Справа № 380/2160/25
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №380/2160/25
У Х В А Л А

про витребування доказів

23 червня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Желік О.М., розглянувши у письмовому провадженні питання про витребування доказів в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 із вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невирішення рапорта позивача від 31 жовтня 2024 року про надання позивачу направлення на медичне обстеження та лікування в будь-який військовий чи цивільний медичний заклад, бажано такий, що знаходиться у м.Львові, згідно форми, визначеної Додатком № 14 «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого Наказом МО № 402 від 14.08.2008, надіславши таке направлення поштою на адресу позивача - АДРЕСА_1 , та ненадання такого направлення.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути і вирішити рапорт позивача від 31 жовтня 2024 року та надати позивачу направлення на медичне обстеження та лікування в будь-який військовий чи цивільний медичний заклад, бажано такий, що знаходиться у м.Львові, згідно форми, визначеної Додатком № 14 «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого Наказом МО № 402 від 14.08.2008, надіславши таке направлення поштою на адресу - АДРЕСА_1 ;

- визнати протиправними дії та бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неналежного нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення за весь період перебування на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за весь період перебування на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , відповідно до вимог Постанови КМУ № 704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

- визнати протиправним і скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 № 153 від 30.05.2024 року щодо визнання позивача таким, що самовільно залишив розташування військової частини.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду Желік О.М. від 17.02.2025 в справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі було доставлено до електронного кабінету відповідача в підсистемі «Електронний суд» 17.02.2025.

Водночас суд встановив, що відповідач у справі відзиву на позовну заяву, а також документів та матеріалів, які можуть бути використані як докази у справі, до суду не подав.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є відповідно до ст. 72 КАС України будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Предметом доказування згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1-5 ст. 79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі згідно з ч.1 ст. 80 КАС України подати клопотання про витребування доказів судом.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути згідно з ч. 2 ст. 80 КАС України зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Відповідно до ч.3-4 ст. 73 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч.2 ст. 76 КАС України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Докази суду надають відповідно до ч.3 ст.77 КАС України учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд встановив, що предметом оскарження в межах даної адміністративної справи є, зокрема, дії відповідача щодо неналежного нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення, а також наказ командира військової частини НОМЕР_2 № 153 від 30.05.2024 року щодо визнання позивача таким, що самовільно залишив розташування військової частини.

Таким чином, з метою повного та об`єктивного встановленню всіх обставин справи, суд вважає необхідним витребувати у військової частини НОМЕР_1 відомості щодо отриманого ОСОБА_1 грошового забезпечення за весь період проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ; матеріали службового розслідування, відкритого за фактом самовільного залишення ОСОБА_1 військової частини НОМЕР_1 ; наказ командира військової частини НОМЕР_2 № 153 від 30.05.2024 щодо визнання ОСОБА_1 таким, що самовільно залишив розташування військової частини.

Керуючись ст.ст. 72, 79, 80, 205, 243, 248, 256, 287, 293, 294 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

витребувати у військової частини НОМЕР_1 :

1) відомості щодо нарахованого та виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення за весь період проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ;

2) копію матеріалів службового розслідування, відкритого за фактом самовільного залишення ОСОБА_1 військової частини НОМЕР_1 ;

3) наказ командира військової частини НОМЕР_2 № 153 від 30.05.2024 щодо визнання ОСОБА_1 таким, що самовільно залишив розташування військової частини.

Витребувані докази скерувати на адресу суду протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до ч.6-9 ст. 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Суд згідно п.3 ч1.ст. 149 КАС України може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень.

Суд згідно п.4 ч.2 ст. 149 КАС України може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Желік О.М.