Справа № 640/1691/20
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 рокум. ПолтаваСправа № 640/1691/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Білоцерківське шляхо-експлуатаційне управління" до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Білоцерківське шляхо-експлуатаційне управління" звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» (далі ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління», позивач) вказало про незгоду із податковим повідомленням рішенням Головного управління ДПС у Київській області (далі ГУ ДПС у Київській області, відповідач) №000279511 від 22.10.2019 за помилковості висновків ГУ ДПС у Київській області, викладених в акті позапланової документальної виїзної перевірки від 24.09.2019 №86/10-36-14-11/34018864, оскільки господарські операції із ТОВ «Бінга», ТОВ «Нордек ЛТД», ТОВ «Лайт Енерджи», ТОВ «Келтор», ТОВ «Трілайн ЛТД» мають реальний характер, їх виконання підтверджується належним чином оформленими первинними документами, документами перевезення товару, актами виконаних робіт та розрахунковими документами, які були надані під час проведення позапланової перевірки. Всі вказані у акті перевірки господарські операції здійснювалися позивачем в межах його видів господарської діяльності, що підтверджується наданими на перевірку документами та документами, які підтверджують понесені витрати з метою отримання прибутку при веденні господарської діяльності, що свідчить про розумну економічну причину (ділову мету) при здійсненні господарських операцій із контрагентами та підтверджує рух активів ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.01.2020 відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідачем 26.02.2020 до справи наданий відзив на адміністративний позов, за змістом якого ГУ ДПС у Київській області проти задоволення позовних вимог заперечувало, вказало про встановлення в ході проведення перевірки ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» відсутності реального руху активів у господарських операціях позивача із ТОВ «Бінга», ТОВ «Нордек ЛТД», ТОВ «Лайт Енерджи», ТОВ «Келтор», ТОВ «Трілайн ЛТД», що свідчить про оформлення позивачем первинних документів з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та отримання необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту з податку на додану вартість. Перевіркою питань дотримання вимог податкового законодавства ТОВ «Білоцерківське шляхово - експлуатаційне управління» при проведенні фінансово - господарських відносин з ТОВ «Бінга» і ТОВ «Нордек ЛТД» за січень 2019, ТОВ «Лайт-Енерджи» за лютий 2019, ТОВ «Келтор» за березень 2019, ТОВ «Трілайн ЛТД» за квітень 2019 року встановлено порушення вимог пунктів 198.1, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (далі ПК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) в результаті чого підприємством занижена сума зобов`язання з податку на додану вартість на1163440,00 грн, в тому числі за січень 2019 на суму 739540,00 грн, квітень 2019 на суму 423900,00 грн.

На виконання приписів Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» від 16 липня 2024 року № 3863-IX та наказу Державної судової адміністрації України «Про затвердження Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва» від 16 вересня 2024 року № 399, а також згідно розміщеного на офіційному веб-порталі судової влади України Переліку справ Окружного адміністративного суду міста Києва, що підлягають передачі Полтавському окружному адміністративному суду (додаток 3 до пункту 19 Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом м. Києва) дану адміністративну справу передано на розгляд та вирішення Полтавському окружному адміністративному суду.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2025 справу передано для розгляду судді Алєксєєвої Н.Ю.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 справа прийнята до провадження, допущена заміна відповідача Головного управління ДПС у Київській області (юридична особа, ідентифікаційний код 43141377) на його правонаступника Головне управління ДПС у Київській області (відокремлений підрозділ ДПС України, ідентифікаційний код 44096797; місцезнаходження: 03151, м.Київ, вул. Святослава Хороброго, 5-а).

ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» 17.03.2025, 05.05.2025 до справи надані додаткові письмові пояснення, де позивач на задоволенні позовних вимог наполягав, вказав про реальність господарських операцій із ТОВ «Бінга», ТОВ «Нордек ЛТД», ТОВ «Лайт Енерджи», ТОВ «Келтор», ТОВ «Трілайн ЛТД», зазначив про помилковість висновків ГУ ДПС у Київській області про оформлення позивачем первинних документів з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та отримання необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту з податку на додану вартість.

Позивач вказав про отримання прибутку ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» в наслідок проведення господарських операцій із ТОВ «Бінга», ТОВ «Нордек ЛТД», ТОВ «Лайт Енерджи», ТОВ «Келтор», ТОВ «Трілайн ЛТД» та дійсну зміну майнового стану позивача за результатами вказаних операцій, що підтверджене належними письмовими доказами.

Позивачем надані додаткові письмові докази до матеріалів справи.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.04.2025 закрите підготовче провадження у справі, призначена справа до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності у письмовому провадженні.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, вивчивши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами до матеріалів адміністративної справи, встановив такі обставини.

ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» зареєстровано Білоцерківським міськрайонним управлінням юстиції Київської області від 04.01.2006 року за №0003815. Податковий номер платника податків: 34018864. Місцезнаходження: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Леваневського, буд. 95. Фактично, на момент спірних правовідносин, ТОВ «Білоцерківське шляхово - експлуатаційне управління» знаходиться за адресою: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Леваневського, буд. 95, згідно договору найму (оренди) нежитлового приміщення від 01.03.2013 року №33/138-13 укладеного з ТОВ «Білоцерківський завод «Трібо» (), загальною площею 155 м2.

Взято на податковий облік в органах державної податкової служби 19.01.2006 року за №786зареєстроване платником податку на додану вартість, індивідуальний номер платника податку на додану вартість 73.

В період з 12.09.2019 по 18.09.2019, на підставі наказу на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, направлення від 12.09.2019 року №85, виданого ГУ ДФС у Київській області проведена перевірка ГУ ДПС у Київській області, у зв`язку з наданням ТОВ «Білоцерківське шляхово - експлуатаційне управління» в неповному обсязі пояснень та їх документального підтвердження на письмові запити «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)» від 19.06.2019 №21446/10/10-36-14-11, від 19.06.2019 №21482/10-36-14-11, від 19.07.2019 №25203/10-36-14-11, від 02.08.2019 №27021/10-36-14-11, наданих у зв`язку з виявленням недостовірності визначення ТОВ «Білоцерківське шляхово - експлуатаційне управління» податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «Бінга», ТОВ «Нордек ЛТД», ТОВ «Лайт Енерджи», ТОВ «Келтор», ТОВ «Трілайн ЛТД».

За результатами перевірки відповідачем складений акт 24.09.2019 №86/10-36-14-11/34018864, за висновками якого за період з 01.01.2019 по 30.04.2019 ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» задекларовано податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 143797,00 грн.

Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість за період з 01.01.2019 по 30.04.2019, встановлено порушення пунктів 198.1, 198.3 статті 198 ПК України в частині заниження податку на додану вартість в сумі 1163439,89 грн, в тому числі за січень 2019 на суму 739540,03 грн та квітень 2019 на суму 423899,86 грн, при проведенні фінансово - господарських відносин з ТОВ «Бінга» () та ТОВ «Нордек ЛТД» () за січень 2019, ТОВ «Лайт-Енерджи» () за лютий 2019, ТОВ «Келтор» () за березень 2019, ТОВ «Трілайн ЛТД» () за квітень 2019.

ГУ ДПС у Київській області прийняте податкове повідомлення-рішення №000279511 від 22.10.2019 на суму 1745160,00 грн, про збільшення ТОВ «Білоцерківське шляхово - експлуатаційне управління» суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість на 1163440,00 грн, застосування штрафних (фінансових ) санкцій в розмірі 581720,00 грн.

ТОВ «Білоцерківське шляхово - експлуатаційне управління» не погодилось із податковим повідомленням-рішенням №000279511 від 22.10.2019, звернулось до суду із позовом про визнання його протиправним та скасування.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пунктом 44.2 статті 44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до пункту 44.3 статті 44 ПК України, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Пунктом 44.6 статті 44 ПК України передбачено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Відповідно до абзацу другого абзацу пункту 44.7 статті 44 ПК України протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючого органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

Згідно з пунктом 85.2 статті 85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до підпункту 16.1.12 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний забезпечувати збереження документів, пов`язаних з виконанням податкового обов`язку.

За підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами;

Пунктом 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Економічний ефект, зокрема, але не виключно, передбачає приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

Відповідно до положень підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно пункту 58.1 статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій (митній) декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки;

завищення сум податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету, заявлених у податкових деклараціях, зокрема при використанні права на податкову знижку відповідно до розділу IV цього Кодексу;

наявності помилок при визначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або відсутності реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної протягом граничних строків, передбачених цим Кодексом.

За пунктом 86.8 статті 86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Стаття 123 ПК України встановлює штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у разі визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення бюджетного відшкодування або виявлення фактів використання податкових пільг не за цільовим призначенням чи всупереч умовам чи цілям їх надання.

Пунктом 185.1 статті 185 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Згідно із пунктом 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

За пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Пункт 198.3 статті 198 ПК України передбачає, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Платник податку, відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України, зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Пункт 198.6 статті 198 ПК України встановлює, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Платники податку, які застосовують касовий метод податкового обліку, суми податку, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та не включені до податкового кредиту протягом періоду 1095 календарних днів з дати складення таких податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних у зв`язку з відсутністю фактів списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, мають право на включення таких сум до податкового кредиту у звітному податковому періоді, в якому відбулося списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, але не пізніше ніж через 60 календарних днів з дати такого списання, надання інших видів компенсацій.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 цього Кодексу оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником.

За пунктом 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин .

Згідно із абзацом другим частини першої статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому; бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень (абзац третій частини першої статті 1 цього Закону).

Абзацом п`ятим частини першої статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Згідно з абзацом тринадцятим частини першої статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

У статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» також визначено терміни «витрати» - зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками) та доходи - збільшення економічних вигод у вигляді збільшення активів або зменшення зобов`язань, яке призводить до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників).

Згідно із статтею 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством.

Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704.

В ході проведення ГУ ДПС у Київській області перевірки ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» відповідачем встановлено про відсутність реальності здійснення господарських операцій позивача із контрагентами: з ТОВ «Бінга», ТОВ «Нордек ЛТД», ТОВ «Лайт Енерджи», ТОВ «Келтор», ТОВ «Трілайн ЛТД».

Так, позивачем був укладений договір від 02.01.2019 №02/01 (т.1,а.с. 99-101) із ТОВ «Бінга» про надання послуг механізмів.

На виконання договору №02/01 від 02.01.2019 року були виписані рахунки-фактури, сплачені послуги, виконані роботи, що підтверджується актами здачі-приймання робіт: № ОУ-0000007 від 16.01.2019 року ; № ОУ-0000008 від 17.01.2019 року; № ОУ-0000009 від 19.01.2019 року; № ОУ-0000011 від 23.01.2019 року; № ОУ-0000012 від 24.01.2019 року; № ОУ-0000013 від 27.01.2019 року ; № ОУ-0000015 від 28.01.2019 року; № ОУ-0000019 від 31.01.2019 року.

Складені і зареєстровані у січні 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі- ЄРПН) податкові накладні № 7 від 16.01.2019 року; № 8 від 17.01.2019 року; № 9 від 19.01.2019 року; № 11 від 23.01.2019 року; № 12 від 24.01.2019 року; № 13 від 27.01.2019 року ; № 15 від 28.01.2019 року ; № 19 від 31.01.2019 року (т.1,а.с. 102-109).

З Акту перевірки від 24.09.2019 року вбачається, що відповідачем по господарським операціям Позивача із ТОВ «Бінга» за договором надання послуг механізмами від 02.01.2019 року №02/01 не встановлено фактів відсутності первинних документів, відсутності в первинних документах обов`язкових реквізитів або невідповідності їх змісту та обсягу господарським операціям (т.1,а.с. 26-32),.

На момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ «Бінга» належним чином зареєстрований як юридична особа та платник податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому поряду не визнавались, мало діюче свідоцтво платника ПДВ (т.1,а.с. 28). Договір про надання послуг механізмів № 02/01 від 02.01.2019 року був чинним на момент здійснення господарських операцій та недійсним у судовому порядку не визнавався.

Під час виконання умов вказаного договору у позивача відбувався рух активів у процесі здійснення господарських операцій, що не заперечується відповідачем.

Тобто, в ході перевірки встановлено факт реального здійснення операцій позивачем та зазначеним контрагентом з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також підтверджено оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами.

У позивача відбулися зміни в структурі активів та зобов`язань та власному капіталі.

Послуги механізмів придбані (отримані) були використані у подальшій господарській діяльності позивача під час виконання договору субпідряду № 3/19-с від 28.12.2018 року (т.1,а.с. 156-168), що підтверджується Актом виконаних робіт № 01/1-2019 за січень 2019 року (т.1,а.с. 169-172) та довідкою про вартість робіт за січень 2019 року (т.1,а.с. 174).

Відповідачем в Акті перевірки від 24.09.2019 року зазначено (т.1,а.с. 31), що ТОВ «Бінга» в 2019 році реалізовувало на адресу контрагентів-покупців різноманітні послуги в Житомирській, Київській, Вінницькій, Дніпропетровська Одеській, Рівненській Тернопільській областях. Тобто, ТОВ «Бінга» здійснювало свою господарську діяльність в різних обласних центрах, з різними контрагентами, в тому числі і з Позивачем. Доказів визнання недійсною кожної із операцій контрагента відповідачем не наведено.

Відповідач вказав, що ТОВ «Бінга» податкову звітність за 2018 рік не подано, тому наявність основних засобів визначити не можливо. Подано звітність за січень, лютий, березень 2019 року. Податкові декларації по ПДВ за квітень-серпень 2019 року до податкового органу не подавались. Відомості про об`єкти оподаткування платника податків за формою 20-ОПП відсутні.

Також ТОВ «Бінга» не подано Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів за січень 2019 року, звіт форми 1-ДФ.

Відповідач зазначає, що за результатами детального аналізу первинних документів встановлено, що у представлених актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) міститься лише найменування наданої послуги, з них неможливо встановити обсяг проведених робіт, кількість витраченого часу, використані інформаційні матеріали, порядок визначення вартості, а також ідентифікувати участь контрагентів у наданні послуг. Зокрема, такі акти не відображають місця складання, місць надання послуг, переліку осіб, які були залучені до груп реагування, відповідальних за виконання послуг осіб.

Між ТОВ «Нордек ЛТД» (Постачальник) та ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» (Покупець) укладений Договір на надання послуг механізмів №3 від 02.01.2019 (а.с. 118-120).

Податковим органом в Акті перевірки від 24.09.2019 року невірно вказано Договір №02/01 від 02.01.2019 року, замість договір №3 02.01.2019 року (т.1,а.с. 32), та як наслідок, зроблено хибний висновок про схожість порядку заповнення договорів та їх умов, укладених з іншими контрагентами.

На виконання договору № 3 від 02.01.2019 року, ТОВ «Нордек ЛТД», було виписано позивачу рахунки-фактури : № 70 від 21.01.2019 року на суму 362162,65 грн. з ПДВ; № 71 від 23.01.2019 року на суму 349565,88 грн. з ПДВ; № 72 від 24.01.2019 року на суму 350327,06 грн. з ПДВ; № 74 від 29.01.2019 року на суму 387947,78 грн. з ПДВ ; № 100 від 30.01.2019 року на суму 358899,90 грн. з ПДВ (т.1,а.с. 126-130), проведена оплата.

Виконані роботи, що підтверджується актами здачі-приймання робіт № 70 від 21.01.2019 року; № 71 від 23.01.2019 року ; № 72 від 24.01.2019 року ; № 74 від 29.01.2019 року ; № 100 від 30.01.2019 року.

Складені та зареєстровані в ЄРПН податкові накладні № 72 від 21.01.2019 року; № 70 від 23.01.2019 року ; № 100 від 24.01.2019 року ; № 74 від 29.01.2019 року ; № 71 від 30.01.2019 року (т.1,а.с. 121-125).

З Акту перевірки від 24.09.2019 року вбачається, що відповідачем по господарським операціям Позивача із ТОВ «Нордек ЛТД» за договором на надання послуг механізмами від 02.01.2019 року № 3 не встановлено фактів відсутності первинних документів, відсутності в первинних документах обов`язкових реквізитів або невідповідності їх змісту та обсягу господарським операціям (т.1,а.с. 34), однак наданий позивачем договір, первинні документи, акти здачі-приймання робіт, журнал-реєстрації робіт орендованою технікою на 2019 рік (т.1,а.с. 131-155) та розрахункові документи, не були враховані Головним управлінням ДПС у Київській області під час проведення позапланової перевірки.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань від 06.03.2025 року ТОВ «Нордек ЛТД» перебуває у статусі зареєстрованого.

На момент укладення Договору на надання послуг механізмами від 02.01.2019 року № 3 та здійснення господарських операцій ТОВ «Нордек ЛТД» мало діюче свідоцтво платника ПДВ (т.1,а.с. 34).

Послуги механізмів придбані (отримані) від ТОВ «Нордек ЛТД» були використані у подальшій господарській діяльності позивача під час виконання договору субпідряду №3/19-с від 28.12.2018 року (т.1,а.с. 156-168), що підтверджується актом виконаних робіт № 01/1-2019 за січень 2019 року (т.1,а.с. 169-172) та довідкою про вартість робіт за січень 2019 року (т.1,а.с. 174).

Відповідач зазначає, що за результатами детального аналізу первинних документів встановлено, що у представлених актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) міститься лише найменування наданої послуги, з них неможливо встановити обсяг проведених робіт, кількість витраченого часу, використані інформаційні матеріали, порядок визначення вартості, а також ідентифікувати участь контрагентів у наданні послуг. Зокрема, такі акти не відображають місця складання, місць надання послуг, переліку осіб, які були залучені до груп реагування, відповідальних за виконання послуг осіб.

ГУ ДПС у Київській області також вказано про неподання ТОВ «Нордек ЛТД» звітності до податкового органу. Згідно ITC «Податковий блок» встановлені послуги ознаки нереальності здійснених послуг від ТОВ «Нордек ЛТД», а саме: неможливість реального здійснення зазначених операцій з урахуванням часу, місця, необхідного для виконання послуг, трудового ресурсу; придбання послуг по ланцюгу та відсутність реального джерела походження; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського та технічного персоналу.

Враховуючи вищенаведене, відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського, технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів (робіт, послуг) ТОВ «Нордек ЛТД» не мало умов для ведення господарської діяльності, а саме для задання послуги по розподілу протиожеледних матеріалів, послуги снігоочисника плужного машинами.

Між ТОВ «Лайт-Енерджи» (Постачальник) та ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» (Покупець) було укладено Договір про надання транспортних послуг № 29 від 16.02.2019 року (т.1,а.с. 193-194).

На виконання умов договору № 29 від 16.02.2019 року, виписано рахунки-фактури, оплачені послуги (т.1,а.с. 206-207).

Зазначене підтверджується актами здачі-приймання № ОУ-0000047 від 16.02.2019 року ; № ОУ-0000060 від 18.02.2019 року та податковими накладними № 47 від 16.02.2019 року та № 59 від 18.02.2019 року на загальну суму 265863,60 грн. з ПДВ (т.1,а.с. 41).

Товарно-транспортні накладні також були надані на перевірку (т.1,а.с.196-205).

Також , Позивачем було укладено з ТОВ «Лайт-Енерджи» Договір постачання товару № 18 від 18.02.2019 року (т.1,а.с. 175-178).

На виконання договору №18 від 18.02.2019 року, ТОВ «Лайт-Енерджи» було виписано рахунки-фактури, позивачем оплачений товар (т.1,а.с. 190-192).

Зазначене підтверджується видатковими накладними: № РН-0000059 від 18.02.2019 року; № РН-0000070 від 19.02.2019 року ; № РН-0000086 від 21.02.2019 року.

Складені та зареєстровані в ЄРПН податкові накладні № 60 від 18.02.2019 року; № 70 від 19.02.2019 року ; № 86 від 21.02.2019 року (т.1,а.с. 179-184).

Оплата за товар та надані послуги здійснена Позивачем в березні 2019 року, згідно платіжних доручень : № 445 від 14.03.2019 року на суму 97653,00 грн. з ПДВ; № 469 від 18.03.2019 року на суму 109197,48 грн. з ПДВ; № 470 від 18.03.2019 року на суму 109197,48 грн. з ПДВ; № 471 від 18.03.2019 року на суму 120741,96 грн. з ПДВ ; № 472 від 18.03.2019 року на суму 132931,80 грн. з ПДВ; № 473 від 18.03.2019 року на суму 132931,80 грн. з ПДВ, а всього на загальну суму 702653,52 грн., в тому числі ПДВ 117108,92 грн.

Доставка товару була здійснена автомобільним транспортом, що підтверджується товарно-транспортними накладними (т.1,а.с. 181-189).

З Акту перевірки від 24.09.2019 року вбачається, що податковим органом по господарським операціям позивача із ТОВ «Лайт-Енерджи» за договором про надання транспортних послуг № 29 від 16.02.2019 року та договором на постачання товару № 18 від 18.02.2019 року, не встановлено фактів відсутності первинних документів, відсутності в первинних документах обов`язкових реквізитів або невідповідності їх змісту та обсягу господарським операціям (т.1,а.с. 42).

В момент укладення Договорів про надання транспортних послуг № 29 від 16.02.2019 року та постачання товару № 18 від 18.02.2019 року, ТОВ «Лайт-Енерджи» є зареєстрованим в ЄДРПОУ, не припинене, мало діюче свідоцтво платника ПДВ (т.1,а.с. 42).

Позивач наполягає на документальному підтвердженні реального здійснення операцій Позивачем та зазначеним контрагентом з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» зазначає, що у позивача відбулися зміни в структурі активів та зобов`язань та власному капіталі.

Отримані товар «сіль технічна» та послуги із перевезення піщано-соляної суміші, були використані позивачем в подальшій господарські діяльності під час виконання умов договору субпідряду № 18/19-с від 01.02.2019 року (т.1,а.с. 212-224). Зазначене підтверджується Актами приймання виконаних робіт № 02/1-2019 та № 02/2-2019 (т.1,а.с. 225-235).

ГУ ДПС у Київській області вказано про неподання ТОВ «Лайт-Енерджи» звітності до податкового органу.

Також відповідачем вказано про реєстрацію кримінальних проваджень за матеріалами яких вказані низка суб`єктів господарювання з ознаками фіктивності, в тому числі ТОВ «Лайт-Енерджи» (): що створені з метою прикриття незаконної діяльності, яка полягає у схемному (неправомірному) формуванні податкового кредиту та додаткових зобов`язань з ПДВ та надання підприємствам реального сектору економіки послуг по завищенню додаткового кредиту з ПДВ.

Однак суд зазначає про відсутність в матеріалах справи відомостей про вироки в кримінальних справах щодо посадових осіб ТОВ «Лайт-Енерджи». Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000239 від 29.05.2019 року, щодо попередньої змови невстановлених осіб із службовими особами правоохоронних органів, в тому числі ТОВ «Лайт-Енерджи» не встановлювало обставини щодо господарських операцій між Позивачем та ТОВ «Лайт-Енерджи».

Відповідачем, згідно ІТС «Податковий блок» встановлено ознаки нереальності поставки товару від ТОВ «Лайт-Енерджи», а саме: відсутність матеріально - технічних і трудових можливостей для реального постачання; відсутність реального джерела (походження) товару та відсутність придбання товару по ланцюгу постачання; не підтвердження реєстрації транспортного засобу, яким здійснюється поставка товару.

Між ТОВ «Келтор» (Постачальник) та позивачем було укладено Договір постачання товару №18/2019 від 18.03.2019 року (т.1,а.с. 236-241).

На виконання договору постачання товару № 18/2019 від 18.03.2019 року, ТОВ «Келтор» було виписано рахунки-фактури : № СФ-40 від 18.03.2019 року на суму 199507,20 грн. з ПДВ; № СФ-41 від 20.03.2019 року на суму 230000,40 грн. з ПДВ; № СФ-42 від 22.03.2019 року на суму 280225,80 грн. з ПДВ; № СФ-43 від 26.03.2019 року на суму 210639,42 грн. з ПДВ (т.1,а.с. 246-249).

Оплата за товар була здійснена позивачем в травні 2019 року, у сумі 920372,80 грн., в тому числі ПДВ 153395,50 грн, згідно платіжних доручень: №851 від 07.05.2019 року на суму 230000,40 грн. з ПДВ ; № 852 від 07.05.2019 року на суму 280225,80 грн. з ПДВ; № 853 від 07.05.2019 року на суму 199507,20 грн. з ПДВ; № 854 від 07.05.2019 року на суму 210639,42 грн. з ПДВ.

Складені видаткові накладні № 40 від 18.03.2019 року; № 41 від 20.03.2019 року; № 42 від 22.03.2019 року; № 43 від 26.03.2019 року.

Складені та зареєстровані в ЄРПН податкові накладні № 40 від 18.03.2019 року; № 41 від 20.03.2019 року ; № 42 від 22.03.2019 року; № 43 від 26.03.2019 року.

Доставка товару була здійснена автомобільним транспортом, що підтверджується товарно-транспортними накладними та подорожніми листами.

З Акту перевірки від 24.09.2019 року вбачається, що податковим органом по господарським операціям Позивача із ТОВ «Келтор» за договором з постачання товару № 18/2019 від 18.03.2019 року, не встановлено фактів відсутності первинних документів, відсутності в первинних документах обов`язкових реквізитів або невідповідності їх змісту та обсягу господарським операціям.

На момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ «Келтор» належним чином зареєстроване як юридична особа та платник податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому поряду не визнавались.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань від 06.03.2025 року ТОВ «Келтор» перебуває у статусі зареєстрованого.

На момент укладення Договору на постачання товару № 18/2019 від 18.03.2019 року, ТОВ «КЕЛТОР» мало діюче свідоцтво платника ПДВ.

Укладений між Позивачем та ТОВ «Келтор» Договір постачання товару № 18/2019 від 18.03.2019 року був чинним на момент здійснення господарських операцій та недійсним у судовому порядку не визнавався.

Під час виконання умов вказаного договору у позивача відбувався рух активів у процесі здійснення господарських операцій, що не заперечується відповідачем.

Тобто, в ході перевірки встановлено факт реального здійснення операцій позивачем та зазначеним контрагентом з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також підтверджено оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними У позивача відбулися зміни в структурі активів та зобов`язань та власному капіталі.

Придбані у ТОВ «Келтор» запчастини використані позивачем для ремонту власних транспортних засобів, що обліковуються на балансі позивача, що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями про перебування на обліку у позивача значної кількості транспортних засобів.

ГУ ДПС у Київській області вказано, що перевіркою встановлено: реалізацію товарів та послуг за номенклатурою, відмінною від номенклатури документально оформленого попереднього придбання, відповідно до податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; відсутність можливості виконання операцій з постачання товарів та надання послуг наявним трудовим ресурсом з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, віддаленості контрагентів один від одного; відсутність будь-якої інформації про зберігання товарів (наявність власних або орендованих складських приміщень, угоди зберігання ТМЦ, відомості про місцезнаходження складів, їх площа, власник складських приміщень/орендодавця); відсутність інформації про транспортування та надання в оренду транспортних засобів (наявність власних або орендованих транспортних засобів, посередників у транспортуванні); відсутність інформації про власні або орендовані фонди, що необхідне для здійснення фінансово - господарської діяльності підприємства.

За поясненнями відповідача ТОВ «Келтор» здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту.

Між ТОВ «Трілайн ЛТД» (Постачальник) та позивачем укладений Договір постачання товару № 45 від 16.04.2019 року.

На виконання договору № 45 від 16.04.2019 року, ТОВ «Трілайн ЛТД» було виписано рахунки-фактури : № СФ-0000081 від 16.04.2019 року на суму 212426,80 грн. з ПДВ; № СФ-0000082 від 17.04.2019 року на суму 183432,67 грн. з ПДВ ; № СФ-0000083 від 17.04.2019 року на суму 197072,50 грн. з ПДВ; № СФ-0000084 від 18.04.2019 року на суму 197072,50 грн. з ПДВ; № СФ-0000085 від 18.04.2019 року на суму 40714,63 грн. з ПДВ.

Оплата за товар здійснена Позивачем в квітні 2019 року, згідно платіжних доручень : № 743 від 18.04.2019 року на суму 510226,20 грн з ПДВ ; № 744 від 18.04.2019 року на суму 410146,62 грн з ПДВ.

Отримання товару підтверджується видатковими накладними : № РН-0000081 від 16.04.2019 року; № РН-0000082 від 17.04.2019 року ; № РН-0000083 від 17.04.2019 року; № РН-0000084 від 18.04.2019 року; № РН-0000085 від 18.04.2019 року.

За фактом проведення господарської операції з постачання товару складені та зареєстровані в ЄРПН податкові накладні: № 81 від 16.04.2019 року; № 82 від 17.04.2019 року ; № 83 від 17.04.2019 року; № 84 від 18.04.2019 року; № 85 від 18.04.2019 року на загальну суму 920372,80 грн, у тому числі ПДВ 153395,50 грн.

Доставку товару до позивача здійснено автомобільним транспортом, що підтверджується товарно- транспортними накладними та подорожніми листами.

З Акту перевірки від 24.09.2019 року вбачається, що податковим органом по господарським операціям за договором постачання товару № 45 від 16.04.2019 року, не встановлено фактів відсутності первинних документів, відсутності в первинних документах обов`язкових реквізитів або невідповідності їх змісту та обсягу господарським операціям (а.с. 55-56).

На момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ «Трілайн ЛТД» належним чином зареєстровані як юридична особа та платник податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому поряду не визнавались. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань від 10.03.2025 перебуває у статусі зареєстровано.

В момент укладення договору постачання товару № 45 від 16.04.2019 року, ТОВ «Трілайн ЛТД» мало діюче свідоцтво платника ПДВ.

Укладений між позивачем та ТОВ «Трілайн ЛТД» договір постачання товару №45 від 16.04.2019 року був чинним на момент здійснення господарських операцій та недійсним у судовому порядку не визнавався.

Під час виконання умов вказаного договору у позивача відбувався рух активів у процесі здійснення господарських операцій, що не заперечується відповідачем.

Тобто, в ході перевірки встановлено факт реального здійснення операцій позивачем та ТОВ «Трілайн ЛТД» з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивача, а також підтверджено оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами. У позивача відбулися зміни в структурі активів та зобов`язань та власному капіталі.

Придбані у ТОВ «Трілайн ЛТД» запчастини використані позивачем для ремонту власних транспортних засобів, що обліковуються на балансі позивача, що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями про перебування на обліку у позивача значної кількості транспортних засобів.

ГУ ДПС у Київськійобласті вказано, що відповідно до даних інтернет-ресурсу, проведено аналіз ринкових цін на ідентичні товари за 2019 рік, за результатами якого встановлено значне завищення ціни, наприклад: шина 385/65 К22,5 - ринкова ціна від 31 грн. до 8791, при тому, що позивач придбає по ціні 118243 грн. Вказаний факт свідчить про невідповідність та необґрунтованість формування ціни на придбані у ТОВ «Трілайн ЛТД» товари, що свідчить про нереальність здійснення операцій.

Таким чином, аналізуючи надані для перевірки документи, згідно ІТС «Податковий блок» встановлено знаки нереальності поставки товару від ТОВ «Трілайн ЛТД», а саме: неможливість реального здійснення зазначених операцій з урахуванням часу, місця, необхідного для виконання послуг, трудового ресурсу; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського та технічного персоналу; відсутність реального джерела (походження) товару та відсутність придбання товару по ланцюгу постачання.

Відповідач зазначає, що в ході проведення перевірки позивача встановлено про відсутність в дійсності операцій, які є предметом відповідних правочинів та неправомірність (безпідставність) документального оформлення нереальної господарської операції при складанні первинних документів позивачем.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 20 жовтня 2022 року у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №640/6772/20 зазначено: «висновки контролюючого органу про нереальність господарських правочинів та, як наслідок, фіктивності господарських операцій є необґрунтованими, якщо реальність таких операцій підтверджується первинними та бухгалтерськими документами».

«Порушення, допущені одним платником податків, не впливають на права та обов`язки іншого платника податків. Чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств - контрагентів. Тому, невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та / або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків».

«При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень».

У постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі К/9901/6704/18, викладена правова позиція, яка міститься в рішеннях Верховного Суду України, щодо платників податків, а саме: «… сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю … за умови встановлення факту перевезення товару у процесі його поставки від заявлених контрагентів порядок заповнення товарно-транспортних накладних не має вирішального значення для визначення податкових наслідків операцій з поставки товару.

Відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

На момент здійснення спірних господарських операцій позивач та його контрагент були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому поряду не визнавались.

Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку».

Податковий кодекс України не ставить право на податковий кредит в залежність від обов`язкового підтвердження декларування відповідної суми податкових зобов`язань контрагентом. Така правова позиція повністю узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Булвес» АД проти Болгарії» (2009 рік, заява № 3991/03) визнано, що платник податку на додану вартість не має нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Податок на додану вартість є непрямим податком і сплачується при придбанні товару (послуги) не безпосередньо до бюджету, а постачальнику товарів (послуг). І лише у такого постачальника товару (послуг), який у складі вартості придбаного товару (послуги) отримав податок на додану вартість, виникають зобов`язання стосовно сплати податку до бюджету. При цьому, покупець товарів (послуг) не може нести відповідальність за постачальника.

Дана правова позиція відповідає практиці Верховного Суду України у подібних правовідносинах (постанова від 11.12.2007), де Верховний Суд України дійшов висновку про те, що у разі невиконання контрагентом зобов`язання зі сплати податку до бюджету, відповідальність та негативні наслідки настають саме щодо цієї особи. Ця обставина не є підставою для позбавлення платника ПДВ права на його відшкодування у разі, коли цей платник виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду також неодноразово висловлював позицію, що відповідальність має індивідуальний характер і платник податків не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб (Постанови від 04 червня 2020 року у справі № 340/422/19, від 10 липня 2020 року у справі № 120/4723/18-а, від 13 серпня 2020 року у справі № 520/4829/19, від 27 серпня 2020 року у справі № 820/1379/16, від 17 вересня 2020 року у справі № 826/16705/17, від 20 жовтня 2020 року у справі № 806/705/15).

При цьому, відповідно до правової позиції Верховного Суду, вказаної Постанові від 05.02.2019 року у справі №810/1967/16 під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним, стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів та їх добросовісності і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства».

Відповідно до Акту перевірки, відповідачем був зроблений висновок, що існування кримінального провадження №0000239 від 29.05.2019, порушеного за фактом вчинення невстановленими особами кримінальних правопорушень за статтею 364, статтею 212, а також кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001759 від 19.07.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 209 КК України щодо службових осіб ряду підприємств, в т.ч. ТОВ «Компанія «Сарекс», яке не було контрагентом позивача і що нібито, підтверджує безтоварність господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Відповідно до презумпції невинуватості особи, закріпленої у статті 62 Конституції України, підтвердженням вчинення особою кримінального правопорушення може бути виключно вирок суду, який набрав законної сили, але аж ніяк сам факт наявності в ЄРДР інформації про наявне кримінальне провадження та «поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою».

Згідно з частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства обставини справи, які за законом, мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування».

Тобто, єдиним допустимим доказом здійснення особою фіктивного підприємництва, що є кримінальним правопорушенням, передбаченим статтею 205 КК України, може бути лише обвинувальний вирок суду, що набрав законної сили.

Верховним Судом у Постанові від 27.03.2018 року по справі №816/809/17 зазначено, що колегія суддів вказує на те, що сам. факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та. його контрагентами. Крім того, як вбачається з матеріалів справи кримінальна справа порушена за частиною третьою статті 212, статті 366, частиною другою статті 382 Кримінального кодексу України за фактом, ухилення від сплати податків у великих розмірах службовими особами ТОВ "Кремікс", про наявність кримінальних справ, чи тим більше наявність вироків, за фактом фіктивного підприємництва, що має безпосереднє значення для надання висновку, щодо діяльності господарюючих суб`єктів, а ні щодо позивача ні щодо його контрагентів надано не було.

Суд зазначає, що стосовно контрагентів позивача, фінансово-господарські операції з якими перевірялись, відсутні вироки суду по кримінальних справах застаттями 205, 212 Кримінального кодексу України, відсутня інформація про наявність судових рішень про визнання нереальними вказаних господарських операцій тощо. До матеріалів справи не надано вироків у загаданих відповідачем кримінальних провадженнях.

ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» господарські операції із ТОВ «Бінга», ТОВ «Нордек ЛТД», ТОВ «Лайт Енерджи», ТОВ «Келтор», ТОВ «Трілайн ЛТД» здійснені із очевидною діловою метою, були економічно доцільними і мали наслідкам реальні зміни фінансово-майнового стану позивача.

Так, основними видами діяльності позивача є будівництво доріг, автострад, будівництво мостів та тунелів, відтворення рослин, інші будівельно- монтажні роботи, інші види діяльності з прибирання, вантажний автомобільний транспорт, що підтверджується відомостями з ЄДР.

В ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» наявні транспортні засоби та спеціалізовані механізми та наявне нерухоме майно, частина з якого зафіксована у Додатку 2 до Акту перевірки «Довідка про загальну інформацію щодо ТОВ «Білоцерківське шляхово- експлуатаційне управління» та його діяльність за період з 01.01.2019 по 30.04.2019.

В позивача наявні трудові ресурси. Згідно звіту ЄСВ (від 17.05.2019 №) середньооблікова кількість штатних працівників у квітні 2019 на ТОВ «Білоцерківське шляхово - експлуатаційне управління» склала 115 осіб. До перевірки надавався штатний розпис працівників від 29.12.2018 року, затверджений директором на підставі наказу від 29.12.2018 року №67 згідно якого кількість штатних одиниць 100 осіб. Вказане не заперечується відповідачем та зафіксовано у додатку 2 до Акту перевірки «ДОВІДКА про загальну інформацію щодо ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» та його діяльність за період з 01.01.2019 по 30.04.2019.

Позивачем, за отримання від ТОВ «Бінга», ТОВ «Нордек ЛТД», ТОВ «Лайт Енерджи», ТОВ «Келтор», ТОВ «Трілайн ЛТД» товарів, послуг, надавались послуги третім особам, відповідно до видів господарської діяльності, як на момент укладення досліджуваних договорів з контрагентами, так і в подальшому. Позивачем надані послуги, що підтверджує використання у подальшій господарській діяльності послуг, робіт та товарів отриманих за операціями, які були предметом перевірки - що підтверджується договорами та первинними документами, копії яких надані позивачем до матеріалів справи.

Так, ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» у січні 2019 року за договором субпідряду № 3/19-с від 28.12.2018 року (т.1,а.с. 156-168), що був укладений з ТОВ «СПЕЦ КОМПЛЕКТ ПОСТАЧ», було виконано роботи з експлуатаційного утримання доріг Білоцерківського та Сквирського районів Київської області на загальну суму - 6764176,73 в т.ч. ПДВ 20% - 1127362,79 грн. Документи про виконання умов вказаного договору, а саме копія довідки форми КБ-3 про вартість виконаних послуг та витрати (т.1,а.с. 174) та копії актів приймання виконаних робіт (т.1,а.с.169-172) знаходяться у матеріалах справи.

В зв`язку з тривалими та сильними снігопадами в періоді січень-березень 2019, ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління», було змушене для своєчасного виконання договірних зобов`язань з експлуатаційного утримання доріг Білоцерківського та Сквирського районів Київської області, залучати додаткову орендовану снігоочисну спецтехніку та техніку для посипання доріг.

Для виконання умов договору № 3/19-с від 28.12.2018 року, ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» було укладено договір №02/01 від 02.01.2019 року з ТОВ «БІНГА» та договір № 3 від 02.01.2019 року з ТОВ «НОРДЕК ЛТД».

ТОВ «БІНГА» за умовами договору № 02/01 від 02.01.2019 року, було надано ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» послуг снігоприбиральної техніки у січні 2019 року на загальну суму - 2 628 337,02 грн. ТОВ «НОРДЕК ЛТД» за умовами договору № 3 від 02.01.2019 року було надано ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» послуг снігоприбиральної техніки у січні 2019 року на загальну суму на суму - 1808903,27 грн.

Загальна сума придбаних ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» послуг за січень 2019 року становить - 4437240,29 грн в т.ч. ПДВ 20% - 739 540,05 грн.

Сума чистого доходу без ПДВ отриманого ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» за виконані роботи згідно договору № 3/19-с від 28.12.2018 складає - 5636813,94 грн, а сума понесених витрат по оренді спецтехніки - 3697700,24 грн.

Дохід ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» за вказаними операціями за січень 2019 року складає - 1939113,70 грн.

Відповідно до умов Договору №18/19-с від 01.02.2019 (т.1,а.с. 212-224), укладеного між ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» та ТОВ «СПЕЦ КОМПЛЕКТ ПОСТАЧ», ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» було виконано робіт по експлуатаційному утриманню доріг Білоцерківського та Сквирського районів області на загальну суму 4022331,37 грн в т.ч. ПДВ 20% - 670 388,56 грн, копії актів приймання виконаних робіт № 02/1-2019 (т.1,а.с. 225-230) та № 02/2-2019 (т.1,а.с. 231-235).

Через непередбачувані понаднормові опади, ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» було змушене для своєчасного виконання договірних зобов`язань залучати додаткову орендовану техніку для перевезення протиожеледних матеріалів. Вартість транспортних послуг для перевезення протиожеледних матеріалів придбаних у «ЛАЙТЕНЕРДЖИ» за договором № 29 від 16.02.2019 становить - 265863,60 грн, вартість придбаної солі технічної придбаної у ТОВ «ЛАЙТЕНЕРДЖИ» за договором № 8 від 18.02.2019 для приготування протиожеледної суміші становить - 436789,92 грн. Всього ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» придбано послуг та товарів у лютому 2019 на загальну суму - 702653,52 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 117108,92 грн.

Отримані послуги та матеріали були використані ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» при виконанні робіт з експлуатаційного утримання доріг Білоцерківського та Сквирського районів Київської області у лютому-березні 2019, відповідно до укладеного договору № 18/19-с від 01.02.2019 року (т.1,а.с. 212-224).

Сума доходу отриманого ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» без ПДВ від виконаних робіт (наданих послуг) за договором субпідряду № 18/19-с від 01.02.2019 з експлуатаційного утримання доріг Білоцерківського та Сквирського районів Київської області складає - 3351942,81 грн, вартість закуплених товарів та послуг без ПДВ 585544,60 грн.

Дохід ТОВ «Білоцерківське ШЕУ» за результатами виконання умов договору субпідряду №18/19-с від 01.02.2019 складає - 2766398,21 грн.

Для підготовки дорожньої спецтехніки та транспортних засобів для роботи у весняно-літній сезон 2019 року, ТОВ «Білоцерківське ШЕУ» було закуплено запчастини у ТОВ «КЕЛТОР» згідно договору № 18/2019 від 18.03.2019 року та у ТОВ «ТРІЛАЙН ЛТД» згідно договору №45 від 16.04.2019 року на загальну суму 1840745,64 грн, в т.ч. ПДВ - 306 790,94 грн. Придбані запчастини були використані для ремонту та відновлення дорожньої спецтехніки та автотранспортних засобів, які перебувають у власності ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління».

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вищенаведені докази свідчать про те, що ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» завдяки господарській діяльності з контрагентами: ТОВ «Бінга», ТОВ «Нордек ЛТД», ТОВ «Лайт Енерджи», ТОВ «Келтор», ТОВ «Трілайн ЛТД» збільшило свої виробничі потужності в І кварталі 2019 року, в результаті чого були виконані зобов`язання по Договорам № 3/19-с від 28.12.2018 року та № 18/19-с від 01.02.2019 року, що в свою чергу підтверджує факти реального здійснення операцій з придбання товарно- матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно із підпунктом 14.1.231 пункту 1.1 статті 14 Податкового кодексу України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Економічний ефект, зокрема, але не виключно, передбачає приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

За результатами діяльності І кварталу 2019 року ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» мало позитивний об`єкт оподаткування податком на прибуток в сумі 627698 грн, до бюджету сплачено 112 986 грн податку на прибуток.

В цілому за 2019 рік обсяг виконаних робіт та наданих послуг ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» становить 69297321 грн, підприємством отримано чистого прибутку 5003507 грн. та нараховано і сплачено податку на прибуток 978913 грн, а саме : за 1 квартал 2019 року 112 986 грн; за 2 квартал 2019 року 249047 грн; за 3 квартал 2019 року 113725 грн; за 4 квартал 2019 року - 503155 грн.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 24.01.2018 року по справі №2а- 19379/11/2670 відповідність господарської операції діловій меті про що може свідчити і економічна обґрунтованість витрат на її здійснення, є необхідною умовою для реалізації платником податків права на витрати та податковий кредит.

Відповідно до положень Податкового кодексу України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Таким чином, до платника податку ставиться вимога щодо наявності наміру отримання економічного ефекту від його діяльності.

Тобто, ділова мета господарської операції Позивача повинна відповідати видам діяльності останнього.

Так, економічною метою господарських операцій з контрагентами було подальше надання Позивачем послуг власним замовникам і як результат отримання прибутку. Тобто, укладення досліджених під час перевірки договорів між має очевидну ділову мету та є реальною господарською операцією.

За таких обставин підтверджена реальність здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Бінга», ТОВ «Нордек ЛТД», ТОВ «Лайт Енерджи», ТОВ «Келтор», ТОВ «Трілайн ЛТД».

Таким чином відсутні підстави для висновку про необхідність збільшення податкового зобов`язання послуг ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» на суму 1163440,00 грн і, відповідно про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в сумі 581720,00 грн. Отже, податкове повідомлення-рішення від 22.10.2019 №000279511 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 1745160,00 грн, в тому числі за основним платежем на суму 1163440,00 грн, штрафними (фінансовими) санкціями на суму 581720,00 грн є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.10.2019 №000279511 про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 1745160,00 грн, в тому числі за основним платежем на суму 1163440,00 грн, штрафними (фінансовими) санкціями на суму 581720,00 грн є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

ТОВ «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» при зверненні до суду сплачений судовий збір в сумі 21020,00 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 21020,00 грн стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Київській області.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» (09108, Київська область, м. Біла Церква, пр-т Незалежності, 95, ) до Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 5-А, ) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 22 жовтня 2019 року №000279511 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомення-рішення від 22 жовтня 2019 року №000279511.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківське шляхово-експлуатаційне управління» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області витрати зі сплати судового збору в сумі 21020,00 (двадцять одна тисяча двадцять гривень) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва