Справа № 240/549/25
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Житомир справа № 240/549/25

категорія 108080100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.12.2024 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 3191900,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Фізична особа-підприємець зазначає, що у наказі про проведення фактичної перевірки не зазначено жодної фактичної підстави для її проведення, оскільки не зазначено конкретного порушення, яке б слугувало підставою для її проведення. З податкового повідомлення-рішення вбачається, що на підставі акту перевірки від 19.11.2024 зроблено висновок про вчинення позивачем правопорушення, що полягає в порушенні ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації в порядку, встановленому законодавством, проте вказане не відповідає дійсності, оскільки перевірка розпочалася без участі позивача, що позбавило останнього можливості надати перевіряючим всі необхідні документи. На момент підписання акту перевірки від 19.11.2024 у приміщенні по вул. Покровська, 52, м. Житомир, було відсутнє світло у зв`язку із відключеннями за встановленими графіками, тому позивач був позбавлений можливості роздрукувати та надати форми обліку товарних запасів, які ведуться останнім у електронній формі. Вважає оскаржуване рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду позов прийнято до провадження, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання та викликом учасників справи.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що доповідна записка управління податкового аудиту ГУ ДПС України від 12.11.2024 № 3704/06-30-07-06 є правомірною підставою для призначення та проведення перевірки згідно пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України. При цьому, суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючому органу на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Такі документи не були надані позивачем. Відповідач також вказує, що ОСОБА_1 не заперечила послідовність проведення операцій щодо продажу насосу та електровелосипеду.

Заслухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Судом встановлено, що на підставі наказу від 15.11.2024 №2761-п відповідно до приписів ст. 19-1, ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України у зв`язку з наявністю інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, та враховуючи доповідну записку управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Житомирській області від 12.11.2024 № 3704/06-30-07-06, проведено фактичну перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за місцем фактичного провадження діяльності за адресою: АДРЕСА_1 .

За наслідками проведеної перевірки складено акт фактичної перевірки від 19.11.2024.

Проведеною перевіркою встановлено порушення:

- п. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95 (зі змінами та доповненнями, надалі - Закон № 265/95) внаслідок непроведення розрахункової операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій, не роздруковано та не видано відповідний розрахунковий документ, що підтверджує виконання розрахункової операції (на суму 52400 грн). За це порушення до позивача на підставі п. 1 ст. 17 Закону № 265/95 застосовано фінансові санкції у сумі 78400 грн (100% за перше порушення на суму 400,00 грн. та 150% за наступне порушення на суму 52000,00 грн.);

- п. 11 ст. 3 Закону № 265/95 внаслідок проведення розрахункової операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій без використання режиму програмування для підакцизних товарів із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості. За це порушення до позивача на підставі п. 7 ст. 17 Закону № 265/95 застосовано фінансові санкції у сумі 5100,00 грн.;

- п. 12 ст. 3 Закону № 265/95 внаслідок порушення ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації. За це порушення до позивача на підставі ст. 20 Закону № 265/95 застосовано фінансові санкції у сумі 3108400,00 грн. (100% вартості необлікованих товарів).

На підставі акту перевірки ГУ ДПС у Житомирській області прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій у загальній сумі 3191000,00 грн.

Вважаючи це рішення незаконним, позивач звернулася до суду з вимогою про його скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, судом враховується, що у межах обставин, які склались у цій справі, спірним питанням є, зокрема, застосування підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України як підстави для проведення фактичної перевірки позивача.

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Положеннями підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок та підстави проведення фактичних перевірок встановлені статтею 80 ПК України. Зокрема, відповідно до пунктів 80.1 та 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, за наявності хоча б однієї з підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп.80.2.2.).

Зі змісту наказу про проведення фактичної перевірки від 15.11.2024 слідує, що призначена фактична перевірка проводиться з метою здійснення контролю за дотриманням порядку здійснення розрахункових операцій, наявності, ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів.

Наведена у наказі мета проведення фактичної перевірки позивача узгоджується з положеннями підпункту 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України, в якому визначені цілі такого виду перевірок.

Згідно з п. 81.1 ст. 81 посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, таких документів:

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Позивач стверджує про невідповідність наказу цим вимогам, оскільки, на її думку, в ньому не зазначені підстави для її проведення.

Відповідач зазначає, що у наказі є посилання на пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України, як на підставу для проведення фактичної перевірки.

Позиція позивача полягає в тому, що пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України передбачає підставою для проведення фактичної перевірки наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів. Це позивач вважає юридичною підставою проведення фактичної перевірки, наполягаючи на тому, що фактичної підстави - конкретних фактів існування порушення, у наказі не наведено.

Натомість, судом встановлено, що з метою виявлення фактів, які можуть свідчити про можливі порушення законодавства в частині проведення готівкових розрахунків, контролюючим органом було проведено аналіз даних ІКС «Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій», в ході якого встановлено, що фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1 , яка здійснює господарську діяльність на спрощеній системі оподаткування (2 група), 01.04.2024 у магазині за адресою: АДРЕСА_1 , згідно фіскального чеку № реалізовано «Електровелосипед Фетбайк» за ціною 42100,00 грн., який є підакцизним товаром, відповідно до пп. 215.3.7 п. 215.3 ст. 215 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями, надалі - ПК України), без зазначення у розрахунковому документі коду УКТ ЗЕД, який є обов`язковим під час реалізації підакцизних товарів, що може свідчити про порушення ФОП ОСОБА_1 норм діючого законодавства при проведенні готівкових розрахунків. Даний факт відображено у Доповідній записці управління податкового аудиту від 12.11.2024 №3704/06-30-07-06, яка стала підставою для проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 відповідно до пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80.

Проаналізувавши положення ст. 80 ПК України, суд дійшов висновку, що передбачені у пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України підстави для проведення фактичної перевірки пов`язані із фактом отримання конкретної інформації про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства щодо здійснення платником податків розрахункових операцій.

Отже, суд дійшов висновку, що у наказі від 15.11.2024 наведені підстави, визначені у ст. 80 ПК України, для проведення фактичної перевірки позивача.

Крім того, зі змісту касового чеку від 01.04.2024 року ФН , долученого відповідачем до матеріалів справи, встановлено, що ФОП ОСОБА_1 01.04.2024 об 18:01 у магазині за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовано « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за ціною 42100,00 грн. без зазначення коду УТК ЗЕД.

Підпунктом 215.3.7 п. 215.3 ст. 215 ПУ України передбачено, що акцизний податок справляється, зокрема, з таких товарів: мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з допоміжним двигуном, з колясками або без них: Мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з колясками або без них, з електричним двигуном для пересування.

Відповідно до п. 7 ст. 17 Закону України № 265/95 за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції, за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Таким чином, оскільки при реалізації 01.04.2024 «Електровелосипеду Фетбайк», який є підакцизним товаром, позивачем проведено розрахункову операцію через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, суд вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення в частині застосування фінансової санкції у сумі 5100,00 таким, що прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства.

Заперечення представника позивача стосовно того, що під час фактичної перевірки можуть бути встановлені порушення, актуальні тільки на час її проведення, суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до п. 102.1 ст. 102 ПК України у разі виявлення за результатами перевірки порушень інших вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з декларуванням податкових зобов`язань платником податків, а також порушень вимог іншого, крім податкового, законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) платника податків не пізніше 1095 дня з дня вчинення відповідного правопорушення.

Що стосується висновку акту перевірки про порушення позивачем вимог п. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" внаслідок непроведення розрахункової операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій, нероздруковання та невидачі відповідного розрахункового документу, що підтверджує виконання розрахункової операції на суму 52400 грн., то судом встановлено, що це порушення пов`язане з такими обставинами справи.

Так, при проведенні контрольної розрахункової операції, а саме придбання насосу за ціною 400,00 грн., електросамокату за ціною 23000,00 грн. та електровелосипеду за ціною 29000,00 грн., її проведення відбулося без застосування ПРРО та без видачі відповідного розрахункового документа.

Заперечуючи проти такого висновку відповідача, позивач заперечує як сам факт порушення, так і суму накладених фінансових санкцій, вказуючи на порушення наведеної відповідачем послідовності придбання товарів, що має вплив на суму фінансових санкцій.

Так, стосовно факту самого порушення, позивач не визнає його вчинення, посилаючись на те, що за наслідками продажу товарів були видані товарні чеки.

Оцінюючи такі аргументи позивача, суд не погоджується з його твердженнями, що видача товарних чеків свідчить про виконання вимог Закону України №265/95.

