Справа № 420/17224/25
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 червня 2025 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Василяка Д.К., перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ЛІДЕР-СЕРВІС до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ЛІДЕР-СЕРВІС до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України в якій позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: від 13 червня 2024 року: №11234050/34379917 про відмову в її реєстрації податкової накладної №141 від 18.04.2024 року; №11234051/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №142 від 18.04.2024 року; №11234052/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №143 від 18.04.2024 року; №11234049/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №144 від 18.04.2024 року; від 20 червня 2024 року: №11278668/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №145 від 19.04.2024 року; №11278667/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №146 від 17.04.2024 року; від 07 січня 2025 року №12324054/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №192 від 29.04.2024 року; №12324046/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №193 від 30.04.2024 року; №12324066/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №194 від 30.04.2024 року; №12324059/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №195 від 30.04.2024 року; №12324074/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №196 від 30.04.2024 року; №12324056/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №197 від 30.04.2024 року; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних наступну податкову накладну: № 141 від 18.04.2024 року; № 142 від 18.04.2024 року; № 143 від 18.04.2024 року; № 144 від 18.04.2024 року; № 145 від 19.04.2024 року; № 146 від 17.04.2024 року; № 192 від 29.04.2024 року; № 193 від 30.04.2024 року; № 194 від 30.04.2024 року; № 195 від 30.04.2024 року; № 196 від 30.04.2024 року; № 197 від 30.04.2024 року, що подані Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР - СЕРВІС", днем її фактичного подання; визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Державної податкової служби України з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про врахування/неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 27.05.2025р. за № 12911149/34379917; зобов`язати Державну податкову службу України та Головне управління ДПС у Одеській області врахувати таблицю даних платника податку, подану ТОВ ЛІДЕРСЕРВІС від 21.05.2025 р. за № , датою її подання до податкового органу 21.05.2025 р.

Ухвалою вказану позовну заяву залишено без руху.

На виконання ухвали позивачем надано заяву про усунення недоліків, в якій зазначено, що статтею 102 ПКУ врегульовано питання застосування строків давності визначення податкових зобов`язань, які становлять 1095 днів. Крім того, зазначено про скорочення робочого часу на підприємстві в зв`язку з воєнним станом.

Відповідно до частини першої-другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах. Водночас, за умови використання позивачем досудового порядку вирішення спору у випадках, коли законом передбачена така можливість або обов`язок, Кодексом адміністративного судочинства України встановлено скорочений строк звернення до суду.

Так, відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Статтею 56 Податкового кодексу України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів.

Так, відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Водночас відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України в разі, коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Дослідження змісту аналізованих приписів статей ПК України та статті 122 КАС України вказує на те, що на сьогодні є підхід, відповідно до якого строки звернення до суду після застосування досудового порядку вирішення спору є коротшими, ніж звичайні строки. При цьому є різні правові режими щодо оскарження податкових повідомлень-рішень і рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань та інших рішень контролюючих органів, що не пов`язані з їх нарахуванням, саме в частині різної тривалості скорочених строків оскарження при попередньому використанні досудового порядку вирішення спору.

Варто звернути увагу, що Законом України від 24 жовтня 2013 року № 657-VII Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо обліку та реєстрації платників податків та удосконалення деяких положень (далі - Закон № 657-VII) були внесені зміни до абзацу першого пункту 56.18 статті 56 ПК України шляхом виключення в ньому положення про нарахування грошового зобов`язання та поширення застосування спеціального тривалішого строку на оскарження будь-яких рішень контролюючих органів, з урахуванням строку давності, визначеного статтею 102 ПК України. Водночас до пункту 56.19 статті 56 ПК України аналогічні зміни не були внесені.

Комплексний аналіз чинного правового регулювання на момент прийняття Закону №657-VII дає підстави для висновку, що це не було технічною помилкою законодавця, оскільки частина четверта статті 99 КАС України, як і пункт 56.19 статті 56 ПК України, визначали єдиний місячний строк звернення до суду у випадку, якщо законом була передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 ПК України була та залишається спеціальною нормою, яка регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань.

Спеціальні строки для звернення до суду з позовом про скасування рішень контролюючих органів, що не пов`язані з нарахуванням грошових зобов`язань, зокрема рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН та зобов`язання її зареєструвати, після проведення процедури адміністративного оскарження та отримання рішення про залишення скарги без задоволення, нормами ПК України не визначені, тобто не врегульовують спірне в цій справі питання.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11.10.2019 у справі №640/20468/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 85033140) відступив від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, який викладений у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №640/46/19 та від 14.02.2019 у справі №813/4921/17, в частині того, що положення пункту 56.18 статті 56 ПК України є спеціальними щодо приписів статті 122 КАС України та незалежно від використання платником податків права на адміністративне оскарження строк звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН становить 1095 днів.

Верховний Суд зазначив, що різниця природи рішень контролюючого органу (щодо нарахування грошових зобов`язань або інші рішення) об`єктивно здатна впливати та зумовлювати різницю в підходах щодо встановлення строків звернення до суду про їх оскарження.

Застосування скорочених строків звернення при використанні досудового порядку врегулювання спорів у податкових правовідносинах установлено законом, зумовлено легітимною метою оперативного забезпечення настання правової визначеності для особи - платника податків та у діяльності суб`єктів владних повноважень - контролюючих органів, що кореспондується із встановленим алгоритмом і строками адміністрування податків для забезпечення належного виконання конституційного податкового обов`язку і має пропорційний характер, оскільки скорочення строку звернення не впливає на реалізацію особою права на судовий захист у зв`язку з достатністю часу на підготовку й оформлення правової позиції, ознайомлення з позицією контролюючого органу, залучення за потреби правових і фінансових консультантів в межах процедури адміністративного оскарження, у той час, як скорочені строки забезпечують досягнення зазначеної мети й завдань функціонування податкової системи держави.

Більш скорочені строки звернення до суду у випадку попередньої реалізації досудових процедур полягають у забезпеченні наступності юрисдикційних проваджень (адміністративних і судових) та пов`язанні з необхідністю мінімізувати темпоральний проміжок між досудовими процедурами та судовим провадженням.

Згідно з висновками Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 11.10.2019 у справі №640/20468/18 та у постанові Верховного Суду від 08.02.2021 у справі №360/1252/19 спеціальні строки для звернення до суду з позовом про скасування рішень контролюючих органів, що не пов`язані з нарахуванням грошових зобов`язань, зокрема рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН та зобов`язання її зареєструвати, після проведення процедури адміністративного оскарження та отримання рішення про залишення скарги без задоволення, нормами ПК України не визначені, тому інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

Верховний Суд у постанові від 20.11.2020 у справі №1.380.2019.006517 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 92997008) зазначив, що строк звернення до суду з позовом про визнання протиправним і скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН з похідною вимогою про зобов`язання її зареєструвати, у разі, коли платником податків не використовувалася процедура адміністративного оскарження таких рішень як досудового порядку вирішення спору, становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд зазначив, що звернувшись 02.06.2025 до суду з даним позовом, позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду з позовною заявою.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: від 13 червня 2024 року: №11234050/34379917 про відмову в її реєстрації податкової накладної №141 від 18.04.2024 року; №11234051/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №142 від 18.04.2024 року; №11234052/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №143 від 18.04.2024 року; №11234049/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №144 від 18.04.2024 року; від 20 червня 2024 року: №11278668/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №145 від 19.04.2024 року; №11278667/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №146 від 17.04.2024 року; від 07 січня 2025 року №12324054/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №192 від 29.04.2024 року; №12324046/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №193 від 30.04.2024 року; №12324066/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №194 від 30.04.2024 року; №12324059/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №195 від 30.04.2024 року; №12324074/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №196 від 30.04.2024 року; №12324056/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №197 від 30.04.2024 року; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних наступну податкову накладну: № 141 від 18.04.2024 року; № 142 від 18.04.2024 року; № 143 від 18.04.2024 року; № 144 від 18.04.2024 року; № 145 від 19.04.2024 року; № 146 від 17.04.2024 року; № 192 від 29.04.2024 року; № 193 від 30.04.2024 року; № 194 від 30.04.2024 року; № 195 від 30.04.2024 року; № 196 від 30.04.2024 року; № 197 від 30.04.2024 року, що подані Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР - СЕРВІС", днем її фактичного подання; визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Державної податкової служби України з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про врахування/неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 27.05.2025р. за № 12911149/34379917; зобов`язати Державну податкову службу України та Головне управління ДПС у Одеській області врахувати таблицю даних платника податку, подану ТОВ ЛІДЕРСЕРВІС від 21.05.2025 р. за № , датою її подання до податкового органу 21.05.2025 р.

Доказів оскарження позивачем рішень Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: від 13 червня 2024 року: №11234050/34379917 про відмову в її реєстрації податкової накладної №141 від 18.04.2024 року; №11234051/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №142 від 18.04.2024 року; №11234052/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №143 від 18.04.2024 року; №11234049/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №144 від 18.04.2024 року; від 20 червня 2024 року: №11278668/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №145 від 19.04.2024 року; №11278667/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №146 від 17.04.2024 року; від 07 січня 2025 року №12324054/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №192 від 29.04.2024 року; №12324046/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №193 від 30.04.2024 року; №12324066/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №194 від 30.04.2024 року; №12324059/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №195 від 30.04.2024 року; №12324074/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №196 від 30.04.2024 року; №12324056/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №197 від 30.04.2024 року; матеріали позовної заяви не містять.

Враховуючи вказане, суд зазначив, що у даному випадку має бути застосований шестимісячний строк для звернення до суду з вимогами про оскарження спірних рішень від 13 червня 2024 року: №11234050/34379917 про відмову в її реєстрації податкової накладної №141 від 18.04.2024 року; №11234051/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №142 від 18.04.2024 року; №11234052/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №143 від 18.04.2024 року; №11234049/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №144 від 18.04.2024 року; від 20 червня 2024 року: №11278668/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №145 від 19.04.2024 року; №11278667/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №146 від 17.04.2024 року.

Таким чином, звернувшись 02.06.2024 до суду з даним позовом, позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду з позовними вимогами про оскарження рішень від 13 червня 2024 року: №11234050/34379917 про відмову в її реєстрації податкової накладної №141 від 18.04.2024 року; №11234051/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №142 від 18.04.2024 року; №11234052/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №143 від 18.04.2024 року; №11234049/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №144 від 18.04.2024 року; від 20 червня 2024 року: №11278668/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №145 від 19.04.2024 року; №11278667/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №146 від 17.04.2024 року.

Позивач зазначив, що у товариства була відсутня можливість оскарження відповідних спірних рішень до суду у встановлений КАС України строк через запроваджений у країні воєнний стан, велике навантаження. Крім того, надано докази про скорочення робочого часу та штатний розклад.

В той же час, викладені позивачем обставини є питанням організації внутрішніх робочих процесів позивача та не звільняє останнього від відповідальності за несвоєчасне виконання процесуальних обов`язків.

В постанові від 08 грудня 2022 року по справі № 990/102/22 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

В постанові від 16 жовтня 2024 року по справі № 320/9567/23 Верховний Суд зазначив, що ракетні обстріли критичної енергетичної інфраструктури та відключення світла не можуть бути основною та поважною причиною для поновлення строку на звернення до суду, враховуючи те, що зазначені обставини щодо відключення світла та ракетних обстрілів не носили постійного, безперервного характеру у спірний період.

Верховний Суд в постанові від 20 грудня 2023 року по справі № 420/4212/23 вказав, що особа, яка заявляє клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2024 року по справі № 990/12/24.

В той же час, до заяви про поновлення строку звернення до суду позивачем не додано будь-яких доказів на підтвердження того, що введення воєнного стану в Україні, наявність повітряних тривог, ракетних обстрілів вплинуло на можливість позивача звернутися до суду в строки, визначені КАС України.

При цьому, саме по собі введення в країні воєнного стану не є підставою для безумовного поновлення строку звернення до суду.

За таких підстав, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що існували непереборні обставини, які перешкоджали позивачу звернутися з цим позовом до суду, в заяві про поновлення строку звернення позивач не зазначає та до суду не надає.

Загальним правилом обчислення строків є їх обчислення з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав та інтересів.

Дотримання строків розгляду адміністративних справ одна з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають статус стабільних.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Так, у справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпритації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обовязком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що обставини, зазначені позивачем для поновлення строку звернення до суду з позовними вимогами в частині визнання протиправними та скасування рішень Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: від 13 червня 2024 року: №11234050/34379917 про відмову в її реєстрації податкової накладної №141 від 18.04.2024 року; №11234051/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №142 від 18.04.2024 року; №11234052/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №143 від 18.04.2024 року; №11234049/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №144 від 18.04.2024 року; від 20 червня 2024 року: №11278668/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №145 від 19.04.2024 року; №11278667/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №146 від 17.04.2024 року та зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: № 141 від 18.04.2024 року; № 142 від 18.04.2024 року; № 143 від 18.04.2024 року; № 144 від 18.04.2024 року; № 145 від 19.04.2024 року; № 146 від 17.04.2024 року, що подані Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР - СЕРВІС", днем її фактичного подання є неповажними, внаслідок чого у задоволенні заяви про поновлення такого строку слід відмовити.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на невиконання позивачем вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачеві разом з усіма доданими до неї документами в частині вимог про оскарження рішень Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: від 13 червня 2024 року: №11234050/34379917 про відмову в її реєстрації податкової накладної №141 від 18.04.2024 року; №11234051/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №142 від 18.04.2024 року; №11234052/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №143 від 18.04.2024 року; №11234049/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №144 від 18.04.2024 року; від 20 червня 2024 року: №11278668/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №145 від 19.04.2024 року; №11278667/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №146 від 17.04.2024 року та зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: № 141 від 18.04.2024 року; № 142 від 18.04.2024 року; № 143 від 18.04.2024 року; № 144 від 18.04.2024 року; № 145 від 19.04.2024 року; № 146 від 17.04.2024 року, що подані Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР - СЕРВІС", днем її фактичного подання.

Керуючись статтями 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути позивачеві з усіма доданими до неї документами в частині позовних вимог про оскарження рішень Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: від 13 червня 2024 року: №11234050/34379917 про відмову в її реєстрації податкової накладної №141 від 18.04.2024 року; №11234051/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №142 від 18.04.2024 року; №11234052/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №143 від 18.04.2024 року; №11234049/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №144 від 18.04.2024 року; від 20 червня 2024 року: №11278668/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №145 від 19.04.2024 року; №11278667/34379917 про відмову в реєстрації податкової накладної №146 від 17.04.2024 року та зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: № 141 від 18.04.2024 року; № 142 від 18.04.2024 року; № 143 від 18.04.2024 року; № 144 від 18.04.2024 року; № 145 від 19.04.2024 року; № 146 від 17.04.2024 року, що подані Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР - СЕРВІС", днем її фактичного подання.

Роз`яснити позивачеві що повернення позовної заяви в частині позовних вимог не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 293-295 КАС України.

Суддя Д.К.Василяка