Справа № 420/9810/25
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9810/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеського державного університету внутрішніх справ, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 03.04.2025 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Одеського державного університету внутрішніх справ, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Національної поліції в Одеській області, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ №12 в/с від 04.02.2025 року Одеського державного університету внутрішніх справ про звільнення відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку з реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) рядового поліції ОСОБА_1 та відрахування з навчання;

2. Поновити рядового поліції ОСОБА_1 курсанта третього курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів кримінальної поліції на навчанні у Одеському державному університеті внутрішніх справ та службі в поліції з 04.02.2025.

07.04.2025 ухвалою судді позовну заяву залишено без руху встановивши 10-денний строк для усунення недоліків, шляхом надання до суду позовної заяви з позовними вимогами викладеними відповідно до частини 5 статті 160 КАС України, а також надати копію контракту №К-211/22 про здобуття освіти за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» в Одеському державному університеті внутрішніх справі від 01.09.2022 належної якості.

22.04.2025 до суду від позивача надійшла заява (вхід. №38457/25) на усунення недоліків визначених ухвалою суду від 07.04.2025, разом з позовною заявою в новій редакції, в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ №12 в/с від 04.02.2025 року Одеського державного університету внутрішніх справ про звільнення відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку з реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) рядового поліції ОСОБА_1 ;

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Одеського державного університету внутрішніх справ, яким ОСОБА_1 відраховано з університету відповідно до наказу МВС України від 14 лютого 2008 року №62 та звільнено зі служби в Національній поліції на підставі частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 06 лютого 2025 року;

3. Поновити рядового поліції ОСОБА_1 курсанта третього курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів кримінальної поліції на навчанні у Одеському державному університеті внутрішніх справ та службі в поліції з 04.02.2025.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 вказав, що йому в усному порядку повідомлено, що відповідно до витягу із наказу Одеського державного університету внутрішніх справ №38 о/с відраховано з університету відповідно до наказу МВС України від 14 лютого 2008 року №62 та звільнено зі служби в Національній поліції на підставі частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у 1 вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 06 лютого 2025 року і відповідно до вимог контракту про здобуття освіти утримати кошти, які МВС України затратило на навчання в університеті рядового поліції ОСОБА_1 (0199951), курсанта 3-го курсу навчально-наукового інституту підготовки фахівців для підрозділів кримінальної поліції Національної поліції України, підстава наказ ОДУВС від 04 лютого 2025 року №12 в/с.

24.04.2024 ухвалою судді прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку ст.262 КАС України).

09.05.2025 до суду від Одеського державного університету внутрішніх справ надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач проти позовних вимог заперечує та вказує, що дисциплінарна відповідальність позивача настала не внаслідок вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а внаслідок вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог нормативних актів. В свою чергу положення статей 8, 18 Закону України "Про Національну поліцію" покладають на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.

13.05.2025 від Головного управління Національної поліції в Одеській області до суду надійшли пояснення, у яких третя особа просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити та вказує, що проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Станом на дату вирішення даної справи, інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено таке.

Між Одеським державним університетом внутрішніх справ (Виконавець), Головним управлінням Національної поліції України в Одеській області (Замовник) та ОСОБА_1 (Особа) укладено контракт від 01.09.2022 №К-211/22 (а.с.11-12) про здобуття освіти за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» в Одеському державному університеті внутрішніх справ (строк навчання 3 роки).

Відповідно до службової характеристики від 27.01.2025 (а.с.103), ОСОБА_1 характеризується позитивно.

Матеріали справи містять відомість ознайомлення особового складу 3-го курсу Навчально-наукового інституту підготовки фахівців для підрозділів кримінальної поліції НПУ з: наказом НПУ від 19.07.2022 №507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», рішенням ректорату ОДУВС від 06.08.2024, протоколом №28 «Про стан дисципліни й законності здобувачами освіти та працівниками університету упродовж 2024 року», рішенням ректорату ОДУВС від 05.12.2023, протоколом №37 «Про стан дотримання дисципліни та законності в університеті», та в частинах: підпункту 2.3 пункту 2 Здійснення профілактичної роботи зі здобувачами освіти щодо попередження порушень Правил дорожнього руху України, скоєння дорожньо-транспортних пригод; підпункту 3.6 пункту 3 Щодо забезпечення належного стану дисципліни та законності в підпорядкованих підрозділах, у т.ч. транспортної дисципліни (а.с.98-102), у якій ОСОБА_1 підписався про ознайомлення.

Також, відповідно до відомості інструктажу (а.с.104-109), ОСОБА_1 ознайомлений з необхідністю дотримання вимог, у т.ч. Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Одеське управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України скерувало на адресу Одеського державного університету внутрішніх справ подання про усунення виявлених недоліків та вжиття відповідних заходів реагування від 22.01.2025 №1/158 (а.с.47-49) у якому зазначило, що надійшла інформація про факт складання працівниками УПП в Одеській області протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУПаП відносно курсанта третього курсу навчально-наукового інституту підготовки фахівців для підрозділів кримінальної поліції Одеського державного університету внутрішніх справ рядового поліції ОСОБА_2 .

У поданні зазначено, що перевіркою встановлено, що 18.01.2025 о 23:39 нарядом УПП в Одеській області ДПП НПУ «Океан-0205» у складі інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №2 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 та поліцейського взводу №2 тієї ж роти старшого сержанта поліції ОСОБА_4 , під час патрулювання міста Одеси, біля будинку №23 по вулиці Стовпова, за порушення ПДР (водій у темну пору доби керував ТЗ без ввімкненого ближнього світла фар) було зупинено автомобіль «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням курсанта третього курсу навчально-наукового інституту підготовки фахівців для підрозділів кримінальної поліції Одеського державного університету внутрішніх справ рядового поліції

ОСОБА_2 ході спілкування із рядовим поліції ОСОБА_5 , у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук), у зв`язку із чим йому було запропоновано пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_6 категорично відмовився.

Працівниками УПП в Одеській області стосовно рядового поліції ОСОБА_7 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ №224615 за ч.1 ст.130 КУПаП та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3887800 за ч.2 ст.122 КУПаП.

Вважали за доцільне призначити службове розслідування.

Також, з тим самим змістом щодо доцільності призначення службового розслідування звернулось до Одеського державного університету внутрішніх справ й Головне управління Національної поліції в Одеській області від 20.01.2025 №2432-2025 (а.с.51-52).

Управління патрульної поліції в Одеській області Департамент патрульної поліції на адресу Одеського державного університету внутрішніх справ листом від 23.01.2025 №1706/41/13/13/01-25 (а.с.55) скерувало відеозаписи з нагрудних відео реєстраторів поліцейських за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ №224615 від 19.01.2025 та постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3887800 від 19.01.2025 у відношенні ОСОБА_1 ; копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ №224615 від 19.01.2025 та постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3887800 від 19.01.2025.

Матеріали справи містять копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ №224615 від 19.01.2025 за ч.1 ст.130 КУПаП (а.с.57) та постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3887800 від 19.01.2025 (а.с.56) за ч.2 ст.122 КУПаП у відношенні ОСОБА_1

Одеський державний університет внутрішніх справи, на підставі подання Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 22.01.2025 №1/158, у відповідності до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України та Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затверджених наказом МВС Украни від 07.11.2018 №893, прийняв наказ від 20.01.2025 №22 «Про призначення службового розслідування за фактом порушення Правил дорожнього руху курсантом 3-го курсу навчально-наукового інституту підготовки фахівців для підрозділів кримінальної поліції НПУ рядовим поліції ОСОБА_8 та створення дисциплінарної комісії» (а.с.59-60).

Ректором Одеського державного університету внутрішніх справ 03.02.2025 затверджено висновок службового розслідування за фактом порушення Правил дорожнього руху курсантом 3-го курсу навчально-наукового інституту підготовки фахівців для підрозділів кримінальної поліції НПУ Одеського державного університету внутрішніх справ рядовим поліції ОСОБА_8 (а.с.110-135) (далі Висновок).

У Висновку дисциплінарна комісія зазначила, що під час проведення службового розслідування зібрані матеріали і відомості про дисциплінарний проступок, а саме: відеозаписи, зроблені посадовими особами УПП на місці вчинення правопорушення; опитані поліцейські УПП, які приймали участь у документальному оформленні матеріалів за наслідками вчинення правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху; відібрано пояснення керівника ОСОБА_1 .

Під час службового розслідування 01.02.2025 надав пояснення ОСОБА_9 (а.с.61-62) у яких зазначив, що 18.01.2025 о 23:39 під час патрулювання Малиновського району м.Одеси, у складі наряду поліції «Океан-0205» разом із лейтенантом поліції ОСОБА_10 , рухаючись на службовому автомобілі «Тойота Пріус» по вулиці Стовповій, побачили автомобіль «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_1 без увімкненого ближнього світла фар. Після чого вказаний автомобіль було зупинено біля будинку №23. Відразу водію даного автомобілю було повідомлено про те, що ведеться фото та відео фіксація на портативний відео реєстратор «Моторола VВ-400» №471359. Фіксація порушення правил дорожнього руху здійснювалась безперервно на автомобільний реєстратор. Під час спілкування з водієм транспортного засобу були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, згідно наказу МВС №1452, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Під час спілкування водій повідомив, що він вживав алкоголь вдень, а саме трохи більш ніж 0,5 л пива. У ході спілкування з водієм також було з`ясовано, що він являється курсантом ОДУВС, а саме ОСОБА_1 , при цьому він показав посвідчення поліцейського.

Так як у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, про це було йому оголошено, ознайомлено з правами, а саме: ст.63 Конституції України та 268 КУПаП. Вказаній особі було запропоновано пройти огляд в установленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest» або у спеціальній медичній установі, на що ОСОБА_1 відмовився. Після чого відносно даного громадянина було складено постанову за ч.2 ст.122 КУПаП серії ЕНА №3887800 від 19.01.2025 та протокол за ч.1 ст.130 КУПаП серії ЕПРІ №224615 від 19.01.2025, копії яких були вручені громадянину. Свідки не залучались, так як не було необхідності, оскільки здійснювалась безперервна відео фіксація.

Також, 31.01.2025 під час службового розслідування надав пояснення ОСОБА_10 (а.с.65-66), які є аналогічними поясненням ОСОБА_9 .

Під час службового розслідування складені акт перегляду відео файлів від 30.01.2025 (а.с.67-76) відеореєстратора 471359, відповідно до якого о 23:39:47 зафіксовано наближення працівника управління патрульної поліції до автомобілю сірого кольору н/з НОМЕР_1 , який рухався, з лівої сторони без увімкненого світла фар в темну пору доби та підхід до лівої передньої двері автомобілю, відрекомендування.

23:39:36 інспектор ОСОБА_9 прохає надати посвідчення водія, реєстраційні документи.

23:41:32 інспектор Склярук Андрій запитав ОСОБА_1 : « ОСОБА_11 , коли Ви останній раз вживали алкогольні напої? Пропоную Вам пройти тест на встановлення алкогольного сп`яніння на місці зупинки або проїхати до медичного закладу охорони здоров`я».

23:41:59 ОСОБА_1 відповів інспектору, що він в хоче проїхати до медичного закладу для проходження тесту на встановлення стану алкогольного сп`яніння.

23:43:46 ОСОБА_1 повідомив інспектору УПП, що він насправді вживав в день алкоголь, а саме 0,5 пива чи трішки більше, тому він розуміє, що запах алкоголю залишився та зауважив, що недовіряє тесту.

23:44:44, 23:46:32, 23:47:33, 00:03:56 інспектор Склярук Андрій пропонував ОСОБА_1 пройти тест на встановлення алкогольного сп`яніння на місці зупинки або проїхати до медичного закладу охорони здоров`я.

23:57:01, 00:08:12, 00:10:17 - запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у закладі охорони здоров`я.

24.01.205 ОСОБА_1 надав в ході службового розслідування до Одеського державного університету внутрішніх справ пояснення (а.с.63-64) у яких зазначив, що він був ознайомлений про відповідальність за вживання алкогольних напоїв та ставив особистий підпис в журналі інструктажів. Вказав, що 16.01.2025 знаходився вдома, о 23:45 його мати попрохала підвезти її на іншу квартиру, після чого збирався їхати додому та йому зателефонували його другі, які знаходилися в алкогольному сп`янінні та попросили підвезти їх додому, так як було вже пізно та вони не могли замовити таксі. Рухаючись по вул.Стовповій біля будинку 23, його зупинили працівники патрульної поліції по причині вимкнених фар на автомобілі. Після зупинки він вибачився та пояснив, що фари не працюють тому, що автомобіль старий та відійшов шлейф. Працівники поліції виявили запах алкоголю з автомобілю від хлопців та запропонували йому пройти тест на алкоголь. Так як він особисто не знаходився в стані алкогольного сп`яніння цього дня, та і взагалі алкоголь вживає тільки по святам, він попросив працівників патрульної поліції зачекати, щоб зателефонувати батькам, так як він хвилювався та не був впевнений в якості та правильності алко-тесту. Працівники поліції погодилися та згодом запропонували ще раз пройти алко-тест, на що він відмовився від процедури проходження, але ще попрохав трохи зачекати. Згодом він підійшов до працівників поліції та сказав, що згоден пройти медичне обстеження в медичному закладі, але вони відповіли, що вже пізно, медичний заклад в комендантську годину не працює та без направлення його не приймуть. Після чого працівниками патрульної поліції він був ознайомлений з протоколом та винесеною постановою, де поставив свій підпис. Потім пішов додому.

Також, дисциплінарній комісії було надано службову характеристику на ОСОБА_1 .

На підставі проведеного аналізу наявних відео файлів, наданих пояснень комісією встановлено, що рядовий поліції ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння. При цьому останній своїми діями перешкоджав поліцейським виконувати їхні обов`язки, з метою уникнення адміністративної відповідальності, а відтак дискредитував звання поліцейського.

Опитаний в ході службового розслідування безпосередній керівник рядового поліції ОСОБА_1 підполковник поліції ОСОБА_12 зазначив (а.с.96-97), що проводилась інструктивна нарада з особовим складом курсу у т.ч. щодо вживання алкогольних напоїв та транспортної дисципліни. Пояснив, що ОСОБА_1 зарекомендував себе позитивно.

Дисциплінарною комісією надано оцінка обставинам, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 .

Комісія дійшла висновку, що рядовий поліції ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 6, частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 337-VIII, пункту 1 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», абзацу другого частини п`ятої статті 14, абзацу третього частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», пункту 1.3, підпункту «а» пункту 2.4, пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, що виразилися в особистій недисциплінованості, умисному невиконанні норм діючого законодавства України, недотримані правил і норм у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у частині невиконання розпоряджень поліцейських, які давалися в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством щодо проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, за наявності у нього визначеного законом обов`язку його пройти в ситуації, що склалася, намаганні уникнути дисциплінарної відповідальності. Крім того, рядовий поліції ОСОБА_1 вчинив дії, які перешкоджають іншим поліцейським виконувати їх обов`язки та підірвали авторитет Національної поліції України. Рядовий поліції ОСОБА_1 допустив порушення Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського.

У підсумку, дисциплінарна комісія вважала за вчинення наведеного дисциплінарного проступку застосувати до курсанта 3-го курсу навчально-наукового інституту підготовки фахівців для підрозділів кримінальної поліції Національної поліції України рядового поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

На підставі Висновку, Одеський державний університет внутрішніх справ прийняв наказ від 04.02.2025 №12в/с «Про заходи реагування за фактом порушення Правил дорожнього руху курсантом 3-го курсу навчально-наукового інституту підготовки фахівців для підрозділів кримінальної поліції Національної поліції України рядовим поліції ОСОБА_8 » (а.с.157-160), яким наказано за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 6, частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 337-VIII, пункту 1 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», абзацу другого частини п`ятої статті 14, абзацу третього частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», пункту 1.3, підпункту «а» пункту 2.4, пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, до курсанта 3-го курсу навчально-наукового інституту підготовки фахівців для підрозділів кримінальної поліції Національної поліції України рядового поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції (п.1).

На підставі наказу від 04.02.2025 №12в/с Одеський державний університет внутрішніх справ прийняв наказ від 06.02.2025 №38о/с «Про особовий склад» (а.с.150), яким наказано відрахувати рядового поліції ОСОБА_1 , курсанта 3-го курсу навчально-наукового інституту підготовки фахівців для підрозділів кримінальної поліції Національної поліції України.

Вважаючи спірні накази протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи дану адміністративну справу, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадянам, згідно ст. 43 Конституції України, гарантується захист від незаконного звільнення.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580).

Згідно ст. 3 вказаного Закону №580 у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону №580 поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Стаття 18 Закону №580 регламентує основні обов`язки поліцейських, серед яких, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч.1 ст.64 Закону №580 особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

За приписами ч. 1, 2 ст. 19 Закону №580 у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України". Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження регламентується нормами Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" №2337-VIII від 15.03.2018 (далі - Дисциплінарний статут).

Так, службова дисципліна, в розумінні Дисциплінарного статуту, є дотриманням поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з п.п.1, 2, 4, 6, 8, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

В свою чергу дисциплінарним проступком згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту).

Нормами ч. 3 передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Частинами 1 та 2 статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до ч.5 ст.15 Дисциплінарного статуту кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

Як вже встановлено судом, службове розслідування за наслідками якого прийнято оскаржувані накази було призначено з метою повної, всебічної та об`єктивної перевірки відомостей, викладених у поданні, яке скерувало Одеське управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на адресу Одеського державного університету внутрішніх справ подання про усунення виявлених недоліків та вжиття відповідних заходів реагування від 22.01.2025 №1/158 (а.с.47-49) у якому зазначило, що надійшла інформація про факт складання працівниками УПП в Одеській області протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУПаП відносно курсанта третього курсу навчально-наукового інституту підготовки фахівців для підрозділів кримінальної поліції Одеського державного університету внутрішніх справ рядового поліції ОСОБА_2 за фактом порушення Правил дорожнього руху.

Суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 26 січня 2022 року у справі №480/1338/19 зазначив, що вирішуючи питання правомірності застосування до працівника поліції дисциплінарного стягнення на підставі висновку службового розслідування, адміністративний суд має з`ясувати, чи відповідають висновки службового розслідування меті та підставам його призначення, і чи дійсно в ході проведення службового розслідування підтвердилися відомості, які стали підставою для його призначення.

Так підставою для прийняття відповідачем спірних наказів є, зокрема, ухилення позивача від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, про недотримання законів, правил і норм у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в частині заборони керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Протягом усього строку розгляду даної адміністративної справи позивачем не спростовано дані обставини належними та допустимими доказами.

Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пунктів 6 та 7 розділу І «Загальні положення» цієї Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Пунктами 4, 15, 16 розділу ІІІ «Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів» зазначеної Інструкції передбачено, що метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Згідно з пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Сторонами у заявах по суті справи не заперечується, що позивач відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу безпосередньо поліцейськими за допомогою алкотестера.

Як вже встановлено судом, представником відповідача надано до суду акт перегляду відео файлів від 30.01.2025 (а.с.67-76) відеореєстратора 471359, відповідно до якого після оголошення поліцейським ознак алкогольного оп`яніння, поліцейські неодноразово пропонували позивачу проходити експертизу для виявлення в його організмі вмісту алкоголю, як за допомогою «драгеру», так і в медичному закладі, на що позивач тривалий час згоди не надавав.

У зв`язку із цим, стосовно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП, яким зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Окремо суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В той же час, ч.8 ст. 78 КАС України визначено, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Позаяк позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності не за фактом направлення до суду матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд підкреслює, що позивачу як поліцейському достеменно було відомо наслідки не проходження огляду в медичному заклад, а саме складення щодо нього відповідного протоколу.

На переконання суду, у позивача була об`єктивна можливість довести, що факту водіння транспортного засобу в нетверезому стані не було.

У межах спірних правовідносин, зумовлених звільненням позивача зі служби в поліції внаслідок притягнення до дисциплінарної відповідальності, де одним з ключових питань є морально-етичний бік поставлених йому в провину дій, суд вважає, що першочергово сам позивач був зацікавлений у тому, щоб без зайвих зволікань продемонструвати безпідставність припущень поліцейських про керування ним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, пройти медичний огляд, засвідчивши власну прихильність тим цінностям і обов`язкам, які він взяв на себе, склавши Присягу на вірність Українському народові.

Розглядаючи дану адміністративну справу, судом не встановлено наявності об`єктивно непереборних умов, які можна було б розцінити не як невиправдану примху позивача, а дійсну перешкоду у проходженні медичного огляду.

За наведених обставин, така поведінка не є звичайною, тобто такою, що відповідала загальному перебігу подій, а зволікання - не виправдані об`єктивними чинниками.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 травня 2020 року у справі №9901/413/19 (провадження №11-40заі20), оцінюючи доводи скаржника про те, що він не відмовлявся проїхати з працівниками поліції до медичного закладу для встановлення стану алкогольного сп`яніння, а погоджувався на це, однак за умови, якщо вони почекають півгодини - годину, доки приїде батько та забере транспортний засіб, або якщо хтось із поліцейських поїде за кермом цього автомобіля до зазначеного закладу, висловила позицію, що законодавством не передбачено можливості висунення особою, яку зупинили працівники поліції, умов проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (див. mutatis mutandis пункт 54 постанови). Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі №9901/159/19 (провадження №11-4заі22).

З огляду на наведене суд вважає, що дисциплінарна комісія мала підстави розцінити таку поведінку позивача щодо тривалого не виправданого реальними перешкодами чи потребами зволікання у проходженні медичного огляду як відмову у його проходженні.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 09.05.2024 по справі № 420/1491/23.

Суд враховує, що з 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Указом Президента України №64/2022 на всій території України введено воєнний стан, спірна подія сталась в період комендантської години в м. Одеса, автомобіль яким керував позивач був зупинений співробітниками поліції, метою яких є, в тому числі, забезпечення безпечного функціонування, зокрема, території органів місцевого самоврядування, військового управління поза зонами ведення бойових дій, протидія розвідувальній, підривній, диверсійній, терористичній та іншій протиправній діяльності спеціальних служб агресора та антидержавних незаконно утворених збройних формувань, під час комендантської години, однак у нічний час співробітники поліції вимушені були з`ясовувати ситуацію, що склалась за вини позивача.

Верховний Суд в постанові від 02.10.2018 у справі № 815/4463/17 зазначив, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Як охоронець громадського порядку, держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі «Звежинський проти Польщі» (заява № 34049/96).

У силу правових висновків постанови Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №320/3085/20 працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.

Порушення моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Оцінюючи у означеному аспекті підстави притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності суд зважає на те, що обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку склалися у дні повномасштабного вторгнення рф на територію України.

Суд зазначає, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає виключно у разі вчинення безпосередньо ним дисциплінарного проступку, тобто у разі невиконання чи неналежного виконання саме ним службової дисципліни.

Комісія встановила всі обставини події та довела порушення службової дисципліни саме позивачем щодо стверджуваного.

В той же час, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, які свідчать про його низькі морально-ділові якості, суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Провина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку в даному випадку проявляється у прямому умислі, тобто останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним даних дій.

Дане порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, що неодноразово були викладені у постановах, зокрема від 14.02.2018 у справі № 802/1142/16-а, від 02.05.2018 у справі № 802/1157/17-а та ін.

За таких обставин, суд вважає, що висновки службового розслідування відповідають фактичним обставинам справи, а дії позивача не відповідають вимогам законодавства, яким визначені основні обов`язки поліції.

Наведене свідчить про ігнорування та недотримання вимог Дисциплінарного статуту, Закону України «Про Національну поліцію»", а також безвідповідальне відношення до своїх функціональних обов`язків.

Посилання позивача про те, що він не був ознайомлений з наказом про призначення службового розслідування, а тому воно проведено без його участі та з порушенням прав давати пояснення, суд не може прийняти до уваги з огляду на те, що наведені обставини не вплинули на права позивача під час проведення службового розслідування, оскільки, як свідчать матеріали справи, він надавав відповідні пояснення щодо предмету службового розслідування.

При цьому позивач під час розгляду справи не вказав, які саме заперечення, клопотання він мав намір подати відповідачу, але його позбавили такої можливості.

Щодо обрання виду дисциплінарного стягнення, застосовного до позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.8 ст.19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до службових обов`язків.

У рішеннях по справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належним доказами.

Водночас, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони

Що стосується цієї справи, то немає свідчень того, що під час розгляду справи існували будь-які керівні принципи та практика, які б встановлювали послідовне та обмежувальне тлумачення поняття «порушення присяги».

Суд враховує, що дискредитація (від французького слова discrediter - підривати довіру) - це підрив довіри когось, приниження чиєїсь гідності, авторитету. Складові цього поняття тісно пов`язані з морально-етичними нормами.

Отже, вчинки, що дискредитують працівників поліції та власне органи Національної поліції, пов`язані насамперед з низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Тому під вчинками, що підривають авторитет працівника Національної поліції, розуміються протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою, у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника, що мають бути доведені у визначеному порядку.

З огляду на вказане, з точки зору стороннього розсудливого спостерігача, порушення поліцейським цих приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції України, і відповідальність за це несе Держава.

З матеріалів дисциплінарної справи судом встановлено наявність доречних аргументів на користь твердження щодо дискредитації органів Національної поліції України зі сторони позивача.

Під час службового розслідування відповідачем здобуто належні докази на підтвердження того, що поведінка позивача як поліцейського суперечить загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції, наведено докази недодержання позивачем приписів Закону України «Про Національну поліцію» та Дисциплінарного статуту Національної поліції в частині неухильного дотримання нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, які негативно позначитись на іміджі та репутації Національної поліції України та дають можливість застосувати до нього крайній, найбільш суворий захід дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби.

Таким чином, суд вважає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним.

Решта доводів висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені судом факти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Одеського державного університету внутрішніх справ, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач - Одеський державний університет внутрішніх справ (65014, м. Одеса, вул. Успенська, 1, );

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Національної поліції в Одеській області (65080, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 15-А, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА

.