Так, п. 1 ст. 3 цього Закону встановлено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі ... при продажу товарів ... зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Зміст наведеної правової норми вказує на те, що будь-яка розрахункова операція з продажу товарів має бути проведена таким чином, аби забезпечити дотримання фіскальної функції через переведений у фіскальний режим роботи РРО, зареєстрований фіскальним сервером ПРРО, зареєстровану розрахункову книжку.

Тільки проведена таким чином операція, незважаючи на форму створення документу за її наслідками (паперову чи електронну), може вважатись такою, що здійснена з дотриманням вимог п. 1 ст. 3 Закону.

Натомість, видача товарних чеків, не відображених жодним із зазначених способів, не забезпечує виконання фіскальної функції, спрямованої на контроль і облік грошових розрахунків, і не дозволяє підтвердити проведення розрахункової операції.

Фактично видача позивачем товарних чеків 19.11.2024 призвела до того, що у фіскальному звітному чеку за цей день не відображено ні факту здійснення розрахункових операції з продажу товарів на суму 400,00 грн. та на суму 52000,00 грн., ні повернення цих коштів за наслідками контрольної закупки. Проведення розрахункових операцій з продажу товарів з виконанням вимог Закону України № 265/95 виключило б існування спору стосовно того, придбання якого товару відбулось першим.

Тому суд визнає беззаперечним факт вчинення позивачем порушення п. 1 ст. 3 Закону внаслідок непроведення розрахункових операцій на суму 400,00 грн. та на суму 52000,00 грн. через переведений у фіскальний режим роботи РРО, зареєстрований фіскальним сервером ПРРО або зареєстровану розрахункову книжку і невидачі відповідного розрахункового документу.

Визначаючись щодо суми фінансових санкцій за це порушення, судом враховується, що відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України № 265/95 за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції, за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидачі (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків суми, на яку здійснено продаж товарів (робіт, послуг) та/або розрахунки при організації та проведенні азартних ігор з порушеннями, встановленими цим пунктом, - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків суми, на яку здійснено продаж товарів (робіт, послуг) та/або розрахунки при організації та проведенні азартних ігор з порушеннями, встановленими цим пунктом, - за кожне наступне порушення.

Не погоджуючись із сумою застосованих штрафних санкцій за це порушення, позивач наполягає на тому, що під час здійснення контрольної закупки першим придбанням було придбання електровелосипеду разом з насосом за ціною 29000,00 грн. та 400,00 грн відповідно, а другою купівлею було придбання електросамокату за ціною 23000,00 грн.

Відповідач же наполягає на тому, що під час контрольної закупки першим був придбаний насос за ціною 400,00 грн., а вторинною покупкою було придбання електросамокату за ціною 23000,00 грн. та електровелосипеду за ціною 29000,00 грн.

Як вказує відповідач, у своїх письмових поясненнях 19.11.2024 ФОП ОСОБА_1 підтвердила послідовність покупок, наведених в акті перевірки.

Оскільки позивачем не було забезпечено проведення цих розрахункових операції у порядку, встановленому Законом, що виключало би існування різних версій придбання згаданих товарів, судом було допитано в якості свідків осіб, які здійснювали перевірку - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_2 надав пояснення, що ним особисто був першим придбаний насос за ціною 400,00 грн. Другу покупку елетросамокату та електровелосипеду на суму 52000,00 грн. здійснив його колега. Допитана в якості свідка ФОП ОСОБА_1 такий порядок придбання товарів не заперечувала, вказавши, що продаж здійснював продавець, що працює в магазині.

Оцінюючи показання свідків, попереджених про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, у суду немає підстав ставити під сумнів їх покази, надані під присягою, з урахуванням того, що такі покази не розходяться стосовно встановлених обставин справи.

Той факт, що ФОП ОСОБА_1 вказала на те, що 19.11.2024 вона писала письмові пояснення, якими також підтвердила наведену в акті перевірку послідовність покупок, "під диктовку" осіб, які здійснювали перевірку, як окрема обставина не може бути визнана достатньою для висновку, що мала місце інша послідовність купівлі товарів при проведенні контрольної закупки.

Таким чином, надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доказам, якими вони підтверджуються, суд визнає обґрунтованим застосування до позивача фінансових санкцій за порушення п. 1 ст. 17 Закону України № 265/95 саме у сумі 78400,00 грн. відповідно до здійсненого відповідачем розрахунку (400,00 грн.х100%=400,00 грн. за перше порушення та 52000,00 грн.х150%=78000,00 грн. за наступне порушення).

У цій часині судом також не встановлено підстав для задоволення позовних вимог.

Що стосується висновку про недотримання ФОП ОСОБА_1 вимог п. 12 ст. 3 Закону № 265/95 внаслідок порушення ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, то суд враховує таке.

Беззаперечно, згідно з п. 12 ст. 3 суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Статтею 20 Закону України № 265/95 встановлено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Таким чином, законодавець, встановлюючи у ст. 20 Закону санкцію, передбачає, що суть правопорушення полягає або у реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку, або/та у ненаданні під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такого правопорушення, як наведено в розрахунку штрафних санкцій до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а саме - порушення ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, Закон не містить.

Відтак, встановлюючи в діях ФОП ОСОБА_1 ознак правопорушення, за яке передбачена санкція ст. 20 Закону, суд констатує, що відповідач не надав жодних доказів в підтвердження того, що мав місце факт реалізації усіх товарів, які, за твердженням відповідача, не обліковані у встановленому порядку та включені до опису товарно-матеріальних цінностей (побутової техніки), що знаходиться на місці здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , який є додатковим до акту фактичної перевірки.

При цьому, саме по собі твердження про необлік позивачем товарів у встановленому порядку не було підтверджене, оскільки позивачем до матеріалів справи долучено роздруківку електронної форми обліку ведення товарних запасів ФОП ОСОБА_1 .

Що ж стосується іншої складової порушення, за яке передбачена санкція ст. 20 Закону, а саме - ненадання під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), то дійсно, на запит про надання документів від 19.11.2024, яким, зокрема, вимагалось надати форму обліку товарних запасів до 16 год. 00 хв. 19.11.2024, така форма станом на 16 год. 00 хв. позивачем надана не була.

Разом з тим, визначаючись з обґрунтованістю застосування до позивача за такі дії фінансової санкції у сумі 3108400,00 грн., судом враховується, що висновок відповідача про наявність в діях ФОП ОСОБА_1 зазначеного порушення не ґрунтується на всіх обставинах справи.

Так, відповідно до п. 109.1 ст. 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Таким чином, умовою застосування до позивача санкції у вигляді штрафу у сумі 3108400,00 грн. є вчинення нею протиправного винного діяння.

Натомість, судом встановлено, що листом Акціонерного товариства "Житомиробленерго" від 21.01.2025 № 08/2995 підтверджено той факт, що згідно графіку погодинних відключень в м. Житомирі 19.11.2024 по вул. Покровська, 52, відключення проводилось з 06:56 до 09:09 та з 15:53 до 18:11.

Тобто, в час, відведений контролюючим органом для виконання вимог запиту щодо надання додаткових документів, у позивача не існувало об`єктивної можливості виконати такі вимоги. Жодний чинний нормативно-правовий акт не передбачає обов`язку суб`єкта господарювання виконати вимогу контролюючого органу негайно, зважаючи на що такий суб`єкт протягом усього відведеного часу може розрахувати на можливість вчинити певні дії. Відповідач не надав доказів того, що з врахуванням обставин, які мали місце 19.11.2024 року о 16:00, ним було відтерміновано для позивача строк для подання додаткових документів на запит контролюючого органу. Допитані в судовому свідки пояснили, що підписання акту перевірки відбувалось в умовах відсутності світла та без можливості для позивача належно ознайомитись з рукописними примірниками акту перевірки та додатків до нього.

Частиною другою статті другої КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

За обставин, як склались у даній справі, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 17.12.2024 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 3108400,00 грн. не відповідає наведеним вимогам, оскільки позивачу не була забезпечена об`єктивна можливість надати додаткові документи на вимогу контролюючого органу.

Відповідно, висновок відповідача про ненадання позивачем під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), як умови для застосування штрафу відповідно до ст. 20 Закону України № 265/95, не відповідає дійсності, зважаючи на що суд вважає позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.12.2024 № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 3108400,00 грн. такими, що підлягають задоволенню.

Частинами 1 - 4 статті 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на все наведене в сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зважає на положення статті 139 КАС України, частиною третьою якої передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір, зважаючи на висновок суду про часткове задоволення позовних вимог, підлягає частковому відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись положеннями статей 2, 9, 72 - 77, 139, 242 - 246, 251, 262, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП/ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003, ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.12.2024 № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 3108400,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 12800,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Майстренко