Справа № 380/25454/24
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2025 рокусправа № 380/25454/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої - судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі ГУ ПФУ в Рівненській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач 2), в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову у призначенні пенсії від 19.07.2024 № 63;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи з 26.02.1990 по 07.06.1999 на посаді помічника бурильника 3-го розряду на Хмельницькій дільниці, з 08.06.1999 по 31.10.2002 на посаді машиніста бурової установки 3-го розряду, з 01.11.2002 по 19.05.2003 на посаді машиніста бурової установки 5-го розряду у Львівському спеціалізованому управлінні № 584 тресту «Укрбурвод» (Львівському спеціалізованому управлінні «Бурвод» № 584 ВАТ «Укрбурвод») до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити згідно записів трудової книжки та виплачувати ОСОБА_1 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 12 липня 2024 року;

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 12.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою та документами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

19.07.2024 ГУ ПФУ в Рівненській області прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії № 63.

Позивач вважає, що рішення відповідача 1 про відмову у призначенні йому пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 63 від 19.07.2024 та бездіяльність відповідачів щодо непризначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не відповідає нормам чинного законодавства, не відповідає дійсним обставинам справи, що, в свою чергу, унеможливлює реалізацію його права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є протиправним і підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 23.12.2024 було залишено позовну заяву без руху.

26.12.2024 від позивача надійшла заява про усунення недоліків (вх. №95098).

Ухвалою від 30.12.2024 суддя відкрила провадження в адміністративній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

09.01.2025 від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву (вх. №1821), відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що дії ГУ ПФУ в Рівненській області щодо відмови позивачу у призначенні пенсії є правомірними та такими, що відповідають чинному законодавству України, оскільки право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058 виникає у чоловіків за наявності не менше 12 років 6 місяців пільгового стажу роботи за Списком №2. Водночас, у позивача недостатній пільговий стаж та, відповідно, відсутнє право на призначення такої пенсії.

14.01.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача 2 (вх. №2962), в якій представник покликається на те, що позивач з 26.02.1990 по 19.05.2003 працював у Львівському спеціалізованому управлінні №584 тресту «Укрбурвод» (Львівське спеціалізоване управління «Бурвод» № 584 ВАТ «Укрбурвод») на посадах помічника бурильника 3-го розряду на Хмельницькій дільниці, машиніста бурової установки 3-го розряду, машиніста бурової установки 5-го розряду. Дана робота передбачена в Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, - розділ XIІІ «БУРЕНИЕ, ДОБЫЧА И ПЕРЕРАБОТКА НЕФТИ И ГАЗА, ПЕРЕРАБОТКА УГЛЯ И СЛАНЦА», Бурение, підрозділ а) робітники: бурильники та їх помічники. Пільговий стаж позивача за Списком № 2 становить 13 р. 02 міс. 24 дн., тобто, більше необхідного пільгового стажу 12 років 6 місяців, загальний (страховий) стаж його роботи становить більше необхідного стажу 30 років у чоловіків (всього 37 років 1 місяць 19 днів), що не заперечується відповідачами, і 11.07.2024 позивач досяг 55 років. Представник позивача вважає, що вказані стаж і вік є достатніми для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 у відповідності до п.п 2 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 12.07.2024. Відтак, рішення ГУ ПФУ в Рівненській області про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 є протиправним і підлягає скасуванню судом.

15.01.2025 від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву (вх. №3386), в якому представник пояснив, що підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є, передусім, наявність професії та виробництва в Списках № 1 № 2 та, якщо особа працювала після 01.01.1992, підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці за результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачено Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, за умови зайнятості працівника на вищеназваних роботах не менш як 80% робочого часу. Для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, в яких зазначаються: періоди роботи, що зараховуються до пільгового стажу, професія або посада, факт зайнятості на цих професіях (посадах) протягом повного робочого дня, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи, що складається на підставі первинних документів (п. 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637). У довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана довідка. Разом з тим, атестація робочих місць за умовами праці на підприємствах і в організаціях проводиться згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі - Порядок № 442), та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41. У разі ліквідації підприємства, де колись працювала особа, без визначення правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, здійснюється відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105. Підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, що створені при головних управліннях Пенсійного Фонду України. До довідки, уточнюючої пільговий характер роботи (після 21.08.1992) надаються витяги з наказів про результати проведеної атестації робочих місць на підприємстві, проведеної відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 за № 442 про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці. Необхідність надання довідки, що уточнює характер виконуваної роботи, зумовлено, зокрема, тим, що в трудовій книжці відсутня інформація про зайнятість протягом повного робочого дня в шкідливих і важких умовах праці та про те, що робоче місце особи, яка звертається за пенсією на пільгових умовах, атестовано. Будь яких документів, про те що посада яку займав позивач підпадає до посад по Списку № 2 який б підтверджував пільговий характер роботи ОСОБА_1 надано не було. Таким чином період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи визначає підприємство шляхом надання оформленої належним чином уточнюючої довідки у відповідності зі Списками, затверджуваними Кабінетом Міністрів України на підставі первинних документів за час роботи особи на відповідному підприємстві. Страховий стаж позивача становить 37 років 1 місяць 19 днів. Пільговий стаж на роботах за Списком №2 не визначено. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди трудової діяльності. За наданими документами позивачу не зараховано пільговий стаж роботи за Списком №2, оскільки до заяви про призначення пенсії не долучена довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (Додаток №5). Відсутня інформація про відволікання від роботи (знаходження у відпустках без збереження заробітної плати, в учбових відпустках, участь у страйках, переведення на роботи з неповним робочим днем чи на інші роботи, про перебування підприємства в простої тощо). Представник зазначив, що з оглянутих документів, які були долучені позивачем до заяви, в управління відсутні підстави для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку, що передбачено ч. 2 ст. 114 Закону Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки у позивача пільговий стаж роботи по Списку №2 недостатній. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

21.01.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача 1 (вх. №4903), в якій представник зазначив, що рішення ГУ ПФ України в Рівненській області про відмову у призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 є протиправним і підлягає скасуванню, оскільки у позивача є достатній стаж для призначення пенсії. Просив суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

12.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та надано пакет документів.

Відповідно до п. 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

За принципом екстериторіальності, документи ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.

19.07.2024 ГУ ПФУ в Рівненській області було розглянуто заяву позивача та долучені до заяви документи та за результатами розгляду його заяви прийнято рішення №63 про відмову у призначення пенсії, через відсутність необхідного пільгового стажу роботи.

Позивач із такою відмовою не погоджується, відтак змушений звернутися до суду за захистом своїх законних прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, відповідач 1 мотивував його тим, що за наданими позивачем документами не зараховано пільговий стаж роботи за Списком №2, оскільки відсутня довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджена постановою КМУ від 12.08.1993 №637. У зв`язку із чим відповідач 1 відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з п. 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 01.09.1986 вступив до Стрийського середнього професійно-технічного училища №35 та 16.07.1987 закінчив повний курс середнього професійно технічного училища на базі середньої освіти за професією помічника бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловини на нафту та газу, що підтверджується дипломом № НОМЕР_1 .

Згідно трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , 26.02.1990 позивач був прийнятий на роботу у Львівське СУ-584 тресту «Укрбурвод» помічником бурильника 3 розряду;

08.06.1999 переведений машиністом бурової установки 3 розряду;

01.11.2002 переведений машиністом бурової установки 5 розряду;

19.05.2003 позивач звільнений по ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Згідно виписки з наказу по Львівському спеціалізованому управлінню №584 Бурвод № 100 від 27.07.1987 з 01.07.1987 професію «бурильник» перейменовано на професію «машиніст бурової установки».

Відповідно до наказу Львівського спеціалізованого управління №584 Бурвод ВАТ «Укрбурвод» № 173 від 23.09.1992 затверджено перелік посад і професій, які дають право на пільгову пенсію за списком №2, зокрема, машиністи бурових установок і в тому числі, які зайняті на бурінні розвідувально-експлуатаційних свердловин на воду глибиною понад 50м і які піднадзорні органам державного надзору.

На підставі наказу №43 від 09.03.1994 Львівське спеціалізоване управління №584 «Укрбурвод» перейменовано у Львівське спеціалізоване управління «Бурвод» №584 ВАТ «Укрбурвод».

Згідно наказу Львівського спеціалізованого управління №584 Бурвод ВАТ «Укрбурвод» № 62 від 11.10.1999 затверджено перелік робочих місць, професій і посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників управління, які дають право на пільгову пенсію за списком №2, зокрема, машиністи бурової установки, код КП 2290000а-13590.

Відповідно до наказу Львівського спеціалізованого управління №584 Бурвод ВАТ «Укрбурвод» № 25 від 07.05.2001 затверджено перелік робочих місць, професій і посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників управління, які дають право на пільгову пенсію за списком №2, зокрема, машиністи бурової установки, код КП 2290000а-13590.

Протоколом засідання постійно-діючої атестаційної комісії ЛСУ-584 ВАТ «Укрбурвод» по результатах атестації робочих місць за умовами праці від 21.03.2005, підтверджено право на пенсійне забезпечення по Списку № 2 працівників таких професій, зокрема, машиністів бурових установок.

Як вбачається із висновку № 964 експертизи якості проведення атестації робочих місць за умовами праці та встановлення інших пільг і компенсацій за роботу в несприятливих умовах праці вих. № 14/07-3856 від 23.05.2005, головним державним експертом Бондар Л. встановлено, що за результатами атестації видано відповідний наказ від 01.04.2005 за № 28-К «Про результати атестації робочих місць за умовами праці», яким обґрунтовано підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення працівникам робочих місць: Списку № 2, 2290000а- 13590, КП 8113.1 - машиніст бурової установки (33 робочих місця).

Крім цього, висновком № 1002 експертизи якості проведення атестації робочих місць за умовами праці та встановлення інших пільг і компенсацій за роботу в несприятливих умовах праці вих. № 14/07-4701 від 15.06.2005, головним державним експертом Бондар Л., встановлено, що за результатами атестації видано відповідний наказ від 11.10.1999 року за № 62 «Про атестацію робочих місць», яким обґрунтовано підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення 8 працівникам робочих місць: Списку № 2, 2290000а-13590, КП 8113.1 - машиніст бурової установки (34 робочих місця).

Згідно наказу №69 від 13.08.2007 Львівське спеціалізоване управління №584 ВАТ «Укрбурвод» перейменовано у Львівське спеціалізоване управління «Бурвод» №584 ТОВ «Укрбурвод».

Відповідно до довідки № 13 від 27.11.2024, виданої Львівським спеціалізованим управлінням «Бурвод» № 584 ТОВ «БК» «УКРБУРВОД» на вимогу ОСОБА_1 , він дійсно працював у Львівському спеціалізованому управлінні № 584 тресту «Укрбурвод» з 26.02.1990 за професією помічник бурильника ІІІ-го розряду на Хмельницькій дільниці (наказ № 30-к від 26.02.1990); 08 червня 1999 року був переведений на посаду машиніста бурової установки ІІІ-го розряду (наказ № 34 від 08.06.1999); 01.11.2002 був переведений на посаду машиніста бурової установки V-го розряду (наказ № 62 від 25.10.2002); 19.05.2003 був звільнений за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України (наказ № 33 к від 19.05.2003).

Про те, як вбачається із наявної в матеріалах справи інформаційної довідки виданої Державним архівом Львівської області від 04.12.2024 №К-2851/07-12, документи Львівського БУ 584 тресту «Укрбурвод» в Державний архів Львівської області на зберігання не надходили, тому підтвердити стаж праці за період з 26.02.1990 - 19.05.2022 ОСОБА_1 неможливо.

Згідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, форми ОК-5 у ОСОБА_1 страховий стаж становить 37 років 1 місяць 19 днів.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» та Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах та працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), який регулює застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Пунктом 3 Порядку № 383 застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Так, за приписами ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За період до 1 січня 2004 року обчислення трудового стажу здійснювалося згідно зі статтями 56-63 Закону № 1788.

У п. п. 1, 2 та 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, то для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Абзацом 1 п. 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Однак, дія цього порядку поширюється на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17 та від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17.

Як вбачається із трудової книжки серії НОМЕР_2 , позивач з 26.02.1990 був прийнятий на роботу у Львівське СУ-584 тресту «Укрбурвод» помічником бурильника 3 розряду;

08.06.1999 переведений машиністом бурової установки 3 розряду;

01.11.2002 переведений машиністом бурової установки 5 розряду;

19.05.2003 позивач звільнений по ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Відтак, наявність трудової діяльності позивача на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, в період з 26.02.1990 по 19.05.2003 дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Вищезазначені записи вчинені належним чином, свідчать про зайнятість позивача повний робочий день. Іншого, зокрема про скорочений або неповний режим роботи протягом цих періодів, в трудовій книжці не міститься.

Водночас суд зазначає, що у трудовій книжці позивача чітко зазначені відомості щодо характеру роботи позивача у відповідні період на посадах, що віднесені до відповідного списку, а саме машиніста бурової установки 3 та 5 розряду.

Суд зазначає, що Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16.01.2003, - застосовуються Списки № 1, 2, затвердження постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.

Робота, яку виконував позивач передбачена в Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, - розділ ХШ «БУРЕНИЕ, ДОББІЧА И ПЕРЕРАБОТКА НЕФТИ И ГАЗА, ПЕРЕРАБОТКА УГЛЯ И СЛАНЦА», Бурение, підрозділ а) робітники: бурильники та їх помічники;

В Списку № 2 передбачений перелік виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. № 162, розділ XXVII «Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших об`єктів», підрозділах, робітники, шифр 2290000а-13590: Машиністи бурових установок, бурильники, бурильники баштових бурових кареток ББК-4 і "Клаймакс", бурильники механічного буріння, бурильники механічного буріння свердловинпереносних бурових установок, бурильники механічного буріння свердловин, бурильники механічного ударного буріння бурильники на бурінні глибоких свердловин, бурильники бурінні,бурильники на верстатах обертального (колонкового) буріння, бурильники пневматичного буріння і на верствах ударно-обертального буріння, бурильники ручного буріння свердловини, бурильники ручного ударно обертального буріння свердловини, бурильники свердловин, бурильники (машиністи) верстатів обертального (колонкового) буріння, бурильники (машиністи) верстатів ударно канатного буріння, бурильники структурно пошукового буріння, бурові майстри механічного колонкового буріння, бурові робітники на верстатах обертального (колонкового) буріння, майстри змінного механічного буріння свердловини, майстри штангового буріння вручну (змінні), машиністи бурових верстатів, машиністи кранівники з бурових робіт, машиністи машин вертикального буріння, машиністи машин горизонтального буріння, машиністи збоєчно-бурових машин, машиністи свердловин гідроврубу, машиністи верстатів канатно-ударного буріння, машиністи верстатів термічного буріння, машиністи верстатів ударно канатного іобертального буріння, машиністи верстатів шарошечного буріння, робітники на ручному і механічному бурінні у тому числі зайняті на буріння розвідувально-експлуатаційних свердловин на воду глибиною понад 50 м і піднаглядних органам державного нагляду.

Крім цього, дана позиція передбачена в Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, розділ XXV11 «Будівництво», підрозділ а, робітники, шифр 27а: Машиністи бурових установок, у тому числі зайняті бурінням розвідувально-експлуатаційних свердловин на воду завглибшки понад 50.

Таким чином, суд висновує, що позивач працював на посадах помічника бурильника 3 розряду, а згодом машиністом бурової установки 3 та 5 розряду, а відтак дана робота пов`язана із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, що сумарно становить більше 12 років 6 місяців.

Однак, відповідач 1 обґрунтовує законність свого рішення щодо відсутності пільгового стажу тим, що позивачем не надана пільгова довідка та матеріали атестації робочих місць, подання яких визначено Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993№ 637.

Відповідно до п. п 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (набрав чинності з 21.08.1992, далі - Порядок № 442), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 зазначеного Порядку встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з п 6 Порядку № 442 атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відтак, суд зазначає, що пільговий стаж позивача за Списком №2 становить 13 роки 2 місяці 24 дні, загальний (страховий) стаж становить більше необхідного стажу 30 років для чоловіків, що не заперечується відповідачами, і крім того, 11.07.2024 позивач досяг 55 років.

Крім того, суд зазначає, що у відповідності до розділів ІІІ, ІV Порядку № 22-1, відповідач наділений повноваженнями самостійно отримати необхідні документи, що відповідає принципу належного урядування і націлено на забезпечення органами Пенсійного фонду України реалізації громадянами їх конституційного права на пенсійне забезпечення.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Отже, перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо виключно на позивача є неприйнятним.

Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Аналізуючи оскаржуване рішення, суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини другої статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, пункт 36, від 01.07.2003, яке, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Однак, як встановлено судом, та вбачається із матеріалів справи, відповідачем 1 зазначених вище принципів при прийнятті рішення дотримано не було, та обрано найбільш несприятливий для позивача спосіб вирішення ситуації шляхом відмови у призначенні пенсії.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач 1, відмовляючи у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправно не зарахував пільговий стаж позивача згідно із записами трудової книжки.

Відтак, суд вважає необхідним визнати таку відмову протиправною, а рішення ГУ ПФУ в Рівненській області про відмову у призначенні пенсії від 19.07.2024 № 63, - скасувати.

Щодо органу Пенсійного фонду України, якого належить зобов`язати відновити порушене право позивача на отримання пільгової пенсії, суд зазначає таке.

У п. п. 27, 28 постанови від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23 Верховний Суд вказав, що у справі, яка розглядається суди встановили, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ у Волинській області, рішенням якого ОСОБА_1 з 11.01.2023 призначено пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, при обчисленні якої застосовано показник середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016. Тож, дії зобов`язального характеру щодо проведення позивачу нарахування призначеної йому пенсії за віком згідно із Законом № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки, має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що призначив позивачу пенсію, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ Волинської області, у зв`язку із чим рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

У цій справі заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за принципом екстериторіальності розглянуло ГУ ПФУ в Рівненській області, яке за результатами її розгляду ухвалило оскаржуване рішення про відмову в призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, право позивача на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» порушило саме ГУ ПФУ в Рівненській області, з огляду на що саме цей орган Пенсійного фонду України належить зобов`язати відновити порушене право позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання права на ефективність внутрішніх механізмів в аспекті забезпечення гарантій, визначених ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вказував, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (рішення від 06.09.2005 у справі "Гурепка проти України" (Gurepka V. Uкrаinе), заява № 61406/00, п 59); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (рішення від 26.10.2000 у справі "Кудла проти Польщі", заява № 30210/96, п 158) (п 29 рішення Європейського суду з прав людини від 16.08.2013 у справі "Гарнага проти України", заява № 20390/07).

Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав. Таким чином, обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зобов`язаний враховувати положення ст. 13 Конвенції стосовно права на ефективний засіб юридичного захисту, під яким слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів (наслідків), дає найбільший ефект, забезпечує поновлення порушеного права та є адекватним наявним обставинам.

У постанові від 11.02.2020 у справі № 0940/2394/18 Верховний Суд сформулював такий висновок: у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт звернення дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання відповідним заявником усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти під час прийняття рішення на власний розсуд.

Суд зазначив, що такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки під час розгляду вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але й у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити певні дії після скасування його адміністративного акта.

Аналогічний підхід застосовано Верховним Судом у постанові від 22.09.2022 у справі № 380/12913/21.

Разом з цим, ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, тобто Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

До компетенції суду не належить здійснення призначення пенсії та первісного визначення права особи на призначення пенсії, судом здійснюється лише контроль правомірності рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень (відповідача) щодо вказаних питань. При цьому суд не обраховує страховий стаж позивача.

Крім цього, суд зауважує, що заява ОСОБА_1 від 12.07.2024 за принципом екстериторіальності, про призначення пенсії за віком розглядалися ГУ ПФУ в Рівненській області, а відтак, в контексті розгляду цієї справи, суд вважає, що належним та ефективним способом буде зобов`язання повторно розглянути заяву позивача про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах (з урахуванням висновків суду у цій справі) саме ГУ ПФУ в Рівненській області.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Рівненській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії від 19.07.2024 № 63 та зобов`язання ГУ ПФУ в Рівненській області повторно розглянути заяву позивача від 12.07.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням наданої судом у рішенні правової оцінки, зарахувавши попередньо до страхового стажу позивача період роботи з 26.02.1990 по 07.06.1999 на посаді помічника бурильника 3 го розряду на Хмельницькій дільниці, з 08.06.1999 по 31.10.2002 - на посаді машиніста бурової установки 3 го розряду, з 01.11.2002 по 19.05.2003 - на посаді машиніста бурової установки 5 го розряду у Львівському спеціалізованому управлінні №584 тресту «Укрбурвод» (Львівському спеціалізованому управлінні «Бурвод» №584 ВАТ «Укрбурвод»), згідно трудової книжки НОМЕР_2 .

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За подання позовної заяви до суду, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією № 6610-5185-4267-8507.

Оскільки суд позов задовольняє частково, то на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, спірне рішення якого стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду, сплачений судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 19-20, 22, 25-26, 72, 77, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, п.п. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 19.07.2024 № 63 про відмову у призначенні пенсії

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (, адреса: 33028, м. Рівне, вул. Борисенка Олександра, 7) повторно розглянути заяву (з урахуванням висновків суду у цій справі) ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) від 12.07.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дня звернення, а саме з 12.07.2024, зарахувавши попередньо до страхового стажу період роботи з 26.02.1990 по 07.06.1999 на посаді помічника бурильника 3 го розряду на Хмельницькій дільниці, з 08.06.1999 по 31.10.2002 - на посаді машиніста бурової установки 3 го розряду, з 01.11.2002 по 19.05.2003 - на посаді машиніста бурової установки 5 го розряду у Львівському спеціалізованому управлінні №584 тресту «Укрбурвод» (Львівському спеціалізованому управлінні «Бурвод» №584 ВАТ «Укрбурвод»), згідно трудової книжки НОМЕР_2 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (, адреса: 33028, м. Рівне, вул. Борисенка Олександра, 7) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 20.06.2025.

СуддяПотабенко Варвара Анатоліївна