указано про недотримання відповідачем норм Земельного кодексу України при прийнятті оскаржуваного рішення, оскільки невідповідності вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів Вижницькою міською радою при розгляді звернення ОСОБА_1 про затвердження технічної документації із землеустрою не установлено. Відтак, відмова органу місцевого самоврядування у затвердженні технічної документації із землеустрою та передачі безоплатно земельної ділянки з кадастровим номером 732058100:01:001:0387 ОСОБА_1 є неправомірно. При цьому вказано, що підстави, які зазначено в оскаржуваному рішенні, з огляду на преамбулу цього рішення, є довільним тлумаченням відповідачем висновків судів при розгляді справи за адміністративним позовом №600/29361/21-а. Наголошено, що позивач усунула недоліки попередньої техдокументації із землеустрою і зауважень у відповідача в цій частині не було. Аргументація відповідача при відмові у прийнятті оскаржуваного рішення зводиться до власних суджень, однак ці судження не підпадають під прямі норми закону щодо підстав відмови у приватизації земельної ділянки під належним на праві власності житловим будинком з господарськими будівлями. Позивач просила суд позов задовольнити повністю.

Відповідно до поданих відповідачем заяв по суті справи та наданих у судовому засіданні пояснень, позивачу було законно відмолено у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га (кадастровий номер 732058100:01:001:0387) в АДРЕСА_1 та наданні вказаної земельної ділянки безоплатно у власність, оскільки відомості про право власності на об`єкт нерухомого майна силосна яма, яка знаходиться на земельній ділянці площею 0,2500 га кадастровий номер 732058100:01:001:0387, відсутні, силосна яма не відноситься до об`єктів житлової забудови. При цьому відповідач указував, що нерухоме майно (силосна яма) на указаній вище земельній ділянці належить іншій особі. Крім цього, зазначено, що позивачу відмовлено у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), оскільки така розроблена без погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами, в тому числі з Вижницькою міською радою. Відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зверталася до суду з позовом до Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, в якому просила:

- визнати протиправним і скасувати рішення № 36/2-6/21 Шостої сесії VІІІ скликання Вижницької міської ради від 27.01.2021 "Про розгляд заяв громадян, клопотань установ, організацій" про відмову гр. ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га (кадастровий номер 132058100:01:001:0387) в АДРЕСА_1 та наданні вказаної земельної ділянки безоплатно у власність;

- зобов`язати Вижницьку міську раду Вижницького району Чернівецької області затвердити технічну документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га (кадастровий номер 762058100:01:001:0387) в АДРЕСА_1 та наданні вказаної земельної ділянки безоплатно у власність ОСОБА_1 .

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 14.07.2022 року у задоволенні позову відмовлено (справа №600/2936/21-а).

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 14.07.2022 року - без змін.

Так, у вказаній адміністративній справі №600/2936/21-а, рішення у якій набрали законної сили, встановлені наступні обставини.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно позивачу на праві власності належить будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Опис об`єкта: житловий будинок, А, 120,20 кв.м.; літня кухня, Б; гараж, В; Сарай, Г; убиральня, Д; колодязь, К; сарай, Е

Рішенням V сесії Виженської сільської ради VІ скликання №38 від 29.04.2011 "Про розгляд заяв громадян" вирішено:

- ОСОБА_1 відмінити рішення ХХ сесії ІV скликання від 31.01.2006 як таке, що суперечить ст. 118 ЗК України.

- ОСОБА_1 - рішення ХХ сесії ІV скликання від 31.01.2006 про надання земельної ділянки в приватну власність відмінене, як таке, що суперечить ст. 118 ЗК України.

Рішенням V сесії Виженської сільської ради VІ скликання №41 від 29.04.2011 "Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки" вирішено надати дозвіл гр. ОСОБА_1 на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,2500 га для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд на території АДРЕСА_1 із земель запасу Виженської сільської ради сільськогосподарського призначення/рілля/на умовах надання її безоплатно у власність.

Рішенням Вижницького районного суду від 15.11.2012 №2-18/12, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 19.12.2012, вирішено:

Рішення V сесії Виженської сільської ради VІ скликання №38 від 29.04.2011 в частині вирішення питань землекористування ОСОБА_1 визнати незаконним та скасувати, а саме:

- абз. 19 розділу "Сільська рада вирішала" щодо відміни рішення ХХ сесії ІV скликання від 31.01.2006 як таке, що суперечить ст. 118 ЗК України;

- абз. 29 розділу "Сільська рада вирішила", де визначено, що рішення ХХ сесії ІV скликання від 31.01.2006 про надання земельної ділянки в приватну власність відмінено як таке, що суперечить ст. 118 ЗК України; зазначено, що на даний час земельна ділянка за ОСОБА_1 не числиться.

Визнати незаконним та скасувати рішення VІ сесії VІ скликання Виженської сільської ради від 20.07.2011 №52 про надання дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту відведення земельної ділянки під силосною ямою пл. 0,0727 га на умовах надання її безоплатно у власність.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-020 від 13.03.2020 Відділом у Вижницькому районі ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області 13.03.2020 зареєстровано земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0387, площею 0,2500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Акту обстеження земельної ділянки від 17.12.2020 Комісією проведено обстеження земельної ділянки площею 0,5500 га, кадастровий номер :01:001:0387. За результатам обстеження, що на земельній ділянці знаходяться житлові будівлі та спору власником яких є гр. ОСОБА_1 . Також в межі даної земельної ділянки включена силосна яма, споруджена із бетону та заглиблена у землю (фото додається). Відомості про неї не внесені в технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:001:0387 та відсутня будь-яка інформація про право власності на даний об`єкті. Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження №204 від 13.09.2011, складеного судовим експертом Созонтовою К.С., силосна яма споруджена із бетону та заглиблена у землю є спорудою та відноситься до об`єктів нерухомого майна.

Позивачем до Вижницької міської ради подано на затвердження розроблену Чернівецькою регіональною філією ДП "Центр ДЗК" технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництві і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га кадастровий номер 732058100:01:001:0387 в АДРЕСА_1 та наданні вказаної земельної ділянки безоплатно у власність.

За наслідками розгляду поданої позивачем на затвердження технічної документації із землеустрою, рішенням шостої сесії Вижницької міської ради VІІІ скликання від 27.01.2021 №36/2-6/21 "Про розгляд заяв громадян, клопотань установ та організацій", вирішено:

1. Відмовити гр. ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництві і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га кадастровий номер 732058100:01:001:0387 в АДРЕСА_1 та наданні вказаної земельної ділянки безоплатно у власність, з наступних підстав:

на частині земельній ділянці площею 0,2500 га кадастровий номер 732058100:01:001:0387 знаходиться нерухоме майно, яке належить іншій особі (невідповідність нормам статті 120 ЗК України), розробник документації із землеустрою (Чернівецька регіональна філія ДП "Центр ДЗК") вніс не достовірні відомості у документацію і не вказав наявні на земельній ділянці споруди, на підставі чого до Державного земельного кадастру не були включено відомості про склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд (невідповідність статті 15 Закону України "Про Державний земельний кадастр", статті 28 Закону України "Про землеустрій").

2. Рекомендувати зацікавленим особам вирішити спір щодо частини земельної ділянки площею 0,2500 га кадастровий номер 732058100:01:001:0387, на якій знаходиться нерухоме майно, мирним шляхом.

З наявних у цій справі матеріалів вбачається, що позивач, враховуючи висновки судів у справі №600/2936/21-а, звернулася до іншої землевпорядної організації, яка повторно розробила технічну документацію із землеустрою для приватизації землі під житловим будинком та господарськими будівлями в АДРЕСА_1 у розмірі 0,25 га.

Після повторного виготовлення технічної документації із землеустрою позивач звернулася із заявою до Вижницької міської ради із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою на земельну ділянку в АДРЕСА_1 .

Рішенням №275/1-43/24 сорок третьої сесії VIII скликання Вижницької міської ради від 20.11.2024 р. «Про розгляд заяв громадян, клопотань установ, організацій» відмовлено гр. ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га кадастровий номер 732058100:01:001:0387 в АДРЕСА_1 та наданні вказаної земельної ділянки безоплатно у власність з підстав того, що відомості про право власності на об`єкт нерухомого майна силосна яма, яка знаходиться на земельній ділянці площею 0,2500 га кадастровий номер 732058100:01:001:0387, відсутні, силосна яма не відноситься до об`єктів житлової забудови.

Не погоджуючись із указаним рішенням, позивач звернулася до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно приписів статті 40 Земельного кодексу України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з частиною другою статті 116 Земельного кодексу України набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (частина третя статті 116 Земельного кодексу України).

За змістом частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У заяві зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До заяви додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін (абзаци перший, третій частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України).

Згідно з положеннями частин дев`ятої та десятої статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Заява про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, документація із землеустрою реєструються в день надходження до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, та розглядаються у порядку черговості їх надходження.

Погодження і затвердження документації із землеустрою передбачено статтею 186 Земельного кодексу України.

Так, відповідно до частини восьмої названої статті підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

А згідно частини десятої статті 186 Земельного кодексу України висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження.

Отже, підставою для відмови органом місцевого самоврядування у затвердженні документації із землеустрою, що є завершальною стадією процедури надання особі земельної ділянки у власність, може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації. При цьому така відмова має бути обґрунтована, тобто містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою. Повторна ж відмова у затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення).

Однак зі змісту рішення Вижницької міської ради від 20.11.2024 р. №275/1-43/24 вбачається, що відповідачем не обґрунтовано відмову позивачу у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га кадастровий номер 732058100:01:001:0387 в АДРЕСА_1 та наданні вказаної земельної ділянки безоплатно у власність, саме з підстав, указаних у частині восьмій статті 186 Земельного кодексу України (невідповідність технічної документації із землеустрою положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації).

При цьому, враховуючи, що оскаржувана у даному позові відмова у затвердженні документації із землеустрою, є фактично повторною, то відповідачем, усупереч наведеним вище приписам, не зазначено про те, що розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), чи про те, що підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення).

Суд звертає увагу на те, що в оскаржуваному рішенні від 20.11.2024 р. №275/1-43/24 взагалі відсутні посилання на статтю 186 Земельного кодексу України, а його зміст не відповідає вимогам частин восьмої та десятої зазначеної статті.

Указане свідчить про неправильне застосування відповідачем норм матеріального права при прийнятті оскаржуваного рішення.

Суд зауважує, що невиконання законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Щодо зазначеної в рішенні від 20.11.2024 р. №275/1-43/24 підстави для відмови у затвердженні технічної документації із землеустрою - «відомості про право власності на об`єкт нерухомого майна силосна яма, яка знаходиться на земельній ділянці площею 0,2500 га кадастровий номер 732058100:01:001:0387, відсутні, силосна яма не відноситься до об`єктів житлової забудови», то така є безпідставною, необґрунтованою та суперечить твердженням відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що силосна яма на вказаній земельній ділянці належить іншій особі.

Поряд з цим у ході судового розгляду справи відповідачем не надано належних та достовірних доказів на підтвердження таких своїх тверджень.

Особливістю адміністративного судочинства, порівняно з іншими видами судочинства, є обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Однак у ході судового розгляду справи відповідач як суб`єкт владних повноважень на підставі належних, достовірних та достатніх доказів не довів обґрунтованість та законність оскаржуваного позивачем рішення від 20.11.2024 р. №275/1-43/24.

Водночас суд звертає увагу на те, що у заявах по суті справи та у судовому засіданні відповідачем зазначалось, що підставою для відмови позивачу у затвердженні технічної документації із землеустрою було і те, що така технічна документація розроблена без погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами, в тому числі з Вижницькою міською радою.

Утім, як свідчить зміст оскаржуваного рішення, вказана підстава не зазначена у ньому, що свідчить про суперечливість та необґрунтованість позиції відповідача у спірних відносинах.

Наведені вище твердження відповідача оцінці не підлягають, оскільки вони не слугували підставою та, відповідно, не були покладені в основу прийняття оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене у своїй сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність прийнятого відповідачем й оскаржуваного позивачем рішення. А тому наявні правові підстави для визнання протиправним та скасування рішення Вижницької міської ради №275/1-43/24 від 20 листопада 2024 року Про розгляд заяв громадян, клопотань установ, організацій, яким відмовлено гр. ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га кадастровий номер 732058100:01:001:0387 в АДРЕСА_1 та наданні вказаної земельної ділянки безоплатно у власність.

Отже, позов в указаній частині підлягає задоволенню.

Стосовно позовних вимог зобов`язального характеру, то такі підлягають задоволенню частково шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути поставлене позивачем перед органом місцевого самоврядування питання, адже оцінка судом правомірності оскаржуваного рішення стосувалася лише тих правових підстав та мотивів, які наведено у ньому. Водночас викладені відповідачем у заявах по суті справи доводи відрізняються та є суперечливими порівняно з підставою для відмови позивачу у затвердженні технічної документації із землеустрою, зазначеною у рішенні від 20.11.2024 р. №275/1-43/24, що унеможливлює прийняття судом рішення саме про зобов`язання відповідача затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га (кадастровий номер 732058100:01:001:0387) в АДРЕСА_1 та надати вказану земельну ділянки безоплатно у власність ОСОБА_1 .

До цього суд зауважує, що згідно пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

У відповідності до підпунктів 9, 10 пункту «б» частини першої статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження: організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.

Статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

З огляду на наведені норми та враховуючи те, що відповідач не надав належної оцінки поданій позивачем повторно на затвердження технічній документації із землеустрою та відповідності її положень вимогам законів і прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації, при цьому не врахував і не застосував вимог частин восьмої та десятої статті 186 Земельного кодексу України, то суд у даному випадку не може перебирати на себе повноваження суб`єкта владних повноважень органу місцевого самоврядування та зобов`язувати останнього затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га (кадастровий номер 732058100:01:001:0387) в АДРЕСА_1 .

Відтак, указане вище питання позивача має бути повторно вирішене відповідачем із прийняттям рішення відповідно до законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та з урахуванням висновків, наведених у цьому судовому рішенні.

Отже, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 -76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наявних у справі доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач довів необґрунтованість та незаконність оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування. Натомість доводи останнього є безпідставними та суперечливими.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Так, відповідно до частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України у резолютивній частині рішення (окрім іншого) зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За приписами частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з наявної у справі квитанції від 06.03.2025 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, то наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 605,60 грн (1211,20 грн/2).

Керуючись статтями 139, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Вижницької міської ради №275/1-43/24 від 20 листопада 2024 року Про розгляд заяв громадян, клопотань установ, організацій, яким відмовлено гр. ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га кадастровий номер 732058100:01:001:0387 в АДРЕСА_1 та наданні вказаної земельної ділянки безоплатно у власність.

Зобов`язати Вижницьку міську раду Вижницького району Чернівецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га кадастровий номер 732058100:01:001:0387 в АДРЕСА_1 та вирішити питання про надання вказаної земельної ділянки безоплатно у власність.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 23.06.2025 року.

Повне найменування учасників справи: позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідач Вижницька міська рада Вижницького району Чернівецької області (вул. Українська, 34, м. Вижниця, Вижницький район, Чернівецька область, ).

Суддя О.П. Лелюк