Справа № 826/11687/16
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Кучми А.Ю., Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Астіка-Буд" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Астіка-Буд" до Головного управління ДПС у м. Києві, третя особа - Кабінет Міністрів України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 10.05.2016 №, №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2016 відмовлено в задоволені позову ТОВ "Астіка-Буд".

Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що перевірка та її результати є незаконними, оскільки остання проведена відповідачем в період дії мораторію встановленого п. 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України, щодо податкової реформи".

Додатково зазначив, що ним надано не лише первинні документи по ланцюжку господарських угод, але й докази оплати та фотографії виконаних (побудованих) об`єктів з поясненнями, що підтверджують реальність господарських операцій.

Кабінет Міністрів України подав до суду письмові пояснення, відповідно до яких зазначив про відсутність підстав для призначення перевірки, передбачених п. 3 ст. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України, щодо податкової реформи", що свідчить про порушення ГУ ДФС у м. Києві порядку призначення та проведення перевірки.

Головним управлінням ДФС у м. Києві подано до суду заперечення на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що ТОВ "Астіка-Буд" включено до плану-графіка проведення перевірок відповідно до встановленого порядку його формування та затвердження, при включенні підприємства до плану-графіка та прийнятті наказу про проведення перевірки аналізувалась інформація, зокрема про задекларований обсяг доходу підприємства за 2014 рік. Крім того, в наслідок розгляду заперечень ТОВ "Астіка-Буд" на акт планової перевірки від 25.02.2016 №51/26-15-13-01-01 та відповідно до наказу ГУ ДФС у м. Києві від 17.03.2016 №1454 призначена та проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Астіка-Буд" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2012 по 31.12.2014 при проведенні господарських операцій з ПП "Строй-Пак", ТОВ "Люкс Кепітал", ТОВ "Буд ресурс-К", ТОВ "Коменерго-Комп", ТОВ "Ермана", що стали предметом заперечення ТОВ "Астіка-Буд" від 04.03.2016.

Додатково зазначив про те, що операції здійснені позивачем з вищезазначеними контрагентами не мали реального товарного характеру, роботи не виконувались, не встановлено наявності у контрагентів власних або орендованих транспортних засобів, об`єктивно необхідних для перевезення виробів для виконання робіт, виходячи з територіального розміщення контрагентів та об`єктів виконання робіт.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017 апеляційну скаргу ТОВ "Астіка-Буд" задоволено, скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2016 та ухвалено нову постанову, якою позов задоволено:

- визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 10.05.2016 № , № ;

- стягнуто з Головного управління ДФС у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Астіка-Буд" судовий збір в сумі 120 514, 16 грн.

Постановою Верховного Суду від 10.06.2024 касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві задоволено частково, скасовано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017, справу №640/11687/16 направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2020 Верховний Суд зазначив про неврахування судом апеляційної інстанції, що предметом оскарження є не наказ про призначення перевірки, а податкові повідомлення-рішення, які прийняті за результатами проведеної перевірки, водночас судом апеляційної інстанції не надано оцінки тим обставинам, що посадовими особами ТОВ "Астіка-Буд" було допущено інспекторів ГУ ДФС у м. Києві до проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі поданого заперечення від 04.03.2016 до акту документальної виїзної перевірки від 25.02.2016 №51/26-15-13-01-01.

Також Верховний Суд зазначив про те, що судом апеляційної інстанції не перевірено доводи позивача про оскарження наказів від 19.01.2016 №122 та від 17.03.2016 №1454 і наслідки їх оскарження, що свідчить про передчасність висновків суду апеляційної інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що в суді першої інстанції розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, введення в Україні воєнного стану, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст. 311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Зі змісту постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" випливає, що територіальні органи Державної податкової служби є правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються згідно з п. 2 цієї постанови, у відповідних сферах діяльності.

Також, судом встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №893 "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби України" визначено ліквідувати ГУ ДПС у м. Києві з передачею прав та обов`язків до Державної податкової служби та її територіальним органам, як відокремленим підрозділам юридичної особи публічного права.

Таким чином, наявні підстави для заміни відповідача - Головного управління ДФС у м. Києві () його правонаступником ГУ ДПС у м. Києві, як відокремленим підрозділом ДПС України (код ЄДРПОУ ВП 44116011).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Астіка-Буд" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2012 по 31.12.2014 при проведенні господарських взаємовідносин з ПП "Строй-Пак", ТОВ "Люкс Кепітал", ТОВ "Будресурс-К", ТОВ "Коменерго-Комп" та ТОВ "Ермана", що стали предметом заперечення ТОВ "Астіка Буд" від 04.03.2016 до акту документальної планової виїзної перевірки від 25.02.2016 №51/26-15-13-01-01, за результатом якої складено акт від 15.04.2016 №63/26-13-14-01-01/35269012 (т. 1 а.с. 23-96), яким встановлено порушення ТОВ "Астіка Буд" вимог:

- п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, п. 138.2 ст. 138, п. 139.1.1 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств на суму 1 566 028 грн.;

- п. 198.3, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 1 693 936 грн.

На підставі акту перевірки від 15.04.2016 №63/26-13-14-01-01/35269012 податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 10.05.2016:

- №, яким позивачу збільшено податок на прибуток підприємств на загальну суму 1 843 080 грн., у т.ч. за основним платежем 1 474 704 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 368 676 грн.;

- №, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 1 982 466 грн (за основним платежем 1 585 973 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями 396 493 грн.

Вважаючи протиправними оскаржувані податкові повідомлення-рішення позивач звернувся до суду позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що перевірку призначено за результатом розгляду заперечення позивача на акт документальної планової виїзної перевірку, тобто позапланова перевірка фактично є наслідком оскарження позивачем висновків планової перевірки, отже посилання позивача на Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 №71-VIII є необґрунтованим.

Також суд першої інстанції зазначив про те, що надані позивачем документи є недостатніми доказами, які відображають реальність господарських операцій, приймаючи до уваги надані податковим органом докази фактичної, технічної, технологічної неможливості контрагентів до вчинення дій, що становлять зміст господарської операції виконання підрядних робіт, як-от: відсутність персоналу, основних фондів, транспортних засобів тощо.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах вимог та обґрунтувань апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - ПК України).

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючим органам надано право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до абз. 1 пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно з пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Отже проведення документальної позапланової перевірки на вказаній підставі є законним лише за умови дотримання сукупності умов, а саме: подання заперечень до акта перевірки, або скарги на прийняте податкове повідомлення-рішення, наявність вимог про повний або частковий перегляд результатів перевірки або скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, вказівка платником податків на обставини, які не були досліджені під час перевірки, неможливість перевірки таких обставин без проведення перевірки.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" 28.12.2014 №71-VIII (надалі - Закон №71-VIII) у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб`єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

- з 1 січня 2015 року на перевірки суб`єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

- з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Таким чином вищезазначеними нормами встановлений спеціальний порядок проведення перевірок суб`єктів господарювання за певними умовами.

Відповідно до висновку Верховного Суду викладених у постанові від 10.06.2024 у даній справі запроваджені Законом №71-VIII обмеження не стосуються додаткових (похідних) перевірок, проведених на підставі поданих платником податків в установленому порядку контролюючому органу заперечень до акта перевірки або скарги на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час первинної (попередньої) перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення додаткової перевірки.

Як встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Астіка-Буд" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2012 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 по 31.12.2014, за результатом якої складено акт від 25.02.2016 №51/26-15-13-01-01.

В подальшому, за результатом розгляду заперечення ТОВ "Астіка-Буд" податковим органом на підставі наказу ГУ ДФС у м. Києві від 17.03.2016 №1454 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Астіка-Буд" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2012 по 31.12.2014 при проведенні господарських взаємовідносин з ПП "Строй-Пак", ТОВ "Люкс Кепітал", ТОВ "Будресурс-К", ТОВ "Коменерго-Комп" та ТОВ "Ермана", що стали предметом заперечення ТОВ "Астіка-Буд" від 04.03.2016 до акту документальної планової виїзної перевірки від 25.02.2016 №51/26-15-13-01-01.

Отже документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Астіка-Буд" призначено за результатом розгляду заперечення позивача на акт документальної планової виїзної перевірки від 25.02.2016 №51/26-15-13-01-01, тобто позапланова перевірка фактично є наслідком оскарження позивачем висновків планової перевірки, а тому положення п. 3 ст. 3 Прикінцевих положень Закону №71-VIII не поширюються на спірні правовідносини.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.04.2016 у справі №826/1205/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2016 та постановою Верховного Суду від 20.02.2018, відмовлено в задоволенні позову ТОВ "Астіка-Буд" до ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій ГУ ДФС у м. Києві щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі наказу від 17.03.2016 №1454, визнання протиправним та скасування наказу від 17.03.2016 №1454 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки".

Верховний Суд у постанові від 20.02.2018 у справі №826/1205/16 зазначив про те, що відповідачем при призначенні документальної позапланової виїзної перевірки відповідно до наказу від 17.03.2016 №1454 дотримано порядок, встановлений відповідними приписами ПК України. Крім того, призначенню документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Астіка-Буд" на підставі пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПК України передувало проведення документальної планової виїзної перевірки відповідно до наказу від 19.01.2016 №122. З огляду на те, що документальна позапланова виїзна перевірка у даному випадку є похідною від документальної планової виїзної перевірки, правомірність якої позивачем не оскаржується, то суд не може скасувати спірний наказ від 17.03.2016 № 1454 на тій лише підставі, що він прийнятий під час дії мораторію, в той час як наказ про проведення первинної перевірки протиправним на цій підставі судом не визнано.

Також, Верховний суд у вказаній постанові зазначив про те, що ТОВ "Астіка-Буд" допустило посадових осіб ГУ ДФС у м. Києві до проведення перевірки, водночас платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки, зокрема виїзної, щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Надаючи оцінку господарським взаємовідносинам позивача з ПП "Строй-Пак", ТОВ "Люкс Кепітал", ТОВ "Будресурс-К", ТОВ "Коменерго-Комп" та ТОВ "Ермана", колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 131 ПК України об`єктом оподаткування податку на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Пунктом 138.2 ст. 138 ПК України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст.139 ПК України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п.198.2 ст. 198 ПК України).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 201.4 ст. 201 ПК України, податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Пунктом 201.6 ст. 201 ПК України встановлено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий облік у зв`язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

При цьому, наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається зі змісту акта перевірки від 15.04.2016 №63/26-13-14-01-01/35269012 підставою для висновку про наявність порушень позивачем податкового законодавства слугували наступні обставини:

- податковою інформацією встановлено, що ТОВ "Геосервіс Плюс" (ТОВ "Ермана"), ТОВ "Будресурс-К", не мають основних фондів, виробничих приміщень, транспортних засобів, устаткування для надання послуг.

- відповідно до податкової інформації ТОВ "Коменерго-Комп", ТОВ "Люкс Кепітал", ПП "Строй-Пак" мають стан "внесено запис про відсутність підтвердження відомостей", свідоцтво платника ПДВ анульовано.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції та установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Згідно з ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (п. 44.1).

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності (п. 44.3).

Судом першої інстанції встановлено, що між ТОВ "Астіка-Буд" та ТОВ "Ермана" укладено договір на виконання підрядних робіт від 05.04.2012 №12/04-5, предметом якого є проведення будівельних робіт на об`єкті - індивідуальний житловий будинок з комплексом господарських будівель і споруд та здача в обумовлені договором строки робіт підряднику (позивачу) (т. 1 а.с. 170-173).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано суду копії: кошторису, акту приймання виконаних підрядних робіт, податкових накладних, платіжних доручень, ліцензії ТОВ "Геосревіс Плюс" на здійснення господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, які долучено до матеріалів справи (т. 1 а.с. 174-181).

Також, судом встановлено, що між ТОВ "Астіка-Буд" та ТОВ "Будресурс-К" укладено договір постачання від 11.09.2013 №13/09-11 предметом якого є поставка комплекту деталей та кріпильних виробів, алюмінієвої панелі для влаштування вентильованого фасаду (т. 1 а.с. 182-183).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано суду копії: специфікації, актів здачі-прийняття продукції, податкових накладних, платіжних доручень, ліцензії ТОВ "Будресурс-К" на здійснення господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, які долучено до матеріалів справи (т. 1 а.с. 184-202).

Між ТОВ "Астіка-Буд" та ТОВ "Коменерго-Комп" укладено договори на виконання підрядних робіт від 18.09.2012 №12/09-18, від 18.02.2013 №13/02-18, від 01.08.2013 №13/08-01, на виконання підрядних робіт (т. 1 а.с. 215-218, 203-206, 230-233).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано суду копії: кошторису, актів приймання виконаних підрядних робіт, договірної ціни, локального кошторису податкових накладних, платіжних доручень, які долучено до матеріалів справи (т. 1 а.с. 207-214, 219-229, 234-288).

Між ТОВ "Астіка-Буд" та ТОВ "Люкс Кепітал" укладено договори на виконання підрядних робіт від 29.11.2013 №13/11-29, від 02.12.2013 №13/12-02, від 06.12.2013 №13/12-06 (т. 2 а.с. 24-27, т. 1 а.с. 297-300, 289-292).

На підтвердження виконання умов вказаних договорів позивачем надано суду копії: кошторису, актів приймання виконаних підрядних робіт, договірної ціни, локального кошторису податкових накладних, платіжних доручень, які долучено до матеріалів справи(т. 1 а.с. 293-296, 301-322, т. 2 а.с. 1-23, 28-38).

Між ТОВ "Астіка-Буд" та ПП "Строй-Пак" укладено договори на виконання підрядних робіт від 03.03.2014 №14/03-03, від 18.06.2014 №14/06-18, від 10.03.2014 №14/03-10, від 17.09.2014 №14/09-17, від 03.10.2014 № 14/10-03, від 03.07.2014 №14/07-03 (т. 2 а.с. 39-42, 47-50, 55-58, 171-173, 184-187, 198-201).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано суду копії: кошторису на виготовлення та монтаж вікон, акт приймання виконаних робіт, договірної ціни, локальних кошторисів, податкових накладних та платіжних доручень, ліцензії ПП "Строй-Пак" на здійснення господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури (т. 2 а.с. 43-46, 51-54, 59-170, 174-183, 188-197, 202-258, т. 3 а.с. 1-32).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, вищезазначені договори укладались з субпідрядниками для забезпечення виконання договорів з замовниками позивача, а саме ТОВ "Оіл Тек Строй", ТОВ "Житлоінбуд-1", ТОВ "Фірма "Інор", ТОВ "Будакс Компані", ТОВ "Інженерні Технології Будівництва", ТОВ "Українська Будівельно-Інвестиційна Компанія "Укрбудінвест", ДП "Укрметртрстстандарт", ОСОБА_1 , на підтвердження чого надано копії договорів підряду, кошториси, графіки виконання робіт, довідки про вартість робіт, акти приймання виконаних робіт, картки рахунку 361.

В обґрунтування апеляційної скарги позивачем зазначено про те, що акти приймання виконаних будівельних робіт складаються між сторонами окремого господарського договору і мають містити посилання не на конкретних осіб, які виконували вказані роботи, а на сторін такого договору, що свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції про необхідність відображення в актах приймання виконаних будівельних робіт інформації про виконання робіт субпідрядниками.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04.12.2009 №554 затверджено примірні форми первинних облікових документів у будівництві №КБ-2в "Акт приймання виконаних будівельних робіт" та №КБ-3 "Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати" які передбачають зазначення інформації про замовника, генпідрядника, субпідрядника, реквізитів договору, найменування будівництва та його адреси, найменування об`єкта.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в актах приймання виконаних робіт складених між ТОВ "Оіл Тек Строй", ТОВ "Житлоінбуд-1", ТОВ "Фірма "Інор", ТОВ "Будакс Компані", ТОВ "Інженерні Технології Будівництва", ТОВ "Українська Будівельно-Інвестиційна Компанія "Укрбудінвест", ДП "Укрметртрстстандарт", ОСОБА_1 та позивачем відсутня інформація про залучення останнім субпідрядів, що свідчить про відсутність належних доказів на підтвердження виконання робіт визначених замовниками не позивачем, а субпідрядниками ПП "Строй-Пак", ТОВ "Люкс Кепітал", ТОВ "Будресурс-К", ТОВ "Коменерго-Комп", ТОВ "Ермана".

Щодо посилання апелянта на фотознімки виконаних (побудованих) об`єктів, як доказів на підтвердження реальності господарських операцій між позивачем та ПП "Строй-Пак", ТОВ "Люкс Кепітал", ТОВ "Будресурс-К", ТОВ "Коменерго-Комп", ТОВ "Ермана" то колегія суддів не ставить під сумній факт будівництва вказаних об`єктів, а зазначає про те, що встановленими судом обставинами не підтверджується виконання робіт саме вищезазначеними контрагентами позивача.

Також, актом перевірки від 15.04.2016 №63/26-13-14-01-01/35269012 встановлено, наступне:

- по взаємовідносинах з ТОВ "Ермана" (нова назва ТОВ "Геосервіс Плюс") до перевірки надано лише акт приймання виконаних робіт №6 без дати та податкові накладні, 01.04.2014 товариство припинено;

- по взаємовідносинах з ТОВ "Будресурс-К", відповідно до ІС "Податковий блок" відсутні будь які основі фонди, виробничі та трудові ресурси, супутні послуги не залучались, 30.08.2013 анульовано свідоцтво платника ПДВ у зв`язку з ліквідацією за власним бажанням;

- по взаємовідносинах з ТОВ "Коменерго-Комп", відповідно до ІС "Податковий блок" відсутні будь які основі фонди, виробничі та трудові ресурси, супутні послуги не залучались, згідно з повідомленнями ДПІ у Заводському районні Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій обл. від 28.03.2014, від 17.07.2014, від 19.09.2014, від 20.10.2014 юридична особа відсутня за місцезнаходженням, 05.11.2014 анульовано свідоцтво платника ПДВ за рішенням контролюючого органу;

- по взаємовідносинах з ТОВ "Люкс Кепітал", до перевірки надано лише акти приймання виконаних робіт та податкові накладні, відповідно до ІС "Податковий блок" відсутні будь які основі фонди, виробничі та трудові ресурси, супутні послуги не залучались, згідно з повідомленням ЦОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 11.09.2014, від 19.09.2014, від 30.10.2014, від 07.11.2014 від 05.12.2014, від 19.02.2015, від 05.06.2015 юридична особа відсутня за місцезнаходженням, 16.04.2015 анульовано свідоцтво платника ПДВ;

- по взаємовідносинах з ПП "Строй-Пак" до перевірки надано лише акти приймання виконаних робіт та податкові накладні, відповідно до ІС "Податковий блок" відсутні будь які основі фонди, виробничі та трудові ресурси, супутні послуги не залучались, згідно з повідомленням Полтавської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській обл. від 10.07.2014, від 15.08.2014, від 30.01.2015 юридична особа відсутня за місцезнаходженням, 26.06.2015 анульовано свідоцтво платника ПДВ.

Крім того, з Єдиного державного реєстру судових рішень судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з вироком автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.12.2014 у справі №524/10551/14-к після реєстрації ТОВ "Будресурс-К" (код 38688468) ОСОБА_2 самостійно підприємницьку діяльність не здійснював, угод фінансового характеру не складав, печатками підприємств не користувався, а реєстраційні і установчі документи зазначених підприємств передав невстановленим досудовим слідством особам, що надало змогу останнім вести незаконну господарську діяльність, а саме: складати від імені ОСОБА_2 , як директора зокрема ТОВ "Будресурс-К" (код 38688468) необхідні документи фінансово-господарської діяльності (договори, податкові, видаткові накладні, акти виконаних робіт та інші документи), звітні документи зазначених підприємств по сплаті податків, які зовні складені вірно, але фактично не відповідали дійсності, та надало змогу перераховувати грошові кошти без фактичного проведення фінансово-господарських операцій, тобто в подальшому невстановлені слідством особи використали печатки, статутні документи та реквізити зокрема ТОВ "Будресурс-К" (код 38688468) для здійснення удаваних (безтоварних) операцій та незаконного одержання доходів протягом листопада 2011 року - жовтня 2013 року.

Отже, враховуючи встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надані позивачем первинні документи не є достатніми та належними доказами, які відображають реальність господарських операцій між позивачем та спірними контрагентами, що свідчить про відсутність підстав для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.05.2016 №, №.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, при цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п. 41 "Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Астіка-Буд" - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови виготовлено 23 червня 2025 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді А.Ю.Кучма

О.М.Оксененко