Справа № 640/14188/20
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. ПолтаваСправа № 640/14188/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Головка А.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Гаврильєва С.С.,

представника позивача Сиротіна Д.В.,

представника відповідача Тутика О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полар-Інвест" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Полар-Інвест" звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 20.06.2019 року № , від 20.06.2019 року № .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що не згоден з висновками акту документальної планової виїзної перевірки № 486/26-15-14-06-02/24923732 від 22.05.2019 року про заниження доходу від дооцінки цінних паперів за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року на загальну суму 5 500 045 грн., оскільки Податковий кодекс України передбачає, що переоцінка робиться для всіх цінних паперів, що обліковує платник податку, чого податковий орган всупереч нормам Податкового кодексу України та Міжнародних стандартів не здійснив. Наведені позивачем розрахунки вказують на те, що об`єкт оподаткування (рядок 04 декларації з податку на прибуток) з урахуванням змін справедливої вартості всього класу (портфелю) поточних фінансових інвестицій (акцій) за всі три періоди - 2016, 2017, 2018 роки та неврахованого перевіркою позитивного результату від продажу цінних паперів має від`ємне значення, а тому податок на прибуток до сплати дорівнює нулю.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 року адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полар-Інвест" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення прийнято до провадження; справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Суд допустив заміну відповідача Головного управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код 43141267), його правонаступником Головним управлінням ДПС у м. Києві як відокремленим підрозділом Державної податкової служби України (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44116011).

Від Головного управління ДПС у м. Києві до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В обґрунтування відзиву зазначав, що в ході перевірки встановлено, що платником занижено дохід від дооцінки цінних паперів за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року на загальну суму 3 006 432 грн., в тому числі за 2016 рік на 3138 грн., за 2017 рік на 95 381 грн., за 2018 рік на 2 907 913 грн. Для визначення ринкової (справедливої) вартості цінних паперів було використано інформацію щодо біржового курсу цінних паперів, щодо вчинених правочинів на біржі та щодо здійснення операцій на позабіржовому ринку, розміщену на Інтернет - ресурсі: http://www.smida.gov.ua. На підставі відкритих даних перевіркою визначено справедливу вартість акцій АТ "Райффайзен Банк Аваль" (код 14305909), акцій ПАТ "Центренерго" (код 22927045) станом на 31.12.2016 року, акцій АТ "Райффайзен Банк Аваль" (код 14305909), акцій АТ "Мотор Січ" (код 14307794) станом на 31.12.2017 року, акцій АТ "Райффайзен Банк Аваль" (код 14305909) станом на 31.12.2018 року у загальній сумі 30 824 822,08 грн. Вважає, що ТОВ "Полар-Інвест" повинно було здійснити дооцінку вищезазначених цінних паперів до справедливої вартості у загальній сумі 5500045 грн., в тому числі у 2016 році на 870 730 грн., у 2017 році на 2 678 354 грн., у 2018 році на 1 950 961 грн. та відобразити суму дооцінки у складі інших доходів у загальній сумі 5500045 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, а представник відповідача проти позову заперечував з підстав, зазначених у заявах по суті справи.

Заслухавши вступне слово учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Полар-Інвест" зареєстроване як юридична особа (код 24923732) та є платником податку на прибуток.

У період з 22.04.2019 року по 15.05.2019 року Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Полар-Інвест" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, валютного законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2018 року, за результатами якої складений акт № 486/26-15-14-06-02/24923732 від 22.05.2019 року.

Перевіркою встановлено порушення, зокрема: 1.пп. 140.4.2 п. 140.4 ст. 140, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 розділу ІІІ Податкового кодексу України, а саме занижено дохід від дооцінки цінних паперів за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року на загальну суму 5 500 045 грн.

На підставі акту перевірки № 486/26-15-14-06-02/24923732 від 22.05.2019 року Головним управлінням ДФС у м. Києві прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № від 20.06.2019 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток фінансових установ на загальну суму 367093,00 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням в сумі 293674,00 грн., за штрафними санкціями в сумі 73419,00 грн.;

- № від 20.06.2019 року про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток: за І квартал 2016 року на суму 1026658 грн., за півріччя 2016 року на суму 1843991 грн., за три квартали 2016 року на суму 4705816 грн., за 2016 рік на суму 908801 грн., за півріччя 2017 року на суму 767010 грн., за три квартали 2017 року на суму 908801 грн., за 2017 рік на суму 581922 грн., за 2018 рік на суму 952647 грн.

Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду із позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначено нормами Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України, у редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно підпункту 141.2.1 пункту 141.2 статті 141 ПК України фінансовий результат до оподаткування збільшується:

на суму від`ємного фінансового результату від продажу або іншого відчуження цінних паперів, відображеного у складі фінансового результату до оподаткування податкового (звітного) періоду відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

на суму від`ємного загального результату переоцінки цінних паперів (загальна сума уцінок цінних паперів перевищує загальну суму їх дооцінок за податковий (звітний) період) (крім державних цінних паперів або облігацій місцевих позик), відображеного у складі фінансового результату до оподаткування податкового (звітного) періоду відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Підпунктом 14.1.81 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що інвестиції - це господарські операції, які передбачають придбання основних засобів, нематеріальних активів, корпоративних прав та/або цінних паперів в обмін на кошти або майно.

Як слідує з матеріалів справи Товариство з обмеженою відповідальністю "Полар-Інвест" здійснювало діяльність, зокрема: код 66.12 посередництво за договорами по цінних паперах або товарах.

Позивачем отримано ліцензію Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку серії АЕ № 294689 на: професійну діяльність на фондовому ринку - діяльність з торгівлі цінними паперами; брокерська діяльність.

Відповідно до наказу про облікову політику № 1 від 03.01.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Полар-Інвест" застосовує норми міжнародних стандартів обліку та звітності, що не заперечується сторонами.

Згідно з доводами представника відповідача в ході перевірки встановлено, що платником занижено дохід від дооцінки цінних паперів за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року на загальну суму 3 006 432 грн., в тому числі за 2016 рік на 3138 грн., за 2017 рік на 95 381 грн., за 2018 рік на 2 907 913 грн.

Надаючи оцінку вказаним висновкам суд зазначає наступне.

Так, відповідно до вимог Міжнародних стандартів фінансової звітності 13 "Оцінка справедливої вартості", цінні папери, які є фінансовими інвестиціями, оцінюються на дату балансу за справедливою вартістю.

Справедлива вартість - це ринкова оцінка, а не оцінка з урахуванням специфіки суб`єкта господарювання. Для деяких активів та зобов`язань може бути ринкова інформація або ринкові операції, інформація про які є відкритою. Для інших активів та зобов`язань може не бути ринкової інформації або ринкових операцій, інформація про які є відкритою. Проте мета оцінки справедливої вартості в обох випадках однакова - визначити ціну, за якою відбувалася б звичайна операція продажу актива чи передачі зобов`язання між учасниками ринку на дату оцінки за нинішніх ринкових умов (тобто, вихідну ціну на дату оцінки з точки зору учасника ринку, який утримує актив або має зобов`язання).

Параграф 24 МСФЗ 13 конкретизує визначення справедливої вартості - це ціна, яка була б отримана за продаж актива або сплачена за передачу зобов`язання у звичайній операції на основному (або найсприятливішому) ринку на дату оцінки за поточних ринкових умов (тобто вихідна ціна), незалежно від того, чи спостерігається така ціна безпосередньо, чи оцінена за допомогою іншого методу оцінювання.

За змістом МСФЗ 13 найсприятливіший ринок - ринок, який максимізує суму, яка була б отримана за продаж актива, або мінімізує суму, яка була б сплачена за передачу зобов`язання, після врахування всіх витрат на операцію та транспортних витрат.

При цьому основним ринком є ринок з найбільшим обсягом та рівнем активності для даного актива чи зобов`язання.

У відповідності до пункту 61 МСФЗ 13 господарювання застосовує методи оцінки вартості, які відповідають обставинам та для яких є достатньо даних, щоб оцінити справедливу вартість, максимізуючи використання доречних відкритих вхідних даних та мінімізуючи використання закритих вхідних даних.

Мета застосування методу оцінки вартості - визначити ціну, за якою відбулася б звичайна операція продажу актива чи передачі зобов`язання між учасниками ринку на дату оцінки за поточних ринкових умов. Три широко застосовувані методи оцінки вартості такі: ринковий підхід, витратний підхід та дохідний підхід. Основні аспекти цих підходів стисло викладені в параграфах Б5-Б11. Для оцінки справедливої вартості суб`єкт господарювання застосовує методи оцінки вартості, що відповідають одному або кільком зазначеним підходам (пункт 62 МСФЗ 13).

В деяких випадках годитиметься один метод оцінки вартості (наприклад, при оцінюванні актива або зобов`язання з використанням цін котирування на активному ринку для ідентичних активів або зобов`язань). В інших випадках годитимуться декілька методів (наприклад, це може бути у випадку, коли оцінюється одиниця, що генерує грошові кошти). Якщо для оцінки справедливої вартості застосовують кілька методів оцінки, то результати (тобто, відповідні показники справедливої вартості) слід оцінювати, враховуючи прийнятність діапазону значень, на які вказують такі результати. Оцінка справедливої вартості - це точка в діапазоні, яка найкраще представляє справедливу вартість за даних обставин (пункт 63 МСФЗ 13).

Якщо ціна операції - це справедлива вартість при первісному визнанні, а для оцінки справедливої вартості у наступних періодах застосовуватимуть методу оцінки вартості, у якій використовуються закриті вхідні дані, то метод оцінки слід калібрувати так, щоб при первісному визнанні результат методу оцінки дорівнював ціні операції. Калібрування забезпечує відображення методом оцінки вартості поточних ринкових умов, і це допомагає суб`єктові господарювання визначити, чи необхідне коригування методу оцінки вартості (наприклад, може бути характеристика актива чи зобов`язання, яку метод оцінки вартості не враховує). Після первісного визнання, оцінюючи справедливу вартість за допомогою методу оцінки вартості або методів, які використовують закриті дані, суб`єкт господарювання має забезпечити, щоб такі методи оцінки вартості відображали дані, які спостерігаються на ринку (наприклад, ціну на подібний актив або зобов`язання) на дату оцінки (пункт 64 МСФЗ 13).

Методи оцінки вартості, що використовуються для оцінки справедливої вартості, слід застосовувати послідовно. Проте зміна в методі оцінки або у способі його застосування (наприклад, зміна вагових коефіцієнтів при застосуванні кількох методів оцінки або зміна коригування, що застосовується до методу оцінки вартості) є доречною, якщо наслідком такої зміни є оцінка, яка так само або краще представляє справедливу вартість за даних обставин. Це може бути, наприклад, у випадку настання будь-якої з таких подій: а) сформувались нові ринки; б) стає доступною нова інформація; в) інформація, що використовувалась раніше, тепер недоступна; г) методи оцінки вартості вдосконалились; або ґ) змінилися ринкові умови (пункт 65 МСФЗ 13).

У відповідності до пункту 33.3 статті 33 ПК України базовий податковий (звітний) період - період, за який платник податків зобов`язаний здійснювати розрахунки податків, подавати податкові декларації (звіти, розрахунки) та сплачувати до бюджету суми податків та зборів, крім випадків, передбачених цим Кодексом, коли контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму податкового зобов`язання платника податку.

Пунктом 137.4 статті 134 ПК України встановлено, що податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік.

З огляду на наведені норми, станом на дату подання звіту про фінансовий стан підприємства фінансові інвестиції повинні відображатись за справедливою вартістю.

За даними бухгалтерського обліку ТОВ "Полар-Інвест" станом на 31.12.2016 року на рахунку 352 обліковувались акції 47 підприємств, серед яких: 350 000 акцій АТ "Райффайзен Банк Аваль", 631 900 акцій ПАТ "Центренерго", 225 акцій АТ "Мотор Січ", 2091 акція ПАТ "Укрнафта", 11 740 акцій ПАТ "Єнакієвський металургійний завод, 936 924 акцій ПАТ Судноплавний завод "Залів", 137 300 акцій ПАТ "Домінанта Колект та інших.

Станом на 31.12.2017 року на рахунку 352 обліковувались акції 47 підприємств, серед яких: 31 803 850 акцій АТ "Райффайзен Банк Аваль", 331 акцій АТ "Мотор Січ", 2091 акція ПАТ "Укрнафта", 11 740 акцій ПАТ "Єнакієвський металургійний завод, 936 924 акцій ПАТ Судноплавний завод "Залів" та інших.

Станом на 31.12.2018 року на рахунку 352 обліковувались акції 42 підприємств, серед яких: 39 333 890 акцій АТ "Райффайзен Банк Аваль", 384 акцій АТ "Мотор Січ", 2091 акція ПАТ "Укрнафта", 11 740 акцій ПАТ "Єнакієвський металургійний завод, 936 924 акцій ПАТ Судноплавний завод "Залів" та інших.

Також, наявність акцій у позивача на відповідну дату підтверджується виписками депозитарних установ з рахунків у цінних паперах позивача.

Згідно акту перевірки з посиланням на рахунок бухгалтерського обліку 352 податковий орган зазначає, що позивач облікував станом на 31.12.2016 року акції 2 емітентів: 350 000 акцій АТ "Райффайзен Банк Аваль", 631 900 акцій ПАТ "Центренерго"; станом на 31.12.2017 року акції 2 емітентів: 32 153 850 акцій АТ "Райффайзен Банк Аваль", 331 акцій акцій АТ "Мотор Січ"; станом на 31.12.2018 року акції 1 емітента: 39 333 890 акцій АТ "Райффайзен Банк Аваль".

В свою чергу, аналіз положень підпункту 141.2.1 пункту 141.2 статті 141 ПК України вказує на те, що від`ємний результат переоцінки, який впливає на збільшення фінансового результату, визначається як різниця між загальною сумою уцінок цінних паперів та загальною сумою їх дооцінок.

Тобто, ПК України передбачає, що переоцінка робиться для всіх цінних паперів, що обліковує платник податку, чого податковий орган не зробив.

Представником відповідача не наведено обґрунтованих пояснень та розрахунків щодо вибіркового проведення дооцінки цінних паперів певних емітентів з посиланням на положення МСБО та МСФЗ.

За таких обставин, суд вважає висновки податкового органу про порушення позивачем пп. 140.4.2 п. 140.4 ст. 140, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 розділу ІІІ Податкового кодексу України та заниження доходу від дооцінки цінних паперів за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року на загальну суму 5 500 045 грн., здійснено при помилковому розумінні норм діючого законодавства України та фактичних обставин справи.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Таким чином, оскільки належними та допустимими доказами відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування, не довів правомірності власних рішень, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявлених ТОВ "Полар-Інвест" позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 20.06.2019 року №, від 20.06.2019 року № .

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полар-Інвест" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 21020,00 грн.

Щодо відшкодування судових витрат на проведення оцінки акцій в розмірі 50 000,00 грн. суд зазначає наступне.

Частинами першою та третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частин 3-8 статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України спеціаліст, перекладач, експерт отримують винагороду за виконані роботи (надані послуги), пов`язані із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. У випадках, коли сума витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача, експерта або проведення експертизи повністю не була сплачена учасниками справи попередньо (авансом), суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно частин 7, 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частинами першою - третьою статті 101 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до частин першої, шостої, сьомої статті 104 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має такі самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Суд вважає, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, тощо.

Кодекс адміністративного судочинства України встановлює порядок проведення експертизи на замовлення учасника справи та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони. Це означає, що для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах судового процесу.

Як слідує зі звітів про оцінку акцій, метою оцінки є визначення справедливої (ринкової) вартості об`єкту оцінки з метою відображення в бухгалтерському обліку замовника оцінки.

Звіти про оцінку складені 05.01.2020 року, тобто, до звернення позивача з позовом до суду - 24.06.2020 року.

Таким чином, оскільки замовлення оцінки цінних паперів відбулось за ініціативою ТОВ "Полар-Інвест" до подання позову до суду з метою здійснення належного бухгалтерському обліку, а представником позивача не доведено, що вказані витрати були необхідні та пов`язані з розглядом справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх відшкодування.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Полар-Інвест" (вул. професора Підвисоцького, 10/10, офіс 61, м. Київ, 01103; ) до Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 20.06.2019 року № , від 20.06.2019 року № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полар-Інвест" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 21020,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.06.2025 року.

Головуючий суддя А.Б. Головко