Справа № 460/1197/25
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2025-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2025 року м. Рівне №460/1197/25
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В. за участю секретаря судового засідання Дацюк В.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не з`явився,

відповідача: представник Кузьмич Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується - позивач) до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

податкове повідомлення-рішення №1024/ від 22.07.2024 року форми «Р» про визначення позивачу податкового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 338 762,52 грн.;

податкове повідомлення-рішення №3038/ від 22.03.2024 року форми «Р» про визначення позивачу податкового зобов`язання за платежем військовий збір у загальному 28 230,21 коп.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 р. відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 р. закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті.

Згідно з позовною заявою та усними поясненнями представника позивача в судовому засіданні, позовні вимоги ґрунтуються на тому, що Головним управлінням ДПС у Рівненській області було проведено документальну невиїзну позапланову перевірку, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період 01.01.2020 р. по 31.12.2020 р., під час якої встановлено порушення норм Податкового кодексу України щодо не нарахування та несплати сум податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору внаслідок не відображення в річній декларації за 2020 рік сум доходу - додаткового блага за ознакою « 126», отриманого як прощену (анульовану) суму кредиту за кредитним договором. На адвокатський запит позивачем отримані копії податкових повідомлень-рішень про нарахування грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору та щодо застосування відповідних штрафних санкцій. Позивач вказує, що про факт прощення боргу кредитором йому не було відомо взагалі: жодних повідомлень про прощення боргу не отримував, жодних договорів про прощення боргу не укладав та не підписував, а навпаки такий борг продовжує існувати, оскільки органом державної виконавчої служби продовжуються вживатися заходи щодо примусового стягнення такого боргу. Вказує, що у контролюючого органу були відсутні будь-які правові підстави для визначення сум грошових зобов`язань, оскільки під час перевірки контролюючий орган не встановив дійсні обставини, та в основу своїх висновків поклав лише лист кредитора без перевірки первинних документів. Просив задовольнити позов повністю.

Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що за результатами перевірки відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, інформації отриманої від ТОВ «Кредитні Ініціативи», код ЄДРПОУ 3532653, що у період з 01.01.2020 р. по 31.12.2020 р. платник податків - фізична особа ОСОБА_1 окрім отриманих доходів, обов`язок щодо відображення яких у податковій декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, фактично отримав доходи як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеної (анульованої) ТОВ «Кредитні Ініціативи», код ЄДРПОУ 3532653 в сумі 1 882 013,98 грн. з яких не сплачено податок на доходи фізичних осіб та військовий збір. Відповідач вказує, що позивач не подав податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2020 рік, що свідчить про порушення платником податків норм податкового законодавства та є безумовною підставою для винесення податкових повідомлень-рішень. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини справи та фактичні правовідносини сторін.

Головним управлінням ДПС у Рівненській області на підставі наказу № 1093-п від 30.04.2024 р. було проведено документальну невиїзну позапланову перевірку ОСОБА_1 з питань подання до органів ДПС декларації про майновий стан та доходи за період з 01.01.2020 р. по 31.12.2020 р., повноти декларування отриманих доходів та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб і військового збору.

За результатами перевірки складено акт №8993/Ж5/17-00-24-05-18/ від 07.03.2024 р., відразу по оформленню не було отримано Позивачем, у зв`язку із повернення поштовою службою відповідного поштового відправлення. Згідно такого акту перевіркою встановлено порушення ОСОБА_1 норм податкового законодавства.

За результатами проведеної перевірки, ГУ ДПС у Рівненській області в подальшому було прийнято податкові-повідомлення рішення, які на момент, відкриття провадження у справі №460/14981/24 (16.12.2024 р.) на адресу ОСОБА_1 не надходили, а саме, контролюючим органом було прийнято:

- податкове повідомлення-рішення №1024/ від 22.07.2024 року форми «Р» про визначення позивачу податкового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 338 762,52 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №3038/ від 22.03.2024 року форми «Р» про визначення позивачу податкового зобов`язання за платежем військовий збір у загальному 28 230,21 коп.).

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваних рішень - №1024/ від 22.07.2024 року форми «Р» про визначення позивачу податкового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 338 762,52 грн.; №3038/ від 22.03.2024 року форми «Р» про визначення позивачу податкового зобов`язання за платежем військовий збір у загальному 28 230,21 коп., на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Із змісту вказаного вище акту слідувало, що висновки про порушення ОСОБА_1 вимог ПК України в частині достовірності нарахування та сплати податку з доходів фізичних осіб, військового збору, ґрунтуються на твердженні податкового органу про те, що:

1. Перевіркою встановлено факт неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2020 рік платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 контролюючого органу за місцем своєї податкової адреси не подана, чим порушено чим порушено пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п. 179.1, ст.179 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями.

2. Перевіркою встановлено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, інформації отриманої від ТОВ «Кредитні Ініціативи», код ЄДРПОУ 3532653, що у період з 01.01.2020 р. по 31.12.2020 р. платник податків - фізична особа ОСОБА_1 окрім отриманих доходів, обов`язок щодо відображення яких у податковій декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, фактично отримав доходи як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеної (анульованої) ТОВ «Кредитні Ініціативи», код ЄДРПОУ 3532653 в сумі 1 882 013,98 грн.

У Розділі III «Висновки» Акта перевірки зазначено, що документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлені порушення:

- пп.16.1.3 п. 16.1 ст.16, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, пп.«в» л.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N2755-VI із змінами та доповненнями, п.4, 5, 6 розділу І Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 02 жовтня 2015 року №859, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 р. за № 1298/27743 (із змінами та доповненнями), а саме, неподання Податкової декларації про майновий стан і доходи за 2020 рік;

- пп.16.1.2 п.16.1 ст.16, пп. «а» п. 176.1 ст.176 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, п. 3, 4 Порядку ведення обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподаткованого доходу», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.06.2017 року №591, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 липня 2017 р. за № 871/30739 - відсутність ведення обліку доходів та витрат за 2020 р.;

- пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, а саме: не оподаткування доходу в сумі 1 882 013,98 грн. отриманого у 1 кв. 2020р. як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеної (анульованої) ТОВ «Кредитні Ініціативи», код ЄДРПОУ 3532653, в результаті чого перевіркою донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2020р. в сумі 338 762,52 грн.;

- пп.1.2, пп.1.3, пп.1.6 п.161 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами і доповненнями, а саме: не оподаткування доходу в сумі 1 882 013,98 грн. отриманого у 1 кв. 2020 р. як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеної (анульованої) ТОВ «Кредитні Ініціативи», код ЄДРПОУ 3532653, в результаті чого перевіркою донараховано військовий збір за 2020р. в сумі 28230,21 гри.;

- п.44.1 ст.44, п.44.3 ст.44 Податкового, кодексу України від 2 грудня 2010 року N2755-VI із змінами і доповненнями, а саме: незабезпечення платником податків зберігання первинних документів облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів.

Вказані вище висновки базуються на тому, що відповідно до наявної податкової інформації платник податків ОСОБА_1 протягом 2020 року отримував доходи, які згідно норм ПК України підлягають включенню до загального річного оподатковуваного доходу та відображенню платником податків в поданій декларації про майновий стан і доходи.

Так, а саме в Акті перевірки вказано, що згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми виплачених доходів протягом 2020 року та інформації у листі ТОВ «Кредитні Ініціативи» №221103/5 від 03.11.2022 р., платник податків ОСОБА_1 фактично отримав дохід у вигляді додаткового блага (суми доходу у вигляді анульованої основної суми кредитної заборгованості, ознака доходу «126») від ТОВ «Кредитні Ініціативи» у розмірі 1 882 013,98 грн., з яких не сплачено податок на доходи фізичних осіб та військовий збір.

Разом із тим, як вбачається із матеріалів справи 09 вересня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір в іноземній валюті №1701/0908/71-133, за яким ОСОБА_1 надавались кредитні кошти у розмірі 74 тис. доларів для придбання власної житлової квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира відразу по її придбанню була передана в заставу для кредитодавця згідно до іпотечного договору №1701/0908/71-133-Z-1 від 09.09.2008 р.

« 28» листопада 2012 р. між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником ВАТ «Сведбанк», був укладений договір факторингу, відповідно до якого права вимоги за Кредитним договором були відступлені на ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс». Того ж дня вимоги за кредитним договором №1701/0908/71-133 від 09.09.2008 р. ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було продано для ТОВ «Кредитні ініціативи».

В подальшому, внаслідок допущення Позивачем прострочки у виконання кредитних грошових зобов`язань, 30.09.2013 р. Рівненським міським судом у справі №569/10118/13ц ухвалено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки №1701/0908/71-133-Z-1 від 09.09.2008 р. - житлової квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка виступала забезпеченням за кредитним договором в іноземній валюті №1701/0908/71-133 від « 09» вересня 2008 року. Вказане рішення було змінено Апеляційним судом Рівненської області в частині загального розміру заборгованості, яка підлягала погашенню за рахунок предмету іпотеки.

Згідно постанови ВДВС Рівненського міського управління юстиції від 29.01.2016 р. відкрито виконавче провадження №49980238 на підставі рішення Рівненського міського суду від 30.09.2013 р. у справі №569/10118/13ц, згідно до якого відбувається примусове звернення стягнення на стягнення на предмет іпотеки №1701/0908/71-133-Z-1 від 09.09.2008 р. - житлової квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того, 06.04.2015 р. Рівненським міським судом у справі №569/14473/14-ц було також було ухвалено рішення про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості в розмірі 1 628 497 грн. 59 коп. за кредитним договором.

Згідно постанови ВДВС Рівненського міського управління юстиції від 25.06.2015 р. відкрито виконавче провадження №47940345 на підставі рішення Рівненського міського суду від 06.04.2015 р. у справі № 569/14473/14-ц, згідно до якого відбувається примусове стягнення заборгованості за кредитним договором №1701/0908/71-133 від 09.09.2008 р. В межах такого виконавчого провадження державним виконавцем також було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.06.2015 р. за виконавчим провадженням. Згідно листа ВДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління юстиції №6273 від 30.01.2025 р. вказане виконавче провадження щодо стягнення із ОСОБА_1 сум заборгованості по кредитному договору в іноземній валюті №1701/0908/71-133 від 09 вересня 2008 року на підставі рішення Рівненського міського суду від 06.04.2015 р. у справі № 569/14473/14-ц продовжує тривати на час розгляду спору.

Окрім того, судом встановлено, що 05.04.2019 р. Державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр» Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області Ященко Віталієм Олеговичем було прийнято рішення індексний номер: 46326779 про державну реєстрацію іпотечної квартири за ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі відповідного застереження в іпотечному договорів про можливість самостійної позасудової реєстрації прав власності на житлову квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «Кредитні ініціативи».

Не погоджуючись із такими діями Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційний центр» щодо реєстрації прав власності на житлову квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «Кредитні ініціативи», ОСОБА_1 звернувся із позовом щодо оскарження таких дій кредитора та державного реєстратора в суді. Рішенням Рівненського міського суду від 01.07.2021 р. у справі №569/17338/19 було задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 , а саме визнано неправомірним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46326779 від 05.04.2019 р. винесеного державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр» Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області Ященко Віталієм Олеговичем щодо передачі у приватну власність ТОВ «Кредитні ініціативи» квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , однак, у задоволенні вимоги ОСОБА_1 щодо витребування вищезгаданої квартири від ТОВ «Кредитні ініціативи» та повернення її ОСОБА_1 судом було відмовлено. У зв`язку із чим, вище вказана квартира і по цей день продовжує рахуватися, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ТОВ «Кредитні ініціативи».

