Справа № 240/25847/24
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Житомир справа № 240/25847/24

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання повідомлення незаконним, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, у якому просить:

- визнати повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 09.08.2024 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку - переходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2021-2023 роки - незаконним;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області перерахувати ОСОБА_1 з 09 серпня 2024 року пенсію за віком відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки.

В обґрунтування позову вказує, що 01.08.2024 вперше звернувся за призначенням пенсії відповідно до вимог Закону №1058-IV, тому в цьому випадку має місце не переведення з одного виду пенсії на інший в межах Закону №1058-IV, а фактичне її призначення відповідно до вказаного Закону. Вважає про наявність у нього права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком, тобто за 2021-2023 роки. Відмову відповідача вважає протиправною. Просить позов задовольнити.

Суддя своєю ухвалою від 03.01.2025 прийняла позовну заяву до розгляду, відкрила спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи, зобов`язала Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надати до суду у термін, протягом п`ятнадцяти днів, з дня отримання даної ухвали, належним чином завірені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

Відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надійшов до суду 13.01.2025. Заперечуючи позовні вимоги відповідач зазначає: " Щодо підстав прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області рішення № 88 від 06.08.2024 про відмову у призначенні пенсії, повідомляємо наступне. Відповідно до статті 10 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058) особі, яка має право на різні види пенсії, призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Відповідно до частини 3 статті 45 Закону № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Пунктом 4 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058 передбачено, що у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами Закону № 1058 її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніще встановленому розмірі. Отже, після перерахунку пенсії ОСОБА_1 , розмір пенсії згідно Закону № 1058 є менший ніж позивач отримував.

Щодо застосування перерахунку пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, повідомляє, що перерахунок пенсії проводиться з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. Відповідач вважає, що діяв в межах наданих повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства. Просить відмовити у задоволенні позову.

Відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшов до суду 05.02.2025. Заперечуючи позовні вимоги відповідач зазначає, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області не перебуває. Згідно даних ІКІС ПФУ: Підсистема «Призначення та виплата пенсій» ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області. Зазначає, що 01.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою, щодо переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка опрацьовувалась за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів. Враховуючи принцип екстериторіальності, розгляд заяви та наданих документів щодо проведення перерахунку пенсії здійснено структурним підрозділом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зазначає у відзиві, що не приймало участі в розгляді звернень опзивача та не виносило жодних рішень щодо призначення/перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Отже, позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області є безпідставними та не обґрунтованими. Просить відмовити у задоволенні позову.

Витребуваних ухвалою суду від 03.01.2025 документів не додано.

Ухвалою суду від 28.05.2025 постановлено витребувати у Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області доказів належним чином завірені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про долучення доказів надійшло до суду 16.06.2025.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач до виникнення спірних правовідносин перебував на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримував пенсію по інвалідності, призначено відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою від 01.08.2024 про перехід на інший вид пенсії - перехід на пенсію за віком. У заяві міститься дописка заявника: "Прошу при переході на пенсію за віком примінити нову середню заробітну плату за останні три роки. Наполягаю на проведенні перерахунку та не погоджуюсь зі зменшенням розміру пенсії".

Розгляд заяви ОСОБА_1 від 01.08.2024 за принципом екстериторіальності здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 01.08.2024, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняло рішення від 06.08.2024 №88 у якому вказано: "Статтею 10 Закону передбачено, що особа, яка має право на різні види пенсій, призначається один із цих видів пенсій за її вибором.

Згідно з частиною 3 статті 45 Закону, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менше як 24 місяці страховою стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої етапі 42 Закону) незалежно від перерв у робочі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 Закону для призначення пенсії.

На підставі особистої заяви ОСОБА_1 , з 01.11.2012р. проведено перерахунок пенсії відповідно до етапі 42 Закону, страховий стаж враховано по 01.01.2012. Заявник значиться не працюючим з 11.07.2012.

Згідно з матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону у розмірі 2980,00 грн при страховому стажі 44 роки 3 місяці 5 днів, з них додаткового стажу 11 років 11 місяців 27 днів (коефіцієнт стажу становить 0,44250).

При переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону страховий стаж зменшується та становить 32 роки 3 місяці 8 днів (коефіцієнт стажу становить 0,32250). розмір пенсії складає 2725,00 грн. Підстави для проведення перерахунку пенсії відповідно до частини З статті 45 Закону відсутні.

Враховуючи вищезазначене, вирішено відмовити ОСОБА_2 в проведенні перерахунку пенсії на підставі заяви від 01.08.2024р №507 у зв`язку з недоцільністю".

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 09.08.2024 повідомило ОСОБА_1 про рішення прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

Вважаючи відмову у задоволенні заяви від 01.08.2024 протиправною, а свої права - порушеними, позