Справа № 520/14340/25
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

23 червня 2025 р. Справа № 520/14340/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Бідонько А.В., розглянувши у письмовому провадженні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду по справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України( АДРЕСА_3 ) про визнання протиправним та скасування наказів,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулись позивачі, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з адміністративним позовом, в якому просять суд:

1. Визнати протиправним та скасувати накази командира військової частини НОМЕР_2 Міністерства Оборони України від 03.01.2025 року № 28 «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення позиції зі зброєю та спричинення матеріальних збитків військовій частині НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_3 .» та наказу командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 04.01.2025 року (по стройовій частині ) №4 вважати таким що самовільно залишив частину, виключення з грошового та речового забезпечення. Наказ від 01.02.2025 року №265 «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення позиції зі зброєю та спричинення матеріальних збитків».

Разом з позовною заявою позивачами була надана заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій просить суд поновити позивачу строк на звернення до суду з даною позовною заявою.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що 12 лютого 2025 року було направлено адвокатський запит до Міністерства Оборони України. З наданої відповіді від 03.03.2025року за підписом командира B/4 4640 повідомлено, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.01.2025 року №4 солдат ОСОБА_3 кулеметник 1 відділення 1 штурмового взводу 1 штурмової роти вважається таким, що 03.01.2025 року самовільно залишив військову частину.Його виключено з грошового та речового забезпечення військової частини з 03.01.2025 року. 3 05.01.2025 року військовослужбовця знято з продовольчого забезпечення військової частини НОМЕР_1 за загальною нормою №(1) коефіцієнт. Повідомлялося що буде призначено та проведено службове розслідування впродовж 30 діб, строки проведення службового розслідування можуть бути продовжені ще на 30 діб . Була інформація що близькі родичі будуть повідомлені. 17.04.2025 представником позивачів було повторно направлено запит щодо проведеного службового розслідування. Також 08.05.2025 року представник позивача подала скаргу через Міністерство Оборони України на результати службового розслідування. Листом від 23.05.2025 року повідомлено, що підстави для розгляду скарги відсутні. У зв`язку із чим, надаючи свої права порушеними позивачі звернулись до суду з позовом.

Розглядаючи подане стороною позивача клопотання судом враховується наступне.

Приписами ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У силу ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З наведених положень ст. 122 КАС України вбачається, що іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду.

Разом із тим, розглядаючи подане позивачем клопотання суд зазначає наступне.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 29.09.2022 р. по справі № 500/1912/22, суворе застосування адміністративними судами під час воєнного стану процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 зазначеної Конвенції.

Також Верховний Суд вказав, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі Bellet V. France ЄСПЛ зазначив, що ст. 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до положень п. 25 рішення Європейського суду з прав людини у справі Проніна проти України (№ 63566/00), п. 13 рішення ЄСПЛ у справі Петриченко проти України (№ 2586/07) та пункту 280 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України (№42310/04), суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше він не виконує свої зобов`язання щодо и. 1 ст. 6 Конвенції.

При цьому, як випливає з рішення ЄСПЛ у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

З метою запобігання обмеження прав позивача на доступ до правосуддя, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивачів про поновлення строку звернення до адміністративного суду та поновити строк звернення до суду з даною позовною заявою.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зазначені обставини є поважними причинами пропущення строків звернення до суду. А тому, з метою запобігання обмеження прав позивачів на доступ до правосуддя, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача та поновити строки звернення до суду з даною позовною заявою.

Керуючись ст.ст. 121, 122, 229, 240, 248, 256, 294,295, 297 КАС України, суд ,- У Х В А Л И В:

Клопотання позивачів про поновлення строку звернення до суду у справі №520/14340/25 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України( АДРЕСА_3 ) про визнання протиправним та скасування наказів- задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказів

Поновити строк звернення до суду у справі №520/14340/25 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказів.

Копію даної ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя Бідонько А.В.