Справа № 380/12278/25
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 червня 2025 рокусправа № 380/12278/25

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сподарик Н.І., перевіривши матеріали позовної заяви військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

в с т а н о в и л а:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) з вимогами:

- стягнути ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , на користь позивача безпідставно набуті ним грошові кошти в розмірі 14798 (чотирнадцять тисяч сімсот дев`яносто вісім) грн 64 коп., надміру виплачені кошти за період з 09.05.2023 по 31.05.2023, за наступними реквізитами: Отримувач військова частина НОМЕР_4 , Код отримувача - НОМЕР_5 , Рахунок отримувача НОМЕР_6 , Надавач платіжних послуг отримувача Державна казначейська служба України, м. Київ.

Відповідно до вимог статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи:

- відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 вказаного Кодексу;

- немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених вказаним Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст.161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач не долучив доказів сплати судового збору або докази про підстави звільнення його від сплати судового збору.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами пункту 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою встановлюється ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028 гривня.

Водночас частиною 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, за подання до суду даного адміністративного позову з вимогою майнового характеру на суму 14798,64 грн, позивачу слід було сплатити судовий збір в сумі 2422,40 грн (3028 грн *0,8).

Слід зазначити, що відомості про платіжні реквізити для перерахування судового збору за подання адміністративного позову до Львівського окружного адміністративного суду можна довідатися, зокрема, на офіційному сайті суду (http://adm.lv.court.gov.ua) в розділі Судовий збір, а також автоматично розрахувати та сформувати квитанцію для сплати судового збору.

Судом встановлено, що позивачем судовий збір не сплачено. У позовній заяві позивач просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у даній справі, мотивуючи це відсутністю бюджетного призначення за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки», а саме на подання даної позовної заяви.

З цього приводу, суд зауважує, що наведені позивачем обставини не є підставою звільнення від судового збору в розумінні статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України.

До того ж, окрім посилання на неможливість сплати судового збору, представник позивача не зазначає про вжиті заходи задля сплати у цій справі суми судового збору у встановлений в ухвалі суду строк.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18, суд зробив висновок про те, що для вирішення питання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору необхідним є доведення особою, яка звертається із відповідним клопотанням, фінансової неможливості сплатити судовий збір. При цьому, оцінці також підлягають дії, вчинені задля сплати судового збору та причини, з яких такі дії не призвели до позитивного вирішення питання його сплати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.04.2021 у справі № 640/3393/19 зазначала, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Згідно з частиною другою статті 44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Рівність усіх учасників справи перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Обмежене фінансування бюджетної установи, суб`єкта владних повноважень, не може бути підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 08.09.2022 у справах № 300/514/22, № 300/422/22.

Враховуючи вищевикладене, клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору у цій справі задоволенню не підлягає.

Таким чином, на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви, позивачу слід долучити до матеріалів справи доказ про сплату судового збору у розмірі 2422,40 гривень.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Верховним Судом у постанові від 11.10.2023 у справі №520/10899/22 висловлено правовий висновок, відповідно до якого питання щодо повернення надмірно виплаченого грошового забезпечення не відносяться до спорів, які виникли з підстав проходження публічної служби (частина п`ята статті 122 КАС України), а отже до них мають застосовуватися приписи абзацу 2 частини другу статті 122 КАС України, якими встановлено тримісячний строк звернення до суду, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Такі висновки Верховного Суду наводить позивач у позовній заяві, проте сам же їх не дотримується, бо позов подано після спливу трьох місяців.

З матеріалів, долучених до позовної заяви вбачається, що результати проведеного аудиту були оформлені звітом від 10.10.2024 № 526/24, у якому й встановлено надміру виплачені суми додаткової винагороди позивачу. Аудиторський висновок 10.10.2024 направлений військовій частині НОМЕР_4 , а в подальшому позивачем 17.01.2025 розпорядження доручення командира військової частини НОМЕР_4 у військову частину НОМЕР_1 для невідкладної організації та вжиття заходів щодо повернення в бюджет України збитків (втрат) через безпідставно виплачені кошти додаткової винагороди.

Таким чином, з 10.10.2024 позивачу достеменно стало відомо про наявність обставин, які можуть свідчити про факти зайво виплачених коштів додаткової винагороди ОСОБА_1 .

Більше того, з тексту позовної заяви, судом встановлено, що за результатами проведеного службового розслідування у військовій частині НОМЕР_4 , згідно наказу командира військової частини НОМЕР_4 (з основної діяльності) від 31.01.2024 №97, встановлено, що ОСОБА_1 була здійснена переплата грошового забезпечення за травень 2023 року в сумі 14798,64 гривень.

Звернувшись до суду з даним позовом 16.06.2025, позивач пропустив трьохмісячний строк звернення до суду.

Відповідно до приписів частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У позовній заяві представник позивача просить суд поновити пропущений з поважних причин строк звернення до суду. В обґрунтування такого клопотання зазначив, що військова частина НОМЕР_1 з 09.06.2022 вибувши з пункту постійної дислокації повним особовим складом по теперішній час на різних ділянках фронту бере безпосередню участь у бойових діях. 15.01.2025 офіцер групи цивільно-військового співробітництва штабу військової частини НОМЕР_1 був призначеним тимчасово виконуючим обов`язки помічника командира батальйону з правової роботи військової частини НОМЕР_1 та по теперішній час безперервно виконує основні та додаткові позаштатні завдання та функціональні обов`язки в районі ведення бойових дій юридичного радника, уповноваженого військового представника у сфері цивільно-військового співробітництва, а також постійного консультанта та формувача справ на списання втраченого військовою частиною військового майна, що фактично займає його постійну службову зайнятість в умовному режимі « 24/7».

Вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, суддя виходить з такого.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Посилання представника позивача, як на поважну причину пропуску строку звернення до суду, на зайнятість офіцера групи цивільно-військового співробітництва штабу військової частини НОМЕР_1 та перебування Військової частини НОМЕР_1 з 09.06.2022 на різних (визначених вищим військовим командуванням) ділянках північного та східного фронту суд не бере до уваги з огляду на наступне.

Позивачем не надано доказів того, як перебування військової частини на різних (визначених вищим військовим командуванням) ділянках фронту вплинуло на своєчасне звернення до суду. Зайнятість офіцера групи цивільно-військового співробітництва штабу військової частини НОМЕР_1 не є тими обставинами, з якими законодавство пов`язує існування об`єктивних причин, які би зумовили поважність пропуску встановленого чинним законодавством строку.

Зазвичай такими є обставини, які не залежали від волевиявлення особи або які об`єктивно перешкоджали у вчасному зверненні до суду.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою

Отже, підстав для задоволення клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду з огляду на повідомлені ним обставини немає.

Відповідно до частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, позов залишається без руху, якщо підстави, вказані нею у заяві про поновлення строку, визнані судом неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою та вказати інші підстави для поновлення строку, якщо такі існують.

Виходячи з викладеного, позовну заяву подано без додержання вимог статей 44, 160 та 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 169 вказаного Кодексу суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Беручи до уваги наведене, наявні правові підстави для залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву залишити без руху.

Причини пропуску строку звернення до суду викладені в клопотанні визнати неповажними.

Надати позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали десять днів з дня отримання копії ухвали у такий спосіб: скерувати до Львівського окружного адміністративного суду (заяву про усунення недоліків позовної заяви до якої надати:

- доказ сплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень;

- клопотання про поновлення строку звернення до суду та докази у підтвердження викладеного у такому клопотанні з обґрунтуванням поважності причин пропуску звернення до суду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу (представнику позивача).

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Сподарик Наталія Іванівна