Справа № 420/30030/24
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

23 червня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши в порядку письмового провадження звіт представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року по справі №420/30030/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/30030/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням суду від 28.11.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 було вирішено задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати пенсії ОСОБА_1 з 06.12.2019 обмеживши її максимальним розміром, що не перевищує 10 прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 06.12.2019 нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність), з урахуванням надбавки до пенсії «непрацездатна дитина віком до 18 років», з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити 3 01.03.2022 нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність), включаючи індексацію згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", з урахуванням надбавки до пенсії «непрацездатна дитина віком до 18 років», з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити 3 01.03.2023 нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність), включаючи індексацію згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", індексацію згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", з урахуванням надбавки до пенсії «непрацездатна дитина віком до 18 років», з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити 3 01.03.2024 нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність), включаючи індексацію згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", індексацію згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", індексацію згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" з урахуванням надбавки до пенсії «непрацездатна дитина віком до 18 років», з урахуванням раніше виплачених сум.

12.05.2025 до суду від позивача надійшла заява (вх. №45696/25), в якій просить зобов`язати керівника ГУ ПФУ в Одеській області подати звіт про виконання рішення суду від 28.11.2024 по справі №420/30030/24.

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що рішення станом на дату звернення до суду з відповідною заявою залишається не виконаним. На запит позивача про стан виконання судового рішення, з метою реалізації свого права на належне пенсійне забезпечення, що визнане судом, у відповідь Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило, що рішення суду не містить вказівки щодо його негайного виконання, не визначає строків та способу виконання, у зв`язку з чим перерахунок пенсії буде здійснено в порядку черговості.

Ухвалою суду від 22.05.2025 постановлено заяву позивача ОСОБА_1 (вх. №45696/25 від 12.05.2025) про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі №420/30030/24 задовольнити.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області строк подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду №420/30030/24 від 28.11.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду №420/30030/24 від 28.11.2024, протягом тридцяти днів з дня отримання копії ухвали.

19.06.2025 до суду від представника відповідача ГУ ПФУ в Одеській області надійшов звіт (вх. №61932/25) на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 по справі №420/30030/24 з додатками.

Обґрунтовуючи поданий звіт зазначили, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 по справі № 420/30030/24 Головним управлінням 14.04.2025 року здійснено: з 06.12.2019, з 01.03.2022, з 01.03.2023, з 01.03.2024 нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2025 становить 23887,83 грн. Сума доплати за період з 06.12.2019 по 30.04.2025 з урахуванням фактично виплачених сум складає 60053,01 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата нарахованої доплати пенсії за період з 06.12.2019 по 30.04.2025 в сумі 60053,01 грн буде здійснена після виділення коштів з Державного бюджету України на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення (абзац другий частини першої статті 382 КАС України).

Статтею 382-2 КАС України визначено порядок розгляд звіту про виконання судового рішення.

Так, відповідно до частини першої статті 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до частини другої статті 382-2 КАС України звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення; 5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання; 6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення; 7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.

За приписами частини третьої статті 382-2 КАС України до звіту додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися; 2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Судом встановлено, що звіт Головного управління ПФУ в Одеській області відповідає вимогам, встановленим частинами другою, третьою статті 382-2 КАС України.

Розглянувши поданий звіт ГУ ПФУ в Одеській області про виконання рішення суду в порядку статті 382-2 КАС України, суд встановив таке.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 14 КАС України постанови і ухвали суду в адміністративній справі, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

Згідно з приписами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

В рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року Європейський Суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

У справі Сорінг проти Об`єднаного Королівства від 07.07.1989 Європейський суд визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 у справі № 420/30030/24, яке набрало законної сили 31.12.2024, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Як вбачається з заяви позивача про встановлення судового контролю, зазначено, що 30.01.2025 ГУ ПФУ в Одеській області у листі №1500-0203-8/25808 повідомили, що оскільки рішення суду від 28.11.2024 по справі № 420/30030/24 не містить відомостей щодо негайного виконання, відсутній порядок та строк його виконання, тому перерахунок пенсії Вам буде проведено в порядку черговості.

На виконання ухвали суду від 22.05.2024 про встановлення судового контрою за виконання рішення суду від 28.11.2024 по справі №420/30030/24 представником ГУПФУ в Одеській області від 19.06.2025 подано звіт про виконання рішення суду, в якому представник просив його прийняти.

Даний звіт обґрунтований тим, що виплата нарахованої доплати пенсії за період з 06.12.2019 по 30.04.2025 в сумі 60053,01 грн буде здійснена після виділення коштів з Державного бюджету України на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

Так, суд зазначає, що з поданого звіту вбачається, що рішення суду виконано лише в частині здійснення перерахунку пенсії позивача за період з 06.12.2019 по 30.04.2025 на загальну суму 60053,01 грн, однак вказана сума станом на дату розгляду є невиплаченою.

На підтвердження зазначеного, до суду надано розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії за яким за період з грудня 2019 року по квітень 2025 року ОСОБА_1 було нараховано 600053,01грн.

Крім того, долучено копії перерахунків пенсії на виконання рішення суду №420/30030/24, перераховані з:

- 06.12.2019 в підсумку з урахуванням надбавок, пенсія нарахована в загальному розмірі 18349,84 грн. Розмір пенсії з урахуванням максимального розміру пенсії складає 18349,84 грн.;

- 01.03.2022 в підсумку з урахуванням надбавок, пенсія нарахована в загальному розмірі 20952,16 грн. Розмір пенсії з урахуванням максимального розміру пенсії складає 20952,16 грн.;

- 01.03.2023 в підсумку з урахуванням надбавок, пенсія нарахована в загальному розмірі 22531,66 грн. Розмір пенсії з урахуванням максимального розміру пенсії складає 22531,66 грн.;

- 01.03.2024 в підсумку з урахуванням надбавок, пенсія нарахована в загальному розмірі 24165,66 грн. Розмір пенсії з урахуванням максимального розміру пенсії складає 24165,66 грн.;

- 01.03.2025 в підсумку з урахуванням надбавок, пенсія нарахована в загальному розмірі 25665,66 грн. Розмір пенсії з урахуванням максимального розміру пенсії складає 23887,83 грн.;

- 01.05.2025 в підсумку з урахуванням надбавок, пенсія нарахована в загальному розмірі 24165,66 грн. Розмір пенсії з урахуванням максимального розміру пенсії складає 23887,83 грн.

Щодо обмеження пенсії перерахованої з 01.03.2025 та з 01.05.2025 суд не надає оцінки вказаним перерахункам, щодо розміру пенсії оскільки вказане не було предметом розгляду у справі №420/30030/24.

Також, з долученого скриншоту, з якого вбачається, що Головним управлінням було занесено данні до автоматизованої системи за №762650, в графі дата реєстрації даних в підсистемі: 11.12.2024, в графі заборгованість по пенсії 60053,01 грн, а також надано тимчасовий розпис доходів і видатків головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на ІІ квартал 2025 року.

Крім того, долучено лист №1500-0403-5/110313 від 18.06.2025 про звернення до ПФУ з повідомлення про необхідність видалення коштів для виплат за рішенням суду ОСОБА_1 .

З урахування викладеного суд зауважує, що зазначене вище не можна вважати рішення суду від 28.11.2024 таким, що виконано у повному обсязі.

Також суд зазначає, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Зазначені висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 1 лютого 2022 року у справі № 420/177/20 та ухвалах від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, від 7 лютого 2022 року у справі № 200/3958/19-а.

Як зазначив Верховний Суд в ухвалі від 04 липня 2023 року по справі № 200/3958/19-а, судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за невиконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду. При цьому, для прийняття судом звіту суб`єкта владних повноважень необхідним є встановлення виконання відповідним суб`єктом судового рішення у повному обсязі та у спосіб, визначений таким рішенням (п. 40).

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 23 квітня 2020 року у справі №560/523/19 зазначив, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи.

Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист.

Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює.

Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Суд враховує, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.02.2022 року у справі№ 160/13013/19.

Так, з звіту пенсійного органу вбачається, що виплата боргу можлива лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок виділення коштів з державного бюджету на виплату заборгованості по конкретним судовим рішенням (визначеним Пенсійним фондом України, з урахуванням черговості набрання чинності рішень суду по всій Україні), тобто основною причиною невиконання рішення суду в частині виплати заборгованості є відсутність фінансування.

Тобто, судом встановлено, що відповідач фактично не заперечує свого обов`язку щодо виплати суми заборгованості пенсії, яка виникла після перерахунку.

Так, суд звертає увагу, що грошові кошти у вигляді заборгованості з пенсії, які належать позивачу, не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, не знаходяться на його рахунках. Фактично, у повному обсязі виконання судового рішення можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України, після отримання їх від головного розпорядника коштів Міністерства соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня - Пенсійним фондом України. Виділення коштів із державного бюджету на фінансування відповідної бюджетної програми не залежить від волі окремого територіального органу Пенсійного фонду України.

Верховний суд у висновках постанови від 31.08.2023 по справі 560/16807/21 вказав, що оскільки відповідач (ГУ ПФУ) є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він повинен враховувати приписи статті 116 Бюджетного кодексу України, які забороняють взяття бюджетних зобов`язань за відсутності відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків за відсутності бюджетних призначень, та Порядку, яким узгоджено механізм забезпечення виконання взятих на себе державою зобов`язань з приписами бюджетного законодавства.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність у пенсійного фонду умислу чи вини, а матеріалами справи підтверджується вчинення дій спрямованих на виконання судового рішення у цій справі, враховуючи, що невиплата нарахованих сум має місце не внаслідок ухилення від виконання судового рішення, а через відсутність у необхідному розмірі коштів, необхідних для його виконання, то за таких обставин суд приходить до висновку, що хоча рішення суду у цій справі не було виконано відповідачем у повному обсязі, однак відповідачем вжито всіх залежних від нього заходів для виконання такого.

За приписами частини першої статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання (частина перша).

За наслідками розгляду поданих ГУ ПФУ в Одеській області документів, суд дійшов висновку про необхідність прийняття звіту ГУ ПФУ в Одеській області про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 у справі № 420/30030/24.

Керуючись статтями 241-243, 248, 256, 382, 382-2, 382-3 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від (вх. №61932/25 від 19.06.2025) про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 у справі № 420/30030/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА