Справа № 460/5160/25
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2025 року м. Рівне №460/5160/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Головного управління ДПС у Рівненській області
доТовариства з обмеженою відповідальністю «АЙС-ФУД»
про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Рівненській області звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙС-ФУД» про стягнення податкового боргу у розмірі 11561, 01 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за ТОВ «АЙС-ФУД» перед бюджетом рахується податковий борг в сумі 11561,01 грн, який у добровільному порядку відповідачем не сплачений.

Ухвалою від 20.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Вказану ухвалу надіслано рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням на адресу відповідача, згідно з відомостями ЄДР, яка відповідає податковій адресі платника податків.

Проте поштове відправлення повернулося до суду без вручення адресату із зазначенням причин його невручення: " Адресат відсутній за вказаною адресою".

У постанові від 23.11.2023 у справі № 215/7312/20 Верховний Суд зазначив, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "За закінченням терміну зберігання", "Адресат вибув", "Адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи, можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій (п.54 постанови).

За таких обставин, в розумінні статей 124 та 251 КАС України ухвала від 20.03.2025 вважається врученою відповідачу.

У встановлений судом строк відповідач відзиву не подав. Клопотань про продовження процесуального строку для надання відзиву від відповідача не надходило.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив та врахував таке.

За відповідачем обліковується податковий борг в загальній сумі 11 561,01 грн, а саме:

податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 10 541,01 грн, який виник на підставі визначених контролюючим органом та добровільно не сплачених податкових зобов`язань за ППР № від 10.03.2020, № 06 від 11.03.2021, № 06 від 26.04.2021, № 06 від 31.05.2021, № 06 від 14.06.2021, № 06 від 22.07.2021, № 06 від 30.08.2021, № 06 від 02.09.2021, №06 від 23.09.2021, № 806 від 03.11.2021, № 806 від 21.12.2021, уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № 8264461 від 01.12.2020 та від 29.01.2020, № 8557755 від 01.12.2019 та 31.01.2020, № 23927512 від 01.04.2020 та пені за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань;

податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства в сумі 1 020,00 грн, який виник на підставі визначених контролюючим органом та добровільно не сплачених податкових зобов`язань за ППР № від 04.02.2020.

З метою погашення податкового боргу позивачем для відповідача було сформовано та надіслано податкову вимогу форми «Ю» № 47376-10 від 23.12.2019. Вказана податкова вимога сформована у встановленому законом порядку платником податків не оскаржувалася.

Відповідачем добровільно не сплачено суму податкового боргу, що зумовило звернення контролюючого органу до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Стаття 67 Конституції України передбачає обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно зі ст. 9 Податкового кодексу України (далі ПК України), податок на додану вартість та податок на прибуток підприємств належать до загальнодержавних податків і зборів та справляються на всій території України.

Відповідно до п.16.1.4 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Стаття 19-1 ПК України визначає функції податкових органів, до яких, зокрема, відноситься здійснення адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проведення відповідно до законодавства перевірок та звірок платників податків, контролю за додержанням податкового законодавства, своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, своєчасністю подання податкової звітності, здійснення контролю за погашенням податкового боргу з податків та зборів платників податків, у тому числі тих, майно яких перебуває у податковій заставі, організовує роботу та здійснює контроль за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку, здійснює інші функції, визначені цим Кодексом та законами України.

Згідно з п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

За змістом п.57.3 ст.57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом з причин, пов`язаних з порушенням податкового законодавства (за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу), платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно зі ст.129 ПК України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України визначено, що контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень (п.41.4 ст.41 ПК України).

Відповідно до пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п.95.3 ст.95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

При цьому, згідно з абзацом 7 пункту 87.1 статті 87 ПК України, не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Тобто кошти платника податків, які знаходяться на його рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритого в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, можуть бути джерелом погашення податкового боргу лише з податку на додану вартість.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.10.2018 у справі №821/1431/17 (№К/9901/51946/18), які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.

В матеріалах справи підтверджується наявність у відповідача відкритих рахунків в банківських установах.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що податковий борг відповідача у встановлені законом строки не сплачено, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, відповідають обставинам справи, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути кошти з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙС-ФУД» з рахунків у банках такого платника на суму податкового боргу 11 561,01 грн, а саме:

податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 10 541,01 грн;

податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства в сумі 1 020,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 23 червня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АЙС-ФУД» (вул. Вінницька, буд.60,м. Рівне,Рівненський р-н, Рівненська обл.,33010, ЄДРПОУ/РНОКПП 41914388)

Суддя С.А. Борискін