Справа № 560/4465/25
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4465/25
РІШЕННЯ

іменем України

23 червня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України з позовом про визнання відмови протиправною та зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток. В обґрунтування позову зазначає, що станом на день видання наказу про виключення її зі списків особового складу військової частини відповідачем не був проведений повний розрахунок. Фактично остаточний розрахунок відповідач здійснив 11.03.2025 на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду. Після виплати коштів позивач звернулась до відповідача з заявою про виплату середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні зі служби. Відповідач листом №632/24/320 від 17.03.2025 повідомив про те, що трудові відносини та військова служба мають різну правову природу та врегульовані різним законодавством, а тому передбачені законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про останню не поширюються на військовослужбовців та прирівняних до них осіб, оскільки вони врегульовані спеціальним законодавством і не підпадають під дію загального трудового права.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

У відзиві відповідач позов не визнає. Зазначає, що оскільки при виплаті позивачці коштів, належних при звільненні, був відсутній спір, підстави для застосування до спірних правовідносин положень закону про виплату середнього заробітку, відсутні.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

ОСОБА_1 проходила службу у військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України. Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 04.04.2019 №78 позивачку з 04.04.2019 виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. При звільненні ОСОБА_1 не було виплачено частину належних їй коштів, що обумовило звернення до суду.

Рішенням від 04.03.2024 у справі 560/21295/23 Хмельницький окружний адміністративний суд зобов`язав військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 04.04.2019, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 скасовано в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 04.04.2019, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 та ухвалено в цій частині постанову про задоволення позову. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення (індексацію-різницю) за період з 01.03.2018 по 04.04.2019, виходячи з щомісячної фіксованої величини 3769,56 грн., що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходів відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з врахуванням виплачених сум. У решті рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 у справі № 560/21295/23 залишено без змін.

Відповідач 11.03.2025 виплатив позивачці на виконання цього рішення суду 48764,29 грн., що вбачається з наданої суду банківської виписки по рахунку.

Згідно із статтею 116 КЗпП України (в редакції чинній на момент звільнення позивача) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

З 19.07.2022 набрав чинності Закон України від 01.07.2022 № 2352-ІХ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин, яким викладено в новій редакції норму статті 117 КЗпП України, а саме встановлено обмеження, згідно з яким виплата працівникові його середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку здійснюється не більш як за шість місяців. Зміни у ст.116 та 117 КЗпП України підкреслюють намір законодавця не допустити випадків, за яких порушення прав працівника на своєчасний розрахунок при звільненні триває впродовж значного періоду часу. З урахуванням цих змін працівник повинен бути зацікавленим у швидкому ініціюванні та вирішенні спору, оскільки зволікання з тих чи інших причин у зверненні до суду не даватиме підстави в подальшому претендувати на виплату суми середнього заробітку за весь період, впродовж якого триває порушення його права на своєчасне отримання грошового забезпечення.

Отже, відповідно до статті 117 КЗпП України у чинній редакції час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає компенсації середнім заробітком, обмежений шістьма місяцями.

Спірний період стягнення середнього заробітку у цій справі умовно можна поділити на 2 частини: до набрання чинності законом 19.07.2022 і після цього.

Як встановлено зі змісту письмових доказів, ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 04.04.2019, отже у цей день з нею повинен був бути проведений остаточний розрахунок, тоді як 05.04.2019 є днем початку періоду невиплати.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні позивачки слід обчислювати починаючи з 05.04.2019 (з наступного дня після виключення зі списків особового складу) по 11.03.2025 (день фактичного остаточного розрахунку).

Водночас, період з 05.04.2019 (з наступного дня після виключення зі списків особового складу) до 18.07.2022 (набрання чинності Законом №2352-ІХ) підпадає під редакцію статті 117 КЗпП України до внесення у неї змін Законом №2352-ІХ, тобто без обмеження строком виплати у 6 місяців. До цього періоду, у разі наявності у суду, який розглядає спір, переконання про істотний дисбаланс між сумою коштів, яку прострочив роботодавець, і сумою середнього заробітку за час затримки цієї виплати, суд може застосувати принцип співмірності (істотності частки) і зменшити розмір виплати.

Період з 19.07.2022 до 11.03.2025 (дата проведення остаточного розрахунку) регулюється нині чинною редакцією статті 117 КЗпП України, яка передбачає обмеження періоду виплати працівникові шістьма місяцями. Зазначений правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 29.01.2024 у справі №560/9586/22 та від 28.06.2023 у справі №560/11489/22 щодо аналогічних правовідносин.

Що стосується чинної редакції статті 117 КЗпП України щодо періоду з 19.07.2022, якою законодавець обмежив виплату 6 місяцями, для цього періоду принцип співмірності сум виплат не застосовується. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 29.01.2024 у справі №560/9586/22, від 30.11.2023 у справі №380/19103/22.

Судом встановлено, що згідно з карткою особового рахунку військовослужбовця (довідка - розрахунок від 27.03.2025 №632/20/757) середньоденне грошове забезпечення позивачки складає 563,73 грн. (березень 2019 - 16629.91 грн. + лютий 2019 - 16629,91 грн. /59).

Період затримки остаточного розрахунку з 05.04.2019 по 10.03.2025 ( 11 березня як день виплати не враховується) становить 2168 днів, тому розрахункова величина середнього заробітку складає 1222166,64 грн. (563,73 грн. х 2168 днів).

Верховний Суд у постанові від 18.07.2018 у справі № 825/325/16 вказав на те, що при визначенні розміру компенсації за затримку розрахунку при звільненні необхідно враховувати розмір середнього заробітку позивача, суму заборгованості, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, а також те, що відповідач є органом державної влади, фінансування якого здійснюється з державного бюджету.

Аналогічна правова позиція щодо застосування принципу співмірності зазначена у постанові Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 524/1714/16-а та постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц, які враховуються щодо спірних правовідносин.

У постанові від 30.10.2019 у справі № 806/2473/18 Верховний Суд сформував правову позицію щодо врахування істотності частки складових заробітної плати у порівнянні із середнім заробітком за час затримки розрахунку.

Судом встановлено, що коефіцієнт істотності частки несвоєчасно виплачених коштів (виплата за рішенням суду 48764,29 грн.) у порівнянні із розрахунковою величиною середнього заробітку становить 3,98 % (48764,29 / 1222166,64 грн. х 100).

Отже, сума коштів, що підлягає відшкодуванню за період з 05.04.2019 по 18.07.2022 з урахуванням істотності частки 3,98% розраховується наступним чином: 563,73 (середньоденний заробіток позивача) х 3,98 % = 22,43 грн. середньоденна сума відшкодування з урахуванням істотності частки; 22,43 грн. х 1201 (дні затримки розрахунку у період з 05.04.2019 по 18.07.2022) = 26938,43 грн. З урахуванням принципу істотності частки середній заробіток/грошове забезпечення за час затримки розрахунку з позивачем з 05.04.2019 по 18.07.2022 становить 26938,43 грн.

За період з 19.07.2022 по 23.10.2024 (з урахуванням обмеження часу виплати 6 місяцями відповідно до вимог чинної редакції статті 117 КЗпП України) підлягають врахуванню 184 календарних дні.

Сума середнього заробітку за цей період, розрахована згідно з Порядком №100, становить 103726,32 грн. (563,73 грн. середньоденна заробітна плата позивача * 184 дні).

З огляду на це, зважаючи на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 28.06.2023 у справі №560/11489/22, від 30.11.2023 у справі №380/19103/22, від 29.01.2024 у справі №560/9586/22, від 15.02.2024 у справі №420/11416/23, від 22.02.2024 у справі №560/31/23 щодо аналогічних правовідносин, загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку становить 130664,75 грн. (26938,43 грн. + 103726,32 грн).

Оскільки відповідач не спростував право позивачки на отримання коштів за час затримки розрахунку при звільненні, позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправною невиплату військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні/компенсацію за несвоєчасний розрахунок в сумі 130664,75 грн. (з вирішенням питання утримання податків, зборів та інших обов`язкових платежів відповідно до вимог закону).

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн. за рахунок асигнувань військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 23 червня 2025 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 )

Головуючий суддя І.С. Козачок