Справа № 480/870/25
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2025 року Справа № 480/870/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/870/25
за позовом ОСОБА_1
про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить:
1. Визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу на період проведення мобілізації, оформлену листом-повідомленням від 24.01.2025 №2/581 та протоколом від 23.01.2025 №4.
2. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу на період проведення мобілізації від 21.01.2025 та прийняти рішення, у відповідності до чинного законодавства України.
Також просить стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на його користь 1211,20 грн витрат по сплаті судового збору.
В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 21.01.2025 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
У відповіді ІНФОРМАЦІЯ_1 № 2/581 від 24.01.2025 повідомлено позивача, що протоколом від 23.01.2025 №4 Комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період та повідомила, що заявник підлягає призову на військову службу під час мобілізації на загальних підставах. Причини відмови: відсутні підстави, передбачені пунктом 3 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в матеріалах доданих до заяви відсутні свідоцтва про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного, наявність якого передбачена п.п. 3 п.1 Додатку 5 ПКМУ №560 від 16.05.2024.
Позивач вважає вказане рішення протиправним, оскільки вказана відповідачем підстава для відмови є необґрунтованою та не узгоджується з приписами і положеннями пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, оскільки постановою КМУ №560 від 16.05.2024 було обмежено право на відстрочку для багатодітних батьків, у яких хоча б одна дитина не є біологічною чи усиновленою. Дані зміни є незаконними, адже постанова має прийматись на підставі та на виконанні закону, а в даному випадку постанова обмежила дію закону та прибрала право на відстрочку у багатьох військовозобов`язаних.
Враховуючи вищезазначене та вважаючи відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 17.02.2025 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач у відзиві на позовну заяву, зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) є структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Не визнаючи заявлені позовні вимоги, зазначив, що пунктом 3 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 №3543-XII передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.
Питання надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення регулюється Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою КМУ від 16.05.2024 №560 (далі Порядок).
ОСОБА_1 на ім`я голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 подав заяву від 21.01.2025 за формою, визначеною у додатку 4 з документами, які на його думку, підтверджують право на відстрочку.
Комісія для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі Комісія) 23.01.2025 розглянула дану заяву з доданими документами і за результатами її розгляду прийнято рішення про відмову у наданні відстрочки ОСОБА_1 та письмове повідомлення про це вручено військовозобов`язаному ОСОБА_1 під особистий підпис 27.01.2025.
Так, під час розгляду заяв та підтвердних документів, комісія керується Законами України, а також вищевказаним Порядком.
Додаток 5 до даного Порядку визначає вичерпний Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Так, за наявності підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, військовозобов`язані додають до заяви копії таких документів: свідоцтво про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та один із документів: свідоцтво про реєстрацію шлюбу з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) або рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), або рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з тим із батьків, який є військовозобов`язаним, або письмовий договір між батьками про те, з ким будуть проживати діти та участь другого з батьків у їх вихованні, або рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного відповідно до положень статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, а також договір про сплату аліментів на дитину.
До своєї заяви від 21.01.2025 позивач додав: копії військового квитка, картки платника податків ОСОБА_1 , картки платника податків ОСОБА_2 , свідоцтва про народження ОСОБА_3 , свідоцтва про народження ОСОБА_4 , свідоцтва про народження ОСОБА_5 , рішення суду, паспорту ОСОБА_2 , посвідчення багатодітної сім`ї, паспорту ОСОБА_1 , довідки з Міністерства юстиції, свідоцтва про шлюб.
Як вбачається з доданих до заяви копій свідоцтв про народження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , військовозобов`язаний ОСОБА_1 не зазначений батьком, як цього вимагають положення додатку 5 Порядку.
Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 до заяви від 21.01.2025 не додано свідоцтв про народження трьох і більше дітей віком до 18 років із зазначенням батьківства військовозобов`язаного ОСОБА_1 , на підставі чого Комісією було відмовлено у наданні йому відстрочки, а тому Комісією надано обґрунтоване повідомлення позивачу за результатами розгляду його заяви, у встановлені законодавством строки.
Враховуючи зазначене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 17-20).
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що 21.01.2025 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до п.4 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію(а.с. 22).
До заяви було додано: копію військового квитка; копію картки платника податків ОСОБА_1 ; копія коду платника податків ОСОБА_2 ; копії свідоцтв про народження ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; копія рішення суду; копія паспорту ОСОБА_2 ; копія посвідчення багатодітної сім`ї; копія паспорту ОСОБА_1 ; довідка з Міністерства юстиції; копія свідоцтва про шлюб.
Так, згідно наданої копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_6 29.08.2023 року уклали шлюб, прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_7 , дружини - ОСОБА_7 (а.с. 30 звор.бік).
Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_2 (а.с. 25).
Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батько - ОСОБА_8 , мати - ОСОБА_6 (а.с. 26).
Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , батько - ОСОБА_9 , мати - ОСОБА_6 (а.с. 25 звор.бік).
Крім цього, рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 19.11.2024 у справі № 950/2538/24 (провадження № 2-о/950/152/24) встановлено факт перебування дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на утриманні та вихованні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с. 26 звор.бік - 26).
Також судом встановлено, що 12.10.2024 УПСЗН виконкому Лебединської міської ради видане посвідчення НОМЕР_1 , пред`явник якого має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей, де зазначено: мати - ОСОБА_2 , батько - ОСОБА_1 (а.с. 28).
23.01.2025 Комісією для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_5 прийнято рішення у формі протоколу № 4, яким відмовлено у наданні відстрочки ОСОБА_1 , оскільки відсутні підстави, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в матеріалах доданих до заяви відсутні свідоцтва про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного, наявність якого передбачена п.п. 3 п.1 Додатку 5 ПКМУ №560 від 16.05.2024 (а.с. 32-35).
Вважаючи відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частинами 1, 2 статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/202, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався і діє до тепер.
Таким чином, на дату ухвалення рішення у цій справі в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України "Про правовий режим воєнного стану" від 12 травня 2015 року № 389-VIII.
Указом Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 року №69/2022 оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-ХІІ від 25.03.1992 року (далі - Закон № 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Частиною 1 статті 1 Закону № 2232-ХІІ визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" №3543-ХІІ від 21.10.1993 року (далі - Закон №3543-XII) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Відповідно до статті 1 Закону №3543-ХІІ мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Частиною 1 статті 22 Закону №3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, а саме: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
В свою чергу, статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 23 Закону №3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.
Відповідно до п.4 частини 1 статті 23 Закону №3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
Процедура надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення визначена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (надалі по тексту-Порядок №560)
Згідно п.60 Порядку №560 Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.
Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.
Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Так, судом встановлено, що 21.01.2025 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до п.4 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а.с. 22).
Дослідивши доводи позовної заяви та заяви ОСОБА_1 від 21.01.2025, суд звертає увагу представника позивача, що матеріали справи не містять доказів звернення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що виключає можливість суду перегляду оскаржуваного рішення на відповідність вимогами до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Разом з тим, судом встановлено, що 23.01.2025 Комісією для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_5 прийнято рішення у формі протоколу № 4, яким відмовлено у наданні відстрочки ОСОБА_1 , оскільки відсутні підстави, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в матеріалах доданих до заяви відсутні свідоцтва про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного, наявність якого передбачена п.п. 3 п.1 Додатку 5 ПКМУ №560 від 16.05.2024 (а.с. 32-35).
Проте, приймаючи оскаржуване рішення відповідач не звернув уваги, що заява ОСОБА_1 від 21.01.2025 про надання відстрочки була подана згідно п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а не п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як було розглянуто відповідачем та прийнято відповідне рішення у формі протоколу №4 від 23.01.2025.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що відповідачем прийнято рішення не у відповідності із вимогами ч.2 ст.19 Конституції України, оскільки прийнято не з питання, порушеного у заяві ОСОБА_1 від 21.01.2025.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та позовні вимоги задовольнити частково в редакції скасування рішення Комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_5 , оформлене протоколом №4 від 23.01.2025 року, щодо відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 21.01.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 4 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Відповідно до ч.3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Тому, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 605,60 грн., сплачений при подачі позову до суду (а.с. 10).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Скасувати рішення Комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_5 , оформлене протоколом №4 від 23.01.2025 року, щодо відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 4 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 605,60 грн.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук