Справа № 420/30774/24
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання призначити пенсію,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області, в якому позивач просить:

визнати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області №50 від 23 березня 2023 року стосовно відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 протиправним та скасувати його;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 24.10.2017 року (з дати першого звернення за призначенням пенсії) та здійснювати виплату пенсії на вказаний ним банківський рахунок - № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк», з урахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05.04.2024 надійшов лист №3020-2151/В-02/8-2100/24 року до якого ГУ ПФУ надав відповідне Рішення №50 від 23 березня 2023 року про розгляд заяви від 24.10.2017 на виконання рішення суду, відповідно до якого, останній, вчергове, протиправно відмовив у призначенні виплати пенсії, обґрунтовуючи свою відмову наступним: позивачем буцімто не була дотримана вимога щодо особистого звернення за призначенням пенсії, та що особиста заява Позивача, яка була підписана Позивачем перед нотаріусом, нотаріально посвідчена та легалізована печаткою апостиль, та оригінал якої був переданий Відповідачу засобами поштового зв`язку, буцім-то не є особистим зверненням Позивача та що Позивачем буцімто не надано належним чином завірені копії документів.

Вимога щодо особистого звернення до Відповідача не просто звужує конституційне право на звернення за допомогою через уповноваженого представника відповідно до Закону України "Про звернення громадян", а й взагалі унеможливлює право пенсіонера, який проживає за кордоном, на отримання пенсії та суперечать цілям і задачам викладеними у спеціальному Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).

Крім того, ані Закон №1058, ані Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, не передбачають такої підстави для відмови у призначенні пенсії, як надання заяви через уповноваженого представника.

Процесуальні дії

Ухвалою судді від 07.10.2024 року залишено позовну заяву без руху.

18.10.2024 року до суду за вхід. №ЕС/54561/24 від представника позивача надійшла уточнена позовна заява та заява про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 21.10.2024 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (відповідно до ст. 262 КАСУ) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

07.11.2024 року за вхід.№ЕС/61533/24 надійшов відзив на позов, в якому, зокрема, наголошено на необґрунтованості вимог позивача, оскільки частиною 1 ст. 44 Закону №1058 передбачено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Тож цитована норма Закону передбачає можливість звернення за призначенням пенсії застрахованою особою лише особисто.

Заявникові необхідно звернутися із заявою про призначення пенсії у спосіб, який чітко встановлений Порядком №22-1, - або особисто, або через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України, або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг з використанням електронного підпису.

Іншого способу за зверненням із заявою, зокрема через представника, Порядок не містить.

За результатами розгляду заяви від 24.10.2017 та доданих документів на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 по справі №540/1730/19, яке набрало законної сили 27.01.2023, Головним управлінням прийнято рішення №50 від 23 березня 2023 про відмову у призначенні пенсії за віком.

Обґрунтування правомірності прийнятого рішення про відмову: оскільки, не дотримані норми пункту 1.1. Порядку №22-1, а саме - заява на призначення пенсії надана через представника, та не дотримано вимоги статті 44 Закону №1058, а саме - не надано оригіналу трудової книжки, вирішено відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону №1058.

21.11.2024 за вхід.№ЕС/65968/24 надійшла відповідь на відзив, в якій представником позивача наголошено на тому, що фактичні обставини, встановлені у рішенні суду від 26.12.2022 у справі №540/1730/19, підтверджують отримання Відповідачем заяви Позивача з оригіналами необхідних для призначення пенсії документів.

Відповідач у відзиві не заперечує наявність у нього заяви Позивача про призначення пенсії з 24.10.2017 року з необхідними документами, зокрема і оригіналу трудової книжки.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 є громадянином України, постійно проживає на території держави Ізраїль (паспорт для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 ). До виїзду за кордон позивач проживав за адресом: Україна, АРК, м. Севастополь.

28.04.2004 ОСОБА_1 виїхав до Ізраїлю та прийнятий на консульський облік в Посольстві України в державі Ізраїль 09.12.2004.

10.10.2017 представник позивача направив до Пенсійного фонду України заяву встановленої форми про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком, яка підписана ним особисто та підпис якого засвідчений нотаріально та апостильовано, до якої додав наступні документи:

- особисту декларацію від 10.10.2017 р. у відповідності до пп.6 п.п.2.1 Розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року, яка підписана особисто ОСОБА_1 , та підпис якого засвідчений нотаріально та апостильовано;

- паспорт для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 ;

- довіреність на представництво від 10.10.2017 р., підписана Владимировим В.Б., та підпис якого засвідчений нотаріально та апостильовано;

- картку фізичної особи-платника податків, видану ДПА у м. Севастополі;

- трудову книжку ОСОБА_1

17.12.2017 року Пенсійний фонд України листом від №18587/В-11 направив звернення ОСОБА_2 від 27.10.2017 №1722 (вх. №18587/В-11 від 14.11.2017) та копії документів, доданих до звернення, щодо передачі заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії уповноваженому управлінню для розгляду по суті та повідомив, оскільки ОСОБА_1 до виїзду на постійне місце проживання до Ізраїлю проживав в м. Севастополь управлінням, визначеним для розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії, є Генічеське об`єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області.

24.10.2017 року представник позивача В. Меламед звернувся до Генічеського ОУ ПФУ Херсонської області з листом б/н « Про призначення пенсії за віком», в якому вказує, що уповноважений представник клієнта «В. Меламед Юридичного офісу (Ізраїль - Україна)» Владимирова Володимира Борисовича, який діє на підставі належним чином оформленої довіреності, з`явившись особисто до територіального підрозділу - Генічеського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області з усіма необхідними оригіналами документів, що надаються для огляду та засвідчення копій, подає оригінал апостильованої заяви про призначення, відповідно до Конституції і законів України пенсії за віком (за формою, відповідно до Додатку 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління ПФУ №22-1 від 25.11.2005р. (далі - Порядок №22-1) та оригінал декларації, що підписані особисто ОСОБА_1 , підпис якого засвідчений нотаріально та апостильовано та просить призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, про прийняте рішення сповістити у встановлений законодавством 10-денний термін представників Владимирова (за певним адресом). Додатки: Додаток №1 Довіреність, Додаток №2 Паспорт, Додаток №3 ПІН, Додаток № 4 - Трудова книжка, Додаток № 5 - Оригінал особистої заяви про призначення пенсії та особистої декларації, що підписані особисто ОСОБА_1 , підпис якого засвідчений нотаріально та апостильовано.

11.12.2017 р. Генічеське ОУ ПФУ Херсонської області листом №3314/03 повідомило представника ОСОБА_2 , оскільки звернення за призначенням пенсії здійснено з порушенням вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та нормативно-правових актів України, рішенням Генічеського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області від 30.10.2017 №32 відмовлено в призначення пенсії за віком відповідно до Закону.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2018 у справі за №821/1091/18, що набрала законної сили, суд визнав протиправним та скасував рішення ГУ ПФУ в Херсонській області від 30.10.2017 №32 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком та зобов`язав повторно розглянути подану позивачем заяву із урахуванням висновків суду.

20.12.2018 представник позивача В. Меламед звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області з листом вих. №3785 «Про надання документів для призначення пенсії, добровільне виконання рішення суду та надання розрахунків», в якому просить виконати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2018 у справі за №821/1091/18. При цьому, для виконання рішення суду надає нотаріально засвідчені довіреність представників Владимирова В.Б., паспорт громадянина України ОСОБА_1 , ІПН ОСОБА_1 , трудову книжку ОСОБА_1 . Вказуючи також, у разі необхідності здійснити запити на отримання додаткових документів, у т.ч. на підтвердження стажу, довідок про заробітну плату тощо.

18.02.2019 р. Генічеський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) ГУ ПФУ в Херсонській області листом №606/02-04, адресованому представника В. Меламед, повідомило про те, що розглянувши документи гр. ОСОБА_1 стосовно призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відповідно до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду, заявником не дотримано встановленого порядку звернення за призначенням пенсії, оскільки при зверненні до територіального органу ПФУ, до заяви про призначення пенсії за віком не додано саме копії необхідних документів, що є порушенням пункту 2.23 Порядку, а тому територіальний орган ПФУ не має підстав для призначення пенсії ОСОБА_1 . Також заявником не надано документ з відміткою про реєстрацію, наявність реєстрації місця проживання якого є обов`язковою умовою для призначення пенсії (в даному випадку в рамках звернення згідно із постановою від 02.07.2014 №234 - наявність даних про реєстрацію на території АР Крим передбачено Порядком). Враховуючи зазначене гр. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 року по адміністративній справі №540/1730/19 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 03.01.2019 року №1 про відмову у призначені пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.10.2017 року про призначення пенсії за віком, із урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.

З метою добровільного виконання рішення, 13.03.2023 року та 07.09.2023 року Позивач, через уповноваженого представника звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявами про добровільне виконання рішення суду від 26.12.2022 року.

Відповідач, листом №2100-0304-8/7950 від 27.03.2023 року повідомив, що повторно розглянув заяву та виніс рішення №50 від 23 березня 2023 про відмову в призначенні пенсії гр. ОСОБА_1 .

Листом №2100-0202-8/28897 від 07.09.2023 року пенсійний орган відмовив представнику ОСОБА_1 у наданні будь якої інформації, посилаючись на відсутність згоди ОСОБА_1 на розголошення персональних даних.

07.03.2024 року представник Позивача звернувся до Відповідача з заявою щодо забезпечення реалізації права, свободи чи законного інтересу в порядку Закону України «Про адміністративну процедуру» з вимогою розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 2017 року (з урахуванням висновків суду від 26.12.2022 року) про призначення пенсії з урахуванням додатково поданих документів, постановити та надати ОСОБА_1 вмотивоване рішення відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

05.04.2024 надійшов лист №3020-2151/В-02/8-2100/24 року до якого пенсійним органом надано Рішення №50 від 23 березня 2023 року про розгляд заяви від 24.10.2017 на виконання рішення суду.

Рішенням №50 від 23 березня 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії з наступних підстав: заява на призначення пенсії надана через представника та не дотримано вимоги статті 44 Закону №1058, а саме - не надано оригіналу трудової книжки.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Права і свободи людини, гарантії щодо них визначають зміст та спрямованість діяльності держави. Ст. 55 Конституції України проголошує: «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб».

Безперечно, забезпечити надійний захист прав і свобод людини та громадянина може тільки судова система, яка діє виключно на засадах законності, рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності судового процесу, змагальності сторін, додержання презумпції невинуватості тощо, в умовах незалежності і недоторканності суддів. Тому серед правових засобів захисту суб`єктивних прав і свобод людини та громадянина одним із найефективніших є судовий захист.

Дискреція не є довільною, вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки, за положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судовий контроль не суперечить державному контролю, ці види контролю доповнюють один одного та забезпечують збалансовану систему стримувань і противаг.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 від 09.07.2003 ( далі - Закон №1058), який передбачає, зокрема,

- пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом ( стаття 1 Закону №1058);

- право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у ст.36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом (стаття 8 Закону №1058);

- призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення (частина 1 ст. 44 Закону №1058);

- документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина 5 статті 45 Закону №1058);

- громадяни України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримали громадянства російської федерації та не одержують пенсії та соціальні послуги від органів пенсійного забезпечення російської федерації, мають право на отримання виплат згідно з цим Законом у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (абз. 3 пункту 14-4 розділу XV Закону №1058).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ 25 листопада 2005 року №22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин станом на жовтень 2017 року (далі - Порядок №22-1) який передбачає, зокрема:

- заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації) (пункт 1.1. розділу 1 Порядку №22-1);

- заява про призначення пенсії громадянам України, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів російської федерації, подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника, або надсилається поштою до органів, що призначають пенсію, визначених постановою правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-4 «Про органи, що здійснюють виплату пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 14 липня 2014 року за №804/25581 (далі - постанова) ( пункт 1.3 розділу I Порядку №22-1 із змінами, внесеними згідно з Постановою Пенсійного фонду №13-2 від 30.07.2015);

- днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону (пункт 1.7 розділу I Порядку №22-1);

- до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема:

1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу);

4) документи про місце проживання (реєстрації) особи;

5) документи, які засвідчують особливий статус особи;

6) документ уповноваженого органу російської федерації про те, що особі не призначалась пенсія за місцем реєстрації на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, та особисту декларацію про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій особам, зазначеним у пункті 1.3 розділу І цього Порядку) (пункт 2.1 розділу II Порядку №22-1);

- документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію (пункт 2.23. розділу II Порядку №22-1);

- орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі. (пункт 4.1 розділу ІV Порядку №22-1);

- при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі (пункт 4.2 розділу ІV Порядку №22-1);

- не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 розділу ІV Порядку №22-1);

- право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (пункт 4.7 розділу ІV Порядку №22-1).

Аналіз вищевказаних норм чинного законодавства свідчить про те, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку.

При цьому, особа, яка проживає за кордоном, має право на призначення пенсії, проте реалізація такого права повинна здійснюватися у встановленому національним законодавством порядку, визначеному, зокрема, у Законі №1058 і затвердженому на виконання його положень Порядку №22-1.

Як встановлено судом, спірність питання у даній справі полягає у правомірності Рішення №50 від 23 березня 2023 року, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Підставою оскаржуваної відмови є недотримання заявником встановленого порядку звернення за призначенням пенсії, зокрема:

заява на призначення пенсії надана через представника;

не дотримано вимоги статті 44 Закону №1058, а саме - не надано оригіналу трудової книжки.

Щодо надання заяви через уповноваженого представника суд зазначає наступне.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що виходячи і правової, соціальної природи пенсій, право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватись з такою умовою, як постійне проживання в Україні або відсутність міжнародного договору ратифікованого Верховною Радою України; держава відповідно до конституційних принципі зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія - Україні чи за її межами, що також передбачено в ст. 46 Конституції України.

Верховний суд України у постанові від 18.05.2022 року у справі №160/5259/20 встановив:

«… 76. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 2 квітня 2020 року представником позивачки, який діяв на підставі нотаріальної довіреності, подано безпосередньо до управління Пенсійного фонду України особисту заяву позивачки про поновлення пенсії.

77. При цьому колегія суддів зазначає, що згідно з пунктом 2.8 Порядку №22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

78. Відповідно до пункту 1.2 та пункту 1.5 Порядку №22-1 заява про поновлення виплати раніше призначеної пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

79. Таким чином, пенсіонер наділений правом вибору щодо особистого звернення до органу, що призначає пенсію, або через свого представника, а тому висновки суду апеляційної інстанції про те, що позивачка повинна особисто звернутися із заявою про поновлення пенсії є помилковими.

80. Зазначені висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 11 липня 2019 року у справі №812/564/18, від 1 жовтня 2019 року у справі №826/3943/16, від 31 жовтня 2019 року у справі №160/7699/18, від 30 січня 2020 року у справі №489/5194/16-а, від 5 лютого 2020 року у справі №501/28/17 та від 31 березня 2020 року у справі №826/14837/16, про що обґрунтовано зазначив скаржник у касаційній скарзі.

81. З огляду на вищезазначене, колегія суддів доходить висновку, що позивачкою було вжито активні дії з метою поновлення виплати пенсії, проте їй було відмовлено в такому поновленні.

82. Наведе свідчить про те, що така поведінка держави в особі її компетентних органів по відношенню до пенсіонерів, які є громадянами України та проживають за межами України, не відповідає принципу належного врядування, зміст якого розкритий у багатьох рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у рішенні від 20 січня 2012 року у справі «Рисовський проти України». Очевидно, що на виконання рішення Конституційного Суду України від 7 жовтня 2009 року у справі №25-рп/2009 державні органи, відповідальні за його виконання, не діяли вчасно та послідовно…».

Верховний суд у своїх постановах від 10.08.2023 року у справі №160/4874/20, від 05.02.2020 року у справі №501/28/17, від 11.07.2019 року у справі №812/564/18, від 31.10.2019 року у справі №160/7699/18, від 31.10.2019 року у справі №208/3325/17, дійшов однозначного висновку: «...пунктом 1.5 Порядку №22-1 передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником…».

Крім цього, Верховний суд у своїх постановах від 17.07.2018 року у справі №211/1789/17, від 18.09.2018 року у справі №522/535/17, від 31.01.2019 року у справі №520/9721/16-а, від 12.03.2019 року у справі №441/1239/17, від 08.08.2019 року у справі №426/7157/16-а чітко зазначив, що «...передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником, при цьому, відсутні вказівки на те, що останній повинен звертатися до органу ПФУ особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи поштою…».

Крім того, ані Закон №1058, ані Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, не передбачають такої підстави для відмови у призначенні пенсії, як надання заяви через уповноваженого представника.

З огляду на викладене, суд вважає, що викладена Відповідачем у спірному рішенні підстава щодо відмови Позивачу у призначення йому пенсії за віком (заява на призначення пенсії надана через представника) є протиправною, оскільки суперечать законодавству, чинному на момент виникнення спірних правовідносин, та сталій практиці Верховного Суду.

Щодо оригіналу трудової книжки

Як зазначає відповідач, 24 жовтня 2017 року ОСОБА_3 , як довірена особа ОСОБА_1 , звернувся до Генічеського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області із письмовим зверненням про призначення пенсії за віком (далі заява від 24.10.2017), долучивши наступні документи:

оригінал заяви про призначення пенсії за віком від 10.10.2017 (з проставленим апостилем);

особиста декларація підписана ОСОБА_1 (з проставленим апостилем);

копія паспорту для виїзду за кордон (серія НОМЕР_2 , строк дії паспорту до 11.01.2019);

копія довіреності, якою заявник уповноважив Меламеда В. та ще дев`ятьох осіб бути його представником;

копія реєстраційного номеру облікової картки платника податків ОСОБА_1 ;

копія трудової книжки 1шт.

За результатами розгляду заяви від 24.10.2017 та доданих документів на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 по справі №540/1730/19, Головним управлінням прийнято рішення №50 від 23 березня 2023 про відмову у призначенні пенсії за віком, зокрема, через не дотримання вимоги статті 44 Закону №1058, а саме - не надання оригіналу трудової книжки.

Разом з цим, суд враховує, що первинна заява була подана 10.10.2017 року і зауважень пенсійного органу щодо відсутності оригіналів документів про стаж (трудової книжки) пенсійним органом не висловлено. Не було це і підставою для відмови у призначенні пенсії у Рішенні Генічеського ОУПФУ за №32 від 30.10.2017.

Натомість, заява була розглянута і по ній прийнято рішення, що свідчить про достатність та належність поданого пакету документів.

Крім того, у рішенні суду від 26.12.2022 року у справі №540/1730/19 встановлено наступне: «… Крім того, суд приймає до уваги, що супровідний лист представника позивача адвокат В. Меламед від 20.12.2018 №3785 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області містить посилання на додаткове надання нотаріально засвідчених документів ОСОБА_1 , у т.ч. трудової книжки…».

Засвідчення вірності копій документів в Україні регулюється статтями 75-78 Закону України «Про нотаріат». Нотаріально засвідчена копія являє собою ксерокопію оригінального документа, скріплену гербовою печаткою, підписом та штампом нотаріуса, що підтверджує відповідність копії оригіналу.

Під час засвідчення, нотаріус перевіряє відповідність копії до оригіналу офіційного документа, що має юридичне значення, та скріплює її печаткою та підписом. Також можливе засвідчення вірності копії з копії документа, якщо така копія була засвідчена в нотаріальному порядку або видана юридичною особою, що видала оригінал документа. У більшості випадків, нотаріальна копія має ту саму силу, що і оригінал документа. Серед документів, які часто засвідчуються, є освітні документи, трудові книжки, свідоцтва про народження, довіреності, ліцензії, установчі та інші документи.

При вирішенні даного спору суд також бере до уваги, що завданням адміністративного судочинства, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Суд також зазначає, що згідно з пунктом 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до частини 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Так, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен прийняти відповідне рішення про призначення пенсії. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - призначити або відмовити в такому призначенні, однак виключно у тому випадку, коли для цього є законні підстави.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином, розглядаючи питання зобов`язання призначення пенсії, суд повинен перевірити усі умови, за яких відповідач зобов`язаний таку пенсію призначити.

В даному випадку, це вік особи та необхідна кількість страхового стажу.

Як встановлено судом, орган пенсійного фонду не обчислював страховий стаж позивача, що унеможливлює вирішення питання про достатність страхового стажу в судовому порядку.

Відтак, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, як відповідний територіальний орган Пенсійного фонду України, що розглянув заяву від 10.10.2017 та відмовив позивачу у призначенні пенсії, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.10.2017 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

При цьому, позовні вимоги про виплату пенсії на банківський рахунок, з урахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є передчасними та задоволенню не підлягають.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Кількість позовних вимог, які зумовлюють самостійну сплату судового збору, виходячи з прохальної частини даного позову, становить 1 вимога немайнового характеру, у зв`язку з чим за подання цього позову ОСОБА_1 повинен сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Згідно ж частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи, що даний позов подано в електронній формі через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС, судовий збір за подання цього позову, з урахуванням ставки 0,8%, становить 968,96 грн. (1211,20 х 0,8).

Так, з урахуванням вказаної норми КАС України на користь позивача належить стягнути 968,96 грн. судових витрат, сплачених згідно квитанції №4771-4283-8406-1850 від 24.09.2024 року.

Керуючись ст.ст.2-9, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання призначити пенсію задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області №50 від 23 березня 2023 року про розгляд заяви від 24.10.2017 на виконання рішення суду, яким відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, як відповідний територіальний орган Пенсійного фонду України, що розглянув заяву від 10.10.2017 та відмовив позивачу у призначенні пенсії, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.10.2017 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог - відмовити

Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса для листування: «В. Меламед. Юридичний офіс (Ізраїль Україна)», АДРЕСА_2 ) судові витрати за сплату судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім гривень) грн. 96 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (адреса: 73036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, буд. 6, (тимчасово: 73027, м. Херсон, вул. Комкова, 76а), ).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса для листування: «В. Меламед. Юридичний офіс (Ізраїль Україна)», АДРЕСА_2 )

Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (адреса: 73036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, буд. 6, (тимчасово: 73027, м. Херсон, вул. Комкова, 76а), , ел. пошта )

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА