Справа № 640/8680/22
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 року Справа№640/8680/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Веттор» до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 07.12.2021 № 318847,

встановив:

В провадженні Донецького окружного адміністративного суду (також далі - суд), перебуває позов Приватного підприємства «Веттор» (далі - позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (далі - відповідач), у якому позивач просить суд визнати протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 07.12.2021 № 318847.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07 грудня 2021 року Північним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 318847 (далі - Постанова). Зокрема, було постановлено стягнути з ПП «Веттор» адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., в зв`язку з нібито відсутністю документів передбачених статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт». Постанова, про накладення штраф була отримана позивачем 10 грудня 2021 року.

Дана постанова винесена на підставі Акта про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 2 92 5 3 6 від 2 2.10.2 021 року (далі - Акт).

Даний акт був складений в зв`язку з тим, що на момент проведення перевірки транспортного засобу Volkswagen номерний знак НОМЕР_1 . за адресою: м. Київ, проспект Броварський, станція метро Чернігівська, у водія були відсутні: схема маршруту; розклад руху; квитково-касовий лист; протокол повірки та адаптації тахографу.

Позивач вважає, що відповідачем протиправно винесено постанову, а тому вона підлягає скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 червня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом адвоката Пальчик Володимир Леонідович в інтересах Приватного підприємства «ВЕТТОР» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В подальшому надійшли заяви по суті справи.

За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, на виконання вимог Закону України від 16 липня 2024 року №3863-IX, дана справа передана на розгляд та вирішення Донецькому окружному адміністративному суду.

01 квітня 2025 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями Донецького окружного адміністративного суду, за результатами якого адміністративна справа №640/8680/22 передана на розгляд судді Молочній І.С.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року прийнято до провадження адміністративну справу №640/8680/22 позовом адвоката Пальчик Володимир Леонідович в інтересах Приватного підприємства «ВЕТТОР» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови.

Представник Державної служби України з безпеки на транспорті подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, виходячи з того, що перевізником порушено Закон України № 2344-ІІІ, оскільки на момент проведення перевірки транспортного засобу, у останнього відсутній необхідний пакет документів.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

ПП «Веттор» надає послуги з перевезення пасажирів на міжобласному маршруті загального користування згідно Дозволу на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування виданого Державною службою України з безпеки на транспорті серія ВМ № 000027 терміном з 28.11.2018 по 27.11.2023 року.

Згідно Договору про надання послуг № 27 від 21.10.2021, укладеного між ПП «ВЕТТОР» та ОСОБА_1 , останній, зобов`язується на запит замовника надавати послуги з перевезення пасажирів/вантажу транспортними засобами Замовника в обсязі та строки і за маршрутом, визначеним у погодженому сторонами Акті-замовлені.

22.10.2021 посадовими особами Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведена рейдова перевірка транспортного засобу марки VOLKSWAGEN, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Державними інспекторами складено Акт додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 22.10.2021 №292536.

Ознайомлюватися зі складеним актом водій відмовився, однак про його складання був повідомлений.

08.11.2021 позивачу направлено повідомлення про розгляд справи про правопорушення законодавства про автомобільний транспорт із зазначенням часу 30.11.2021 з 10 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв. і місця розгляду справи.

30.11.2021 до приміщення територіального органу Укртрансбезпеки з`явився представник позивача та надав усні пояснення. Під час розгляду справи представник позивача заявив клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з чим розгляд справи було перенесено на 07.12.2021.

07.12.2021 приміщення територіального органу Укртрансбезпеки з`явився представник позивача.

За результатами розгляду порушень вказаного в акті №292536 від 22.10.2021, відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» на позивача винесено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу від 07.12.2021 №318847 на суму 17 000 грн.

Копію постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу представник позивача отримав 07.12.2021.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з підпунктами 4,5,6 пункту 5 Положення, Уктрансбезпека, відповідно до покладених на неї завдань:

- здійснює ліцензування господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним, залізничним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом;

- здійснює контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов;

- здійснює контроль і нагляд за організацією безпечного перевезення небезпечних вантажів (крім дорожнього перевезення небезпечних вантажів, яке контролюється Національною поліцією, та перевезення морським та річковим транспортом, яке здійснюється Морською адміністрацією).

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку, здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон 2344-ІІІ). автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до пунктів 2, 4 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок 1567), рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком Г1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку 1567, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Як визначено пунктом 14 Порядку № 1567, рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Статтею 39 Закону 2344-ІІІ передбачено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень:

- для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

- для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за № 811/18106 (далі - Положення № 340) встановлюються особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку.

Відповідно до п. 4 цей наказ (№340) набирає чинності з дня його офіційного опублікування (07.06.2010), крім пункту 6.1 Положення, затвердженого цим наказом, який набирає чинності для:

- нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 150 км, перевезення небезпечних вантажів - з 01.06.2012;

- перевезення вантажів колісними транспортними засобами з повною масою понад 12 тонн, нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю від 50 до 150 км- з 01.06.2013;

- перевезення вантажів колісними транспортними засобами з повною масою від 3,5 тонн до 12 тонн - з 01.06.2015.

Крім цього, автомобільний перевізник зобов`язаний додержуватись вимог Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за № 946/18241 (далі Інструкція № 385).

Пунктом 1.1 Інструкції визначено, що її положення розроблені відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Конвенції Міжнародної організації праці 1976 року про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, а також Законів України «Про автомобільний транспорт» та «Про дорожній рух».

Пунктом 1.3 Інструкції визначено, що ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Пунктом 3.3 Інструкції визначено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа, транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Із наведених вище положень слідує, що водій зобов`язаний надавати інспектору, окрім документів, визначених статтею 39 Закон 2344-ІІІ, також протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.

У зв`язку із ненаданням повного пакету документів, відповідачем складено відповідний акт, на підставі якого прийнято оскаржуване рішення.

Доводи позивача щодо відсутності доказів про відмову від надання документів суд відхиляє, оскільки в акті №292536 водій відмовився від надання пояснень та скріплення підписом.

Суд зазначає, що водій має відповідне поле на бланку Акта, у якому останній має право зазначити порушення з боку посадових осіб, а також мотиви незгоди з виявленими порушенням.

Відмова водія від ознайомлення, а тому і від заповнення такої графи позбавляє суд можливості у подальшому надати оцінку викладеним фактичним обставинам, з урахуванням відповідної позиції позивача.

Таким чином, суд зазначає, що доводи позивача не підтверджуються жодними доказами, в той же час, як порушення з боку позивача зафіксовані в Акті № 292536 від 22.10.2021, що і слугувало підставою для винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 318847 від 07.12.2021.

Відтак, суд дійшов висновку про відсутність порушень з боку відповідача, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог.

Викладене вище у сукупності свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність оскаржуваного рішення.

Інші доводи сторін не спростовують викладеного та не доводять протилежного.

Беручи до уваги зазначені норми, враховуючи викладені вище висновки, суд дійшов висновку про обґрунтованість оскаржуваної постанови Укртрансбезпеки.

Таким чином, враховуючи вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, оскільки, як встановлено судом, оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати в цьому випадку стягненню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України суд

вирішив:

У задоволенні позову Приватного підприємства «Веттор» (місцезнаходження: проспект Миру, буд. 49-А, м. Чернігів, Чернігівська область, 14005; ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (місцезнаходження: вул. Антоновича, буд. 51, м. Київ, 03150; ) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 07.12.2021 № 318847 відмовити повністю.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 23 червня 2025 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.С. Молочна