В подальшому, ОСОБА_1 22.07.2021 р., у зв`язку із набранням чинності положень Закону України «Про споживче кредитування», яким було передбачено можливість реструктуризації заборгованості за кредитними зобов`язаннями в іноземній валюті (ст. 7 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»), звернувся до ТОВ «Кредитні ініціативи» із заявою про реструктуризацію заборгованості із споживчого кредиту, оскільки жодне із виконавчих проваджень ВП №49980238 (щодо звернення стягнення на предмет іпотеки) та ВП №47940345 (солідарно стягнення заборгованості), ТОВ «Кредитні ініціативи» у зв`язку із набуттям прав власності на квартиру ОСОБА_1 , що виступала забезпеченням, завершено не було.

21.08.2021 р. у відповідь на заяву ОСОБА_1 ТОВ «Кредитні ініціативи» було надіслано лист в якому відмовлено ОСОБА_1 в реструктуризації існуючої заборгованості, у зв`язку із тим, що ТОВ «Кредитні ініціативи» за наслідком набуття прав власності на житлову квартиру, належну ОСОБА_1 , що виступала забезпеченням, частково задовільнили власні кредиторські вимоги, решту із непогашеної заборгованості було анульовано внаслідок прощення боргу. Разом із таким листом ОСОБА_1 було надано копію довідки ТОВ «Кредитні ініціативи» №850 від 19.02.2020 р. з якої вбачалися відомості прощення ТОВ «Кредитні ініціативи» в лютому 2020 р. суми заборгованості, в розмірі 1 882 013,98 грн.

З наведеного слідує, що ОСОБА_1 довідки №850 від 19.02.2020 р. від ТОВ «Кредитні ініціативи» у 2020 році не отримував, а про існування такого документу, Позивачу стало відомо лише 21.08.2021 р.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 в зв`язку із отриманням інформації про прощення боргу, звернувся до Рівненського міського суду із заявою про визнання виконавчих документів, сформованих на підставі рішення Рівненського міського суду від 06.04.2015 р. у справі №569/14473/14-ц було про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості в розмірі 1 628 497 грн. 59 коп. за кредитним договором, такими, що не підлягають подальшому виконанню.

В обґрунтування такої заяви, ОСОБА_1 вказав, що як слідує із довідки ТОВ «Кредитні ініціативи» №850 від 19.02.2020 р. заборгованість за рішенням Рівненського міського суду від 06.04.2015 р. у справі № 569/14473/14-ц по кредитному договору №1701/0908/71-133 від 09.09.2008 р. є повністю погашеною, у зв`язку із задоволенням вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» в порядку ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», внаслідок чого стороні ОСОБА_1 було повідомлено в серпні 2021 р. про прощення (анульовання) залишку заборгованості за кредитним Договором №1701/0908/71-133 від 09.09.2008 р. Однак, не зважаючи на вищевикладені події щодо прощення боргу, станом на серпень 2021 р. відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 продовжується здійснюватися виконавче провадження, а також застосовуватися і його негативні наслідки, серед яких - арешт накладений на усе його майно. Судом приймаючи рішення у справі №569/14473/14-ц про стягнення заборгованості на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», було встановлено солідарний обов`язок щодо сплати грошових коштів ОСОБА_1 та його дружини на користь ТОВ «Кредитні ініціативи». Виконання такого обов`язку, зокрема й прощення залишку заборгованості свідчить про повне виконання судового рішення, а відтак й подальшу відсутність потреби примусового стягнення грошових коштів. Внаслідок чого ОСОБА_1 прийшов до висновку про необхідність визнання виконавчих листів щодо стягнення боргу, таким що не підлягають подальшому виконанню, оскільки його виконання призводить до порушення майнових прав ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які наразі обкладене арештом.

Однак як слідує із матеріалів справи, ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/14473/14-ц від 18.11.2021р., було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчих документів, виданих Рівненським міським судом Рівненської області таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з відсутністю доказів припинення зобов`язань за кредитним та іпотечним договорами.

Відмовляючи в задоволенні такої заяви ОСОБА_1 , Рівненський міський суд посилаючись на позицію ТОВ «Кредитні ініціативи» у справі вказав, що «відповідно до умов іпотечного застереження, що міститься в укладеному між сторонами іпотечному договорі, та ст.37 Закону України "Про іпотеку" ТОВ "Кредитні ініціативи" звернулося до державного реєстратора про проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки в якості позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки. 5 квітня 2019 року державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію за ТОВ "Кредитні ініціативи" права власності на предмет іпотеки, а саме квартиру у АДРЕСА_1 . Відповідно до вимог ст.36 ЗУ "Про іпотеку" ТОВ "Кредитні ініціативи" звернулося із листом до позичальника/іпотекодавця про анулювання (прощення) всієї заборгованості за кредитним договором у зв`язку із набуттяи у власність предмета іпотеки. Однак, боржник ОСОБА_1 оскаржив такі дії іпотекодержателя до суду і рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 1 липня 2021 року у цивільній справі № 569/17338/19 визнано неправомірним та скасовано рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру за ТОВ "Кредитні ініціативи". З огляду на судову практику рішення суду ТОВ "Кредитні ініціативи" не оскаржувало. Враховуючи, що процедура досудового звернення стягнення на предмет іпотеки була скасована судом, заборгованість боржників не є такою, що прощена (анульована). Наразі квартира, що є предметом іпотеки, належить ТОВ "Кредитні ініціативи", оскільки відповідач не реєструє право власності на квартиру за собою. В судовому рішенні про скасування державної реєстрації відсутнє посилання на припинення речового права ТОВ "Кредитні ініціативи" на квартиру, що позбавляє стягувача можливості скасувати державну реєстрацію права власності за товариством. ТОВ "Кредитні ініціативи" звернулося до суду із заявою про встановлення порядку виконання рішення суду, в якій просить зареєструвати право власності на квартиру за боржником. Підстави для визнання виконавчих листі такими, що не підлягають виконанню, передбачені ст.432 ЦПК України, відсутні, так як борг існує, рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором не виконане, виконавчі провадження щодо боржників не завершені. Обов`язку кредитора скасовувати повідомлення про анулювання (прощення) боргу не передбачено. Відтак, враховуючи, що боржником не надано доказів припинення зобов`язань за кредитним та іпотечним договорами, добровільного виконання рішення суду, підстави для визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, відсутні.»

За результатами апеляційного перегляду даної ухвали Рівненського міського суду, постановою Рівненського апеляційного суду від 14.04.2022 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу суду без змін, тим самим судом апеляційної інстанції було підтримано позицію суду першої інстанції.

Відтак, у наведеній ухвалі Рівненського міського суду Рівненської області від 18.11.2021р. та постанові Рівненського апеляційного суду від 14.04.2022 р. у справі №569/14473/14-ц судом було встановлено, що станом на 2021 2022 роки правові підстави для прощення боргу для ОСОБА_1 відпали, фактично рішення про прощення боргу було самостійно анульовано ТОВ «Кредитні ініціативи», а подальші дії такого кредитора щодо продовження примусового стягнення заборгованості із ОСОБА_1 є законними.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено судом із листа ВДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління юстиції №6273 від 30.01.2025 р., станом на час розгляду даного спору, виконавче провадження №49980238 (на підставі рішення Рівненського міського суду від 30.09.2019 р. у справі №569/10118/13ц, згідно до якого відбувається примусове звернення стягнення на стягнення на предмет іпотеки №1701/0908/71-133-Z-1 від 09.09.2008 р. - житлової квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ), та виконавче провадження (№47940345 на підставі рішення Рівненського міського суду від 06.04.2015 р. у справі № 569/14473/14-ц, згідно до якого відбувається примусове стягнення заборгованості за кредитним договором №1701/0908/71-133 від 09.09.2008 р.) тривають, а з ОСОБА_1 продовжується примусове стягнення відповідних грошових коштів в рахунок задоволення грошових вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» по кредитному договору.

За таких умов, суд констатує, що висновки ГУ ДПС у Рівненській області фактично не узгоджуються із наявними обставинами справи, а дії ТОВ «Кредитні ініціативи» щодо відображення відомостей у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків про суми виплачених та утриманих податків про нарахування доходу у формі додаткового блага із прощеної заборгованості, не відповідають його фактично прийнятим рішенням щодо продовження примусового стягнення боргу із ОСОБА_1 у зв`язку із відкликанням власного рішення про анулювання боргу.

Відповідно до підпункту 14.1.47. пункту 14.1 статті 14 ПК України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно п.162.1 ст.162 ПК України (у редакції, яка діяла станом на лютий 2020 р.) платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

За визначенням пп.14.1.180 п.14.1 ст.14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

За правилами пункту 163.1 ст.163 ПК України (у редакції, яка діяла станом на лютий 2020 р.) об`єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

За змістом п.164.1 ст.164 ПК України (у редакції, яка діяла станом на лютий 2020 р.) базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

При цьому, слід зазначити, що загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп.164.1.2 .164.1 ст.164 ПК України (у редакції, яка діяла станом на лютий 2020 р.)).

В той же час, види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2 ст.164 ПК України.

Згідно абз. «д» пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України (у редакції, яка діяла станом на лютий 2020 р. період прощення боргу згідно акту перевірки) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Як наслідок, з урахуванням зазначених вище норм ПК України, слід констатувати, що обов`язок щодо самостійної сплати податку з доходу у вигляді суми боргу, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, отриманого як додаткове благо, виникає у платника податку за наявності таких умов :

- отримання платником податку доходу, у вигляді суми боргу такого платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням;

- надіслання платнику податку повідомлення про анулювання (прощеного) боргу;

- включення кредитором суми анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, за підсумками звітного періоду;

- відображення платником податків отриманого доходу у річній податковій декларації.

Однак, як встановлено судом вище, позивач жодних повідомлень від ТОВ «Кредитні ініціативи» саме у 2020 році не отримував, та жодних договорів з кредитором із даного приводу не підписував. Про існування довідки №850 від 19.02.2020 р. Позивач дізнався випадково і лише у серпні 2021 роки, коли звернувся до такого кредитора із заявою про реструктуризацію боргу. Проте, вказана довідка була відкликана за самостійним рішенням кредитора, що встановлено у судових рішеннях по іншій цивільній справі.

В той же час, як вбачається із акту перевірки, в ході її проведення здійснювалося дослідження лише одного листа від ТОВ «Кредитні ініціативи» №221103/5 від 03.11.2022 р., який був направлений на адресу ГУ ДПС у Рівненській області, жодних інших документів, які б свідчили про обізнаність Позивача із інформацією про прощення йому боргу, під час перевірки не досліджувалося.

У постанові Верховного Суду від 29.01.2019 у справі №821/707/17 (адміністративне провадження №К/9901/40853/18) міститься розділ «Позиція Верховного Суду», де зазначено:

« 11. Основна сума боргу (кредиту) платника податку прощена (анульована) кредитором за його самостійним рішенням є доходом такого платника.

12. Визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку.

13. При прощенні (анулюванні) заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов`язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом.

14. Кредитор має належним чином повідомити платника податку - боржника про анулювання (прощеного) боргу (рекомендованим листом з повідомленням про вручення, шляхом укладення відповідного договору, шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто) та включити суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку.

15. Боржник (платник податків), який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) суми основного боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідних сум податку, в тому числі і військового збору.

16. До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності».

Отже, кредитор має належним чином повідомити платника податку - боржника про анулювання (прощеного) боргу (рекомендованим листом з повідомленням про вручення, шляхом укладення відповідного договору, шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто) та включити суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку.

Із аналізу, положень абз. «д» пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України вбачається, що ключовою умовою для визначення боржнику (фізичній особі), якому кредитор (банк) простив заборгованість податкової заборгованості із додаткового блага, є належне повідомлення кредитором такого боржника щодо такого прощення, яке може бути підтверджено лише шляхом безпосереднього дослідження доказів направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення боржнику, або укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу.

Однак, із акту перевірки слідує, що таких доказів податковим органом не досліджувалося. Об`єктом дослідження були лише відомості Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених та утриманих податків та лист ТОВ «Кредитні ініціативи» №221103/5 від 03.11.2022 р., який був направлений на адресу відповідача. Вказане на переконання позивача свідчить про свідчить про передчасність висновків відповідача про належне повідомлення позивача щодо анулювання боргу кредитором.

Натомість, позивач вказує, що жодного повідомлення про прощення боргу від банківської установ у 2020 році не отримував та не укладав жодної угоди (договору) про таке прощення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень щодо визначенню позивачу додаткових податкових зобов`язань із податку на доходи фізичних осіб та військового збору. Оскільки з огляду на абз. «д» пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, у випадку неналежного повідомлення кредитором боржника про прощення йому боргу, то зобов`язання із сплати податків покладається на такого кредитора, як на податкового агента.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (частимна перша статті 75 КАС України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 76 КАС України).

За правилами частини першої статті 94 КАС України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до частини другої статті 94 КАС України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Тобто, факт належного повідомлення позивача про прощення боргу не встановлено та відповідачем не доведено. В той же час, надані позивачем до суду докази свідчать про зворотне існування боргу та його примусове стягнення кредитором на час розгляду спору.

В свою чергу, відповідно до підпункту 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 ПК України (у редакції, чинній на момент проведення перевірки та оформлення Акта перевірки), документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до статті 79 ПК України, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

За наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.

Статтею 83 ПК України визначено, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 85.2. статті 85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При цьому великий платник податків на запит контролюючого органу зобов`язаний також надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису підзвітних осіб копії таких документів, що створюються ним в електронній формі з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, не пізніше двох робочих днів, наступних за днем отримання запиту.

Для платників податків, які відповідно до цього пункту зобов`язані надавати інформацію в електронній формі, загальний формат та порядок подачі такої інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. У разі невстановлення електронного формату та порядку надання такої інформації платник податків звільняється від обов`язку подання її в електронній формі.

За правилами пункту 85.4. статті 85 ПК України, при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Зі змісту наведених вище норм вбачається, що контролюючий орган під час проведення перевірки має право отримати від платника податків необхідну інформацію та документи згідно запиту, з метою встановлення дійсних обставин.

Відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів того, що контролюючий орган звертався до позивача в межах проведення позапланової документальної невиїзної перевірки з проханням (запитом) надати відповідні документи та відомості, що стосуються питання наявності чи відсутності факту прощення (анулювання) боргу чи відповідні пояснення.

При чому, в Акті перевірки контролюючий орган безпідставно вказує на неподання позивачем пояснень та документального підтвердження щодо предмета розгляду на письмовий запит контролюючого органу.

Зі змісту Акта перевірки вбачається, що ревізором не перевірялися жодні первинні документи щодо прощення боргу, натомість в основу Акта перевірки лягли виключно відомості з Державного реєстру фізичних осіб ДПС України та листа ТОВ «Кредитні ініціативи» №221103/5 від 03.11.2022 р..

Відтак, суд рахує, що необхідності самостійного застосування ОСОБА_1 положень пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п.179.7 ст.179 ПК України щодо самостійного нарахування податкових зобов`язань із ПДФО, військового збору у Позивача не виникало.

Відповідно до пункту 123.1 статті 123 ПК України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Зважаючи на попередній висновок суду про неправомірність визначення позивачу сум грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасування в цілому: в частині основних зобов`язань та в частині визначення штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваних рішень у порядку статті 77 КАС України, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними і скасування таких рішень суб`єкта владних повноважень.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 3670,00 грн., сплачена відповідно до квитанції №36 від 07.01.2025, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Повний текст судового рішення складено з врахуванням строку перебування головуючого судді у щорічній основній відпустці.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області

№1024/ від 22.07.2024

№3038/ від 22.03.2024.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області судовий збір у розмірі 3670,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 23 червня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, )

Суддя В.В. Щербаков