Справа № 640/25317/19
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 червня 2025 року м. ДніпроСправа № 640/25317/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про поновлення строку для подання відзиву, заяву ОСОБА_1 про залишення без розгляду заяви про продовження строку для подання відзиву та заяву про визнання доказу недопустимим, неналежним, недостовірним у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генерального прокурора, Кадрової комісії Офісу Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду з Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Генерального прокурора, Кадрової комісії Офісу Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора (далі - відповідачі) про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.12.2019 відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

05.03 2020 відповідачем Офісом Генерального прокурора до суду подано відзив на позовну заяву та заяву про поновлення пропущеного з поважних причин процесуального строку для подання відзиву на адміністративний позов та доказів у справі.

В обґрунтування клопотання відповідачем зазначено, що до Генеральної прокуратури України, Офісу Генерального прокурора упродовж грудня 2019 року - січня 2020 року надійшло понад 400 позовів (за даними сайту «Судова влада» лише у судах м. Києва зареєстровано близько 500 таких справ) про скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді та з інших питань, що потребує значного часу для їх опрацювання, формування позиції, надіслання відзивів сторонам у справі.

Так, за даними управління виготовлення, редагування, опрацювання та зберігання документів Офісу Генерального прокурора лише в період з 20.01.2020 по 24.01.2020 до Департаменту представництва інтересів держави в суді Офісу Генерального прокурора надійшло 158 ухвал суду, з яких 130 стосуються спорів - щодо звільнення з публічної служби у зв`язку із реформуванням органів прокуратури. З 10.02.2020 до 12.02.2020 до зазначеного Департаменту надійшло 116 таких документів. У кожному позові значний обсяг доводів, які потребують опрацювання спільно з різними структурними підрозділами у взаємодії (кадрові, фінансові, організаційні). Крім того за клопотаннями позивачів або за власною ініціативою, суд в ухвалах зобов`язує Офіс Генерального прокурора надати значну кількість документів, на виготовлення яких необхідна велика кількість часу, трудових і матеріальних ресурсів (пошук особових справ, матеріалів атестацій, виготовлення їх тощо).

Відтак, відповідач просить визнати поважними причини пропуску строку подання відзиву.

У відповіді на відзив позивач просить відзив відповідача не приймати до уваги, оскільки він не відповідає вимогам та нормам КАС України, поданий з пропущеним встановленим судом строком (у зв`язку з чим, відповідно до норм ст. 175 КАС України, справа має бути розглянута за матеріалами позивача).

Розглянувши заяву відповідача про поновлення пропущеного з поважних причин процесуального строку для подання відзиву на адміністративний позов та доказів у справі, суд дійшов таких висновків.

За вимогами частини 5 статті 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Відповідно до частини 1 статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з частиною 4 цієї статті одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

З урахуванням викладеного вище, суд зазначає, що процесуальний строк, може бути поновлений за наявності поважних причин. При цьому, поважними за змістом статті 121 КАС України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Дослідивши причини пропуску строку подання відзиву, що вказані відповідачем у заяві про поновлення строку для подання відзиву, суд дійшов висновку, що такі причини є поважними.

Разом з тим, при вирішенні питання можливості поновлення строку на надання відзиву на позов суд також враховує, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства, крім іншого, є своєчасне вирішення спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, з метою дотримання принципу рівності сторін, з метою забезпечення права відповідача щодо надання відзиву на позовну заяву та витребуваних документів, суд вважає за можливе поновити відповідачу строк на подання відзиву та надання витребуваних судом документів.

Враховуючи, що відповідачем надано відзив у справі, суд вважає можливим прийняти до розгляду відзив та витребувані докази.

Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою (частина шоста статті 121 КАС України).

Відтак, заява представника відповідача про поновлення строку на надання відзиву підлягає задоволенню.

Щодо клопотання позивача про визнання доказу недопустимим, неналежним, недостовірним.

07.04.2025 від позивача надійшло клопотання, в якому позивач, серед іншого, просить:

- визнати дії відповідача щодо умисного знищення оригіналів доказів і подання копій із завідомо відомою відсутністю оригіналів порушенням процедури подання доказів, передбаченої КАСУ;

-не брати до уваги всі докази, подані відповідачем у вигляді копій, у зв`язку з умисним знищенням оригіналів та маніпулятивним характером їх подання;

-врахувати факт умисного знищення відповідачем оригіналів документів при оцінці його доводів та заперечень у справі;

-зобов`язати відповідача надати пояснення щодо обставин умисного знищення документів та мотивів подання копій за відомої відсутності оригіналів.

В обґрунтування клопотання позивач зазначає, що згідно з частиною 1 статті 94 КАСУ, письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Частина 2 статті 94 КАСУ вимагає подання письмових доказів в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Позивач зазначає, що умисне знищення оригіналів відповідачем і подальше подання копій, коли йому було відомо про відсутність можливості їх перевірки, є не просто порушенням цієї норми, а свідомою спробою маніпулювати судовим процесом. Відповідно до частини 6 статті 94 КАСУ, якщо оригінал не поданий, а суд має сумніви щодо відповідності копії, такий доказ не береться до уваги. Умисне укриття такого факту підриває довіру до процесу і ставить під сумнів добросовісність відповідача. Відповідач не лише умисно знищив оригінали документів, які мають вирішальне значення для справедливого розгляду справи, на які посилається відповідач у відзиві, але й, подаючи копії цих документів, свідомо розумів, що оригінали вже знищені, тим самим умисно укрив цей факт. Про це свідчить його власне повідомлення про знищення документів актом знищення матеріалів атестації прокурорів і слідчих Генеральної прокуратури України від 27.12.2019.

Розглянувши клопотання позивача , суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 73 КАС України).

Згідно з статтею 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень статті 94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Дослідженням доказів, якими підтверджується результат анонімного тестування позивача, а саме відомість про результати тестування, рішення кадрової комісії №2 від 13.11.2019 №8 судом встановлено, що вони засвідчені належним чином, містять штамп «Копія», слова «Згідно з оригіналом», посаду та підпис особи, яка засвідчила відповідність копії оригіналу, та відтиск печатки відповідного структурного підрозділу Офісу Генерального прокурора.

Таким чином, докази, на які позивач посилається як на недостовірні, були належним чином засвідчені.

Відтак у суду відсутні підстави, передбачені КАС України, для неприйняття належним чином засвідчених копій як письмових доказів у справі.

Доводи позивача, що оригінали документів щодо проходження прокурорами атестації були знищені, не дають підстав вважати, що копії таких доказів, які було надано відповідачами під час розгляду справи, у розумінні статті 74 КАС України, є недопустимими.

Суд зазначає, що недопустимим є доказ, який одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Водночас позивач не наводить змісту порушень, допущених відповідачем під час отримання доказів, зокрема відомості про результати тестування, рішення кадрової комісії №2.

Отже, суд дійшов висновку, що клопотання позивача про визнання доказу недопустимим, неналежним, недостовірним не підлягає задоволенню.

Інші вимоги клопотання є похідними, відтак задоволенню також не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 121, 162, 166, 241-243, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Головного управління ДПС у м. Києві про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву задовольнити.

Поновити Головному управлінню ДПС у м. Києві процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визнання доказу недопустимим, неналежним, недостовірним відмовити.

Копію даної ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.В. Захарова