Справа № 580/2849/25
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року справа № 580/2849/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін адміністративну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправної та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Овсієнко О.І. в інтересах фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 51) в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову №135137 від 17.09.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в супереч вимог Порядку №1567, відповідач не направив повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на поштову адресу останнього, чим порушено право позивача бути вислуханим. Окрім того, відповідачем безпідставно здійснено перевірку за відсутності оформленого направлення і не підтверджено перевезення вантажу з перевищенням фактичної маси.

Представник відповідача надав до суду відзив, згідно якого заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) є фізичною особою-підприємцем та здійснює господарську діяльність за видом 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.

У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (транспортний засіб марки RENAULT д/н. НОМЕР_1 масою 7100кг.) - належить ОСОБА_1

У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (напівпричіп-рефрижератор-Е марки KRONE д/н. НОМЕР_2 масою 9600кг.) - належить ОСОБА_1 .

26.07.2024 на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок від 26.07.2024 відділом державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області видано направлення на рейдову перевірку №001058 на дорозі: площина на території радіусом 200км. з центром на вул. Соборна, 75 у м. Хмельницький, А/Д Н-25, 230-233 км., 273 км., А/Д Н-03, 169-171км., 192км., 196 км., 270 км., 288 км., А/Д М-30, 214 км., 253 км., 280 км., 321 км. з 29.07.2024 по 04.08.2024 року.

За результатами здійснення 31.07.2024 старшими державними інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Тужанським І.М., Товстигою Р.І. рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було виявлено, що о 16 год. 20 хв. в а/д О-231719 2 км. Шевченко Владислав Юрійович (згідно ТТН № 31/07/24 від 31.07.2024) за допомогою водія ОСОБА_2 ., який керував транспортним засобом марки RENAULT д/н. НОМЕР_1 з напівпричепом марки KRONE д/н. НОМЕР_2 здійснювало перевезення вантажу.

Під час перевірки виявлено порушення: повна маса транспортного засобу з вантажем становить 35,58 тон (18,88 тонн - маса вантажу згідно ТТН, 7,1 тонн - маса тягача згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, 9,6 тонн - маса напівпричепа згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу) при дозволених для доріг місцевого значення 24 тони, що на 48,25% перевищує дозволену, чим порушено вимоги п. 22.5 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

У тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт": частина 1 абзац 17- перевезення вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30% при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу, або подільного вантажу, про що складено акт рейдової перевірки №АР052815 від 31.07.2024.

В акті перевірки зазначено, що водій відмовився від підпису.

До вищевказаного акту перевірки складено акт про перевищення т/з нормативних габаритних параметрів від 31.07.2024 №АВ005251, згідно якого повна маса транспортного засобу з вантажем становить 35,58 тон (18,88 тонн - маса вантажу згідно ТТН, 7,1 тонн - маса тягача згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, 9,6 тонн - маса напівпричепа згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу) при дозволених для доріг місцевого значення 24 тони.

17.09.2024 за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, винесено постанову №135132 про застосування адміністративно-господарського штрафу, передбаченого абзацом 17 частини першої статті 60 Закону України „Про автомобільний транспорт" в сумі 51000,00грн. за здійснення перевезення вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30% при перевезенні подільного вантажу без відповідного дозволу (рибна продукція, а саме: перевищення встановлених п.22.58 ПДР вагових норм становить 48,25%, чим порушено ст. 48 ЗУ Про автомобільний транспорт, п. 22.5.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, позивач звернувся до суду.

Судом також встановлено, що згідно Додатку 1 до розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації №27/2022-р від 25.01.2022 у редакції розпорядження голови обласної державної адміністрації від 07.02.2022 №98/2022-р, автомобільна дорога О-231719 "Хмельниький - Голосків" входить до переліку обласних автомобільних доріг загального користування місцевого значення Хмельницької області.

Відповідно до розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації №100/2022-р від 10.02.2022 року "Про передачу автомобільних доріг загального користування місцевого значення Хмельницької області", передано автомобільні дороги загального користування місцевого значення в існуючому стані з балансу державного підприємства "Хмельницька обласна служба місцевих автодоріг" на баланс державної установи "Служба місцевих доріг Хмельниччини" (на праві господарського відання).

Крім того, листом №70302/43/24-24 від 14.08.2024 позивачу за адресою вул. Сержанта, 3, кв.48, м. Черкаси, 18021 було надіслано повідомлення про розгляд справи на 17.09.2024 з 09-00 год. до 11-30 год.

Відповідно до довідки Укрпошти від 04.09.2024 даний рекомендований лист повернувся на адресу відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області по причині «за закінченням терміну зберігання», а тому розгляд справи відбувся без участі позивача.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з пунктом 4 зазначеного Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Відповідно до ст. 6 Закону України від 05.04.2001 №2344-III "Про автомобільний транспорт" (далі Закон №2344) реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно з п. 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567), органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансінспекція, її територіальні органи.

Відповідно до ст. 6 Закону №2344, державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 1 Закону №2344-III, рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Пунктом 15 Порядку №1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: - наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; -додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; - додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); - відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; -оснащення таксі справним таксометром; - відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; - додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; - наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; - додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; - виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Статтею 1 Закону №2344 визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 48 Закону № 2344, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Статтею 49 Закону №2344 передбачено, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

В силу ч. 1 ст. 60 Закону № 2344, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно спірної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, передбаченого абзацом 17 частини першої статті 60 Закону України „Про автомобільний транспорт" в сумі 51000,00грн. за здійснення перевезення вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30% при перевезенні подільного вантажу без відповідного дозволу (перевищення встановлених п.22.58 ПДР вагових норм становить 48,25%, чим порушено ст. 48 ЗУ Про автомобільний транспорт, п. 22.5, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 5-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. №879 (далі - Порядок № 879), документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Пунктом 20-1 Порядку №879 встановлено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю у зонах габаритно-вагового контролю, на яких розміщені стаціонарні та пересувні пункти, здійснюється: 1) вимірювання габаритів транспортного засобу (довжина, ширина і висота); 2) вимірювання відстаней між осями; 3) визначення одиночної вісі, здвоєних, строєних осей; 4) визначення типу підвіски (пневматична або еквівалентна їй); 5) визначення статності коліс на кожній осі транспортного засобу; 6) вимірювання навантаження на одиночну вісь, здвоєні осі, строєні осі; 7) вимірювання загальної маси.

За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.(п. 20 Порядку №879)

Пунктом 2, 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (в редакції на час перевірки) передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 встановлено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують:

- зовнішні габарити: ширина 2,6; сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, без винесення габариту на смугу зустрічного руху 3,75; висота від поверхні дороги 4; транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, на маршрутах, встановлених Агентством відновлення, Укртрансбезпекою, Національною поліцією 4,35; довжина: вантажного автомобіля 12; автопоїзда 22; автомобіля (тягача) з напівпричепом 18,75; маршрутного транспортного засобу 18,75; виступ вантажу за задній габарит транспортного засобу 2.

- фактичної маси на дорогах місцевого значення: вантажні автомобілі: двовісний автомобіль 14; трьохвісний автомобіль 21; чотирьохвісний автомобіль 24; чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 24; комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 24; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 24; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 24…

Відповідно до п. 4 Правил №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Статтею 33 Закону України Про автомобільні дороги передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону №2344 у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Як встановлено з акта перівірки відповідачем проведено документальний ваговий контроль транспортного засобу, яким встановлено, що відповідно до наданих на момент перевірки ТТН та свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів повна маса транспортного засобу з вантажем становила 35,58 тон (18,88 тонн - маса вантажу згідно ТТН, 7,1 тонн - маса тягача згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, 9,6 тонн - маса напівпричепа згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу) при дозволених для доріг місцевого значення 24 тони, при нормативно допустимих для доріг місцевого значення 24т., отже, у спірному випадку було встановлено перевищення встановлених законодавством вагових норм на що на 48,25% від норми.

Таким чином, враховуючи те, що параметри транспортного засобу позивача перевищували нормативно - допустимі, визначені пунктом 22.5 ПДР норми більш як на 2 відсотки, працівниками Укртрансбезпеки складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, та довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до абз. 17 ч. 1 ст. 60 Закону №2344 до автомобільних перевізників за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд погоджується з відповідачем, що відсутність дозволу за перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень по загальній масі понад 30% (а саме 48,25%) є підставою для застосування адміністративно-господарського штрафу, а при документальному габаритно-вагового контролю з визначення загальної маси транспортного засобу з вантажем, який передбачений Порядком №879 не вимагає проведення зважування транспортного засобу на спеціальному обладнанні, а проводиться шляхом додавання маси транспортного засобу та маси вантажу.

При цьому, за результатами документального вагового контролю було виявлено навантаження по загальній масі транспортного засобу з вантажем 35,58т. при нормативно допустимому 24 т., що становить 48,25%.

Як на момент перевірки так і на час розгляду справи дозвіл який дає право на рух автомобільними дорогами, виданий уповноваженими органами у разі перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень понад 30% наданий не був, чим безпосередньо порушено ст. 48, Закону №2344, відповідальність за що передбачена абз. 17 ч. 1 ст. 60 вказаного Закону.

Інші доводи позивача, зокрема про неможливість визначити до якої із класів доріг віднесений проміжок доріг на якому здійснювалося перевезення (місцеіого чи державного значення) не спростовують встановлених порушень.

Крім того, не знаходить свого підтвердження і твердження представника позивача щодо порушень відповідачем Порядку №1567, при направленні повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, оскільки відповідно до довідки Укрпошти від 04.09.2024 рекомендований лист з повідомлення про розгляд справи повернутий на адресу відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області по причині «за закінченням терміну зберігання».

Тобто, не зазначення частини назви вулиці на конверті, не перешкодило працівникам АТ «Укрпошта» правильно визначити зазначену адресу позивача та вчинити службові обов`язки щодо вручення відправлення.

Згідно з п. 25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі, державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку №1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі ( п. 27 Порядку № 1567).

З аналізу цих правових норм слідує, що на орган державного контролю покладено обов`язок повідомити уповноважену особу суб`єкта господарювання про час і місце розгляду справи про порушення одним із способів: під розписку або рекомендованим листом із повідомленням. Справа розглядається за участю уповноваженої особи суб`єкта господарювання за виключенням випадку коли уповноважена особа, яка належним чином повідомлена про дату і час розгляду справи, не з`явилася.

З огляду на зазначене, суд погоджується з доводами відповідача, що він при накладенні на позивача штрафу діяв у спосіб та у межах повноважень визначених Законами України та відповідними підзаконними актами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи ст. 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

В контексті перелічених положень КАС України в ході судового розгляду спору відповідач довів належними та допустимими доказами правомірність застосування до позивача штрафу.

Відповідно до ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Петро ПАЛАМАР