Справа № 580/4039/25
Суддя: Валентина ЯНКІВСЬКА
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року справа № 580/4039/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Янківської В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у змішаній (паперовій та електронній) формі адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Птах Нафта до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

14 квітня 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю Птах Нафта подало позов до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якому просить:

1) визнати протиправним і скасувати акт індивідуальної дії Головного управління ДПС у Черкаській області, а саме визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення форма В4 від 13.12.2024 №19161/23-00-07-05-01;

2) визнати протиправним і скасувати акт індивідуальної дії Головного управління ДПС у Черкаській області, а саме визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення форми В1 від 13.12.2024 №19163/23-00-07-05-01.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки прийняті відповідачем без належного дослідження наявних документів, які визначають право позивача на формування податкового кредиту з податку на додану вартість, що порушує економічні права позивача та впливає на його майновий стан.

Ухвалою суду від 16.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Відповідач позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити повністю, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесено на підставі та в межах повноважень.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

На підставі направлення від 31.10.2024 №4309/23-00-07-05-01, виданого Головним управлінням ДПС у Черкаській області, головному державному інспектору відділу перевірок з питань відшкодування ПДВ управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Черкаській області Янчуковій Софії Володимирівні та наказу Головного управління ДПС у Черкаській області від 31.10.2024 року №2598-п, на підставі п.п.19'Л.6 п.191 ст.191, п.п.20.1.2, п.п.20.1.4, п.п.20.1.5, п.п.20.1.6 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями) проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ПТАХ НАФТА» щодо дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за вересень 2024 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 21.10.2024 року № від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету в сумі 37500 грн, відповідно до затвердженого плану перевірки.

За результатами проведеної перевірки податковим органом складено Акт про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «Птах Нафта» (податковий номер 44833794) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету від 28.11.2024 № 15235/23-00-07-07-01/.

Вказаною перевіркою зафіксовано порушення позивачем:

1) п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п.п. «в» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд.21 Декларації) за вересень 2024 року на суму 273673 гри.

2) п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п.п. «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-УІ (зі змінами та доповненнями), підприємством завищено суму бюджетного відшкодування за вересень 2024 року в сумі 37500 гривень.

На підставі Акту перевірки від 28.11.2024 № 15235/23-00-07-07-01/, ГУ ДПС у Черкаській області прийнято податкове повідомлення-рішення «форма В4» від 13.12.2024 №19161/23-00-07-05-01 та податкове повідомлення рішення «форми В1» від 13.12.2024 №19163/23-00-07-05-01.

Вважаючи оскаржувані податкові повідомлення - рішення протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначено нормами Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України, у редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Порядок справляння податку на прибуток приватних підприємств регламентовано розділом ІІІ ПК України.

Відповідно до пп. 133.1.1. п. 133.1. статті 133 ПК України платниками податку - резидентами є: суб`єкти господарювання - юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.

Об`єктом оподаткування згідно з пп. 134.1.1. пункту 134.1. статті 134 ПК України є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Згідно п.п.14.1.181 п. 14.1 ст.14 ПКУ, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

На підставі п. 198.1 ст. 198 ПКУ, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

г) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПКУ, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 ПКУ, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Пунктом 198.6 ст.198 ПКУ, встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 200.1 статті 200 ПКУ визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

З акту перевірки судом встановлено, що відповідно наданих ТОВ «ПТАХ НАФТА» до перевірки первинних документів та оборотно - сальдових відомостей по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» та по рахунку 203 «Паливо» за період квітень 2024 - вересень 2024 року встановлено розбіжність між наданими бухгалтерськими та первинними документами по придбанню дизельного палива та його списанню.

При аналізі наданих до перевірки довідок про витрати палива вантажним транспортом на автомобілі MAN CA3326IX/AI7329XF, DAF CA3583KB/CA3321XF, DAF CA3763IX/CA5463XF, MAN НОМЕР_1 ; звітів про використання коштів/електронних грошей, виданих на відрядження або під звіт (підприємством листом від 25.11.2024 року вих. №23 (вх. ГУ ДПС №51309/6 від 25.11.2024) частково надано документи після закінчення перевірки), видаткових накладних, встановлено:

- довідки про витрати палива вантажним транспортом - частково не містять підтвердження про дату та місце заправки (контрагента);

- звіти про використання коштів/електронних грошей, виданих на відрядження або під звіт - не містять чеків терміналів та чеки РРО на відповідну кількість отриманих ПММ водієм, який був у відрядженні;

- видаткові накладні (зведені), які видані в кінці місяця мають загальну інформацію про кількість палива, та жодної інформації, коли саме було видано ПММ і кому не зазначено, не

підтверджено витрати чеками РРО з АЗС при заправці пального у баки авто, не можливо встановити, що списання палива пов`язане саме з веденням господарської діяльності товариства;

- видаткові накладні на відпуск товару «Паливо дизельне» в яких прописано склад зазначаються номери автомобілів/причіпів, наприклад ( НОМЕР_2 , AC1903XF, НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та інші), які не є власністю/орендою ТОВ «ПТАХ НАФТА».

Крім, того ТОВ «ПТАХ НАФТА» до перевірки не надано:

чеки терміналів та чеки РРО на відповідну кількість отриманих ПММ;

даних отримання водіям під звіт паливних карток.

Таким чином, в порушення вимог п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п.п. «в» п. 200.4 ст. 200Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), що призвело до завищення податкового кредиту за вересень 2024 року на суму ПДВ 311173 грн. (273673 грн. + 37500 грн.), в тому числі у квітні 2024 року в сумі 34681 грн., у травні 2024 року в сумі 75522 грн., у червні 2024 року в сумі 54462 грн., у липні 2024 року в сумі 21488 грн., у серпні 2024 року в сумі 54553 грн. та у вересні 2024 року в сумі 70467 грн.

Судом встановлено, що 22.11.2024 директору ТОВ «ПТАХ НАФТА» Зозулі Денису Юрійовичу вручено запит ГУ ДПС у Черкаській області від 22.11.2024 №б/н «Про надання документів» з проханням надати у термін до 15 год. 00 хв. 22.11.2024 завірені копії документів, які мають вплив на визначення показників зазначених у податковій декларації з податку на додану вартість від 21.10.2024 № зокрема суми ПДВ заявленої до бюджетного відшкодування за вересень 2024 року та від`ємного значення.

Зокрема, ГУ ДПС у Черкаській області просило надати пояснення та їх документальне підтвердження за період квітень 2024 вересень 2024 року, а саме:

1) оборотно-сальдові відомості по рахунку 203 «Паливо» за період квітень 2024 - вересень 2024 року;

2) чеки терміналів та чеки РРО на відповідну кількість отриманих ПММ за період квітень 2024 - вересень 2024 року;

3) дані отримання водіям під звіт паливних карток за період квітень 2024 - вересень 2024 року;

4) видаткові накладні на придбання ПММ за період квітень 2024 - вересень 2024 року;

5) накази на затвердження норм палива за період квітень 2024 - вересень 2024 року;

6) подорожні листи; акти списання ПММ, лімітно-забірні відомості ПММ за період квітень 2024 - вересень 2024 року;

7) транспортні заявки на підтвердження маршруту водія за період квітень 2024 - вересень 2024 року.

На вищезазначений зазначений запит товариством документи не надано, про що складено відповідний акт від 22.11.2024 №2348/23-00-07-05-02/44833794 «Про ненадання документів при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПТАХ НАФТА» (код за ).

В даному акті зазначено, що станом на 15 годину 00 хвилини 22.11.2024 року товариством до перевірки не надано пояснення та їх документальне підтвердження за період квітень 2024 - вересень 2024 року, з наступних питань:

1) оборотно-сальдові відомості по рахунку 203 «Паливо» за період квітень 2024 - вересень 2024 року;

2) чеки терміналів та чеки РРО на відповідну кількість отриманих ПММ за період квітень 2024 - вересень 2024 року;

3) дані отримання водіям під звіт паливних карток за період квітень 2024 - вересень 2024 року;

4) видаткові накладні на придбання ПММ за період квітень 2024 - вересень 2024 року;

5) накази на затвердження норм палива за період квітень 2024 вересень 2024 року;

6) подорожні листи; акти списання ПММ, лімітно-забірні відомості ПММ за період квітень 2024 - вересень 2024 року;

7) транспортні заявки на підтвердження маршруту водія за період квітень 2024 - вересень 2024 року.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ «ПТАХ НАФТА» не надало пояснення та відповідні обгрунтування, щодо достовірності оприбуткування ПММ та їх списання в бухгалтерському обліку та завірені належним чином копії підтверджуючих первинних документів.

Даний акт від 22.11.2024 №2348/23-00-07-05-02/44833794 «Про ненадання документів при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПТАХ НАФТА» (код за ) отримав під розпис 25.11.2024 директор ТОВ «ПТАХ НАФТА» Зозуля Денис Юрійович.

Суд зазначає, що Відповідно до п.44.1 ст.44 ПКУ, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України від 16 липня 1999 року №996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996) встановлено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно частини першої статті 9 Закону №996, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

При цьому наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вв первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Слід зазначити, що обов`язок підтвердити правомірність та обгрунтованість сформованого

податкового кредиту первинними документами покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), оскільки саме він виступає суб`єктом, який використовує при обчисленні кінцевої суми податку, що підлягає сплаті до бюджету, суму податкового кредиту з податку на додану вартість, визначену постачальником, та зменшує оподатковуваний доход на вартість товарів (робіт, послуг), визначену продавцем.

Подані платником документи повинні достовірно підтверджувати реальність господарських операцій та інші обставини, з якими законодавець пов`язує право платника на податкову вигоду.

Податкова вигода може бути визнана необгрунтованою, зокрема, у випадках, якщо для цілей оподаткування операції обліковані не у відповідності з їх дійсним економічним змістом або враховані операції, що не обумовлені розумними економічними або іншими причинами (цілями ділового характеру).

Відповідно частини другої статті 9 Закону №996, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити:

1) назву документа (форми);

2) дату і місце складання;

3) назву підприємства, від імені якого складено документ;

4) зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

5) посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

6) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу.

При цьому, слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частити першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконати дії (операції) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Якщо ж фактично здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх оформлених реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Відсутність доказів реального вчинення господарських операцій виключає правомірність визначення платником податкового кредиту та витрат за такими операціями, незважаючи на наявність у нього податкових накладних та складених первинних бухгалтерських документів, що за формою відповідають вимогам чинного законодавства, а також і доказів сплати продавцю товарів, робіт (послуг) грошових коштів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області є правомірними та скасуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Валентина ЯНКІВСЬКА