Справа № 260/313/25
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/313/25 пров. № А/857/14753/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Пліша М.А.,

за участю секретаря судового засідання Хомин Ю.Є.,

за участю представника позивача Плешинець М.В.,

за участю представника відповідача Тегзи А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у місті Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року про залишення позовної заяви без розгляду, прийняту суддею Гебеш С.А. об 11 годині 07 хвилині у м. Ужгороді, повний текст складено 02 квітня 2025 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

ФОП ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області (надалі ГУ ДПС у Закарпатській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 позов залишено без розгляду, на підставі п .4 ч. 1 ст. 240 КАС України.

Суд виходив з того, що представник позивача, який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не прибув два рази, не надавши завчасно заяву про розгляд справи без його участі та не повідомивши суд про причини неявки.

Крім того суд зазначив, що неявка сторони позивача виключила можливість з`ясування чи зверталася позивач до податкового органу в порядку застосування пп. 4 п. 297.1 ст. 297 ПК України щодо звільнення від обов`язку нарахування та сплати земельного податку з фізичних осіб.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ФОП ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом прийнято ухвалу з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У своїй апеляційній скарзі зазначає, що представник позивача подавав клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача.

Зазначає, що застосування даної пільги має здійснюватися в автоматичному режимі, та не вимагає особистого звернення особи за отриманням такої пільги, натомість звернення із такою заявою законодавством взагалі не передбачено. Відповідно позивачка не зверталась і не могла звертатись із цією заявою в силу вимог закону.

Матеріали справи не містять жодних відомостей про витребування судом від позивача додаткових відомостей чи доказів, необхідних для вирішення спору по суті. Судом також не визнавалась явка позивача обов`язковою чи суд визнав потрібним, щоб позивач (представник) дав особисті пояснення, таких відомостей матеріали справи не містять.

Просить скасувати ухвалу та прийняти постанову, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.01.2025 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 20.02.2025.

17.02.2025 представник позивача подав до суду клопотання, в якому просив суд провести дане судове засідання без участі позивача та її представника (а.с. 95).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 11.03.2025.

Вказана ухвала суду про закриття провадження у справі, а також повістка про виклик на 11.03.2025 доставлені до електронного кабінету електронного суду представника позивача 20.02.2025, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 113, і на звороті).

11.03.2025 судове засіданні відкладено, у зв`язку із першою неявкою представника позивача, відкладено на 28.03.2025 на 10:00 год.

Повістка про виклик на 28.03.2025 доставлена до електронного кабінету представника позивача - 11.03.2025 (а.с. 119).

Будучи повідомленим про день, час та місце судового розгляду справи, представник позивача у судове засідання 28.03.2025 повторно не з`явився.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із частиною другою статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; гласність судового процесу; обов`язковість судового рішення.

Передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження [пункт 35 рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 у справі «Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» (Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain].

Отже, у дотриманні стандартів доступу до суду, передбачених пунктом 1 статті 6 Конвенції, важливе значення має добросовісна поведінка позивача та його представника.

Частиною п`ятою статті 205 КАС України передбачено, що в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Ця норма узгоджується з приписами пункту 4 частини першої статті 240 КАС України, відповідно до якої суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Колегія суддів зазначає, що в розумінні положень КАС України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду. Будучи ініціатором судового розгляду справи позивач, насамперед, має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, здійснюючи їх з метою, з якою такі права були надані. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів під час розгляду адміністративної справи, дотримання процесуальних строків.

Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 61 КАС України представники учасників справи є учасниками судового процесу.

Адвокат як представник (стаття 60 КАС України) бере участь у судовому процесі від імені особи (сторони чи третьої особи), інтереси якої він представляє, відповідно наділений правами та обов`язками останньої (за умови, що в ордері немає застережень про обмеження повноважень адвоката). Участь адвоката як представника у судовому процесі головним чином полягає у реалізації процесуальних прав та обов`язків особи, яку він представляє, від імені цієї особи і для цієї особи. Це означає також, що процесуальні дії (рішення) позиція представника у судовому процесі створюють юридичні наслідки (саме) для особи, від імені якої він діє, і остання має теж це розуміти.

Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері (частина друга статті 60 КАС України). За частиною третьою статті 60 КАС України про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю має бути повідомлено суду шляхом подання письмової заяви.

Водночас участь сторони у судовому процесі через свого представника (адвоката) - що є правом сторони - дозволяє суду здійснювати офіційну процесуальну комунікацію із цим представником, відтак застосовувати до учасника справи, від імені якого цей представник діє, передбачені процесуальним законом наслідки, якщо виникнуть відповідні підстави.

Таким чином, позивач та його представник зобов`язані брати участь у судових засіданнях, обстоювати свої позовні вимоги та проявляти процесуальну активність.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 лютого 2025 у справі № 990/180/24 зазначила, що приписи статті 205 КАС України є певною формою реалізації гарантій особи на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, відповідно до принципів верховенства права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права.

Правила цієї статті встановлюють умови та підстави, спрямовані на те, щоб учасники судового процесу й, зокрема, суд не могли свавільно обмежити право особи на судовий розгляд справи по суті заявлених вимог через ухвалення будь-якого виду судового рішення, що припинить провадження у справі. Водночас правила цієї статті встановлюють наслідки та умови, які можуть настати для особи, яка не дотримується правил (процесу) судового провадження.

Частина п`ята статті 205 КАС України сформульована таким чином, що дає суду можливість залишити позовну заяву без розгляду, що має вигляд застосування до особи, яка ініціювала позовне провадження, своєрідної форми відповідальності за дії, пов`язані з неявкою на засідання суду.

Законодавче формулювання у частині п`ятій статті 205 КАС України «…якщо неявка перешкоджає розгляду справи» означає, що суд може розглянути позов по суті, однак не зобов`язаний цього робити. Це законодавче формулювання змістовно викладене у вигляді умови, яка в кожному конкретному випадку (правовій ситуації, казусові) повинна оцінюватися окремо в межах відповідних спірних правовідносин, які диктують її застосування.

Аналогічний правовий висновок Велика Палата Верховного Суду виклала в постановах від 18 грудня 2019 у справі № 9901/949/18, від 27 травня 2020 у справі № 9901/11/19, від 20 липня 2023 у справі № 9901/439/21, від 16 листопада 2023 у справі № 9901/221/21, від 08 лютого 2024 у справі № 990/89/23.

З огляду на наведене, оскільки представник позивача був належним чином повідомлений судом про судові засідання, що й не заперечується автором апеляційної скарги, двічі не прибув в судове засідання, відповідач не наполягав на розгляді справи по суті, колегія суддів висновує про наявність у суду першої інстанції підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Крім того, судом першої інстанції звернуто увагу на те, що неявка позивача чи його представника перешкоджає розгляду даної справи, оскільки суд не міг з`ясувати чи зверталася позивач до податкового органу в порядку застосування пп. 4 п. 297.1 ст. 297 ПКУ щодо звільнення від обов`язку нарахування та сплати земельного податку з фізичних осіб за земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Інші доводи та аргументи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що за таких умов в суду першої інстанції були достатні та належні підстави для залишення без розгляду позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №260/313/25 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 23.06.2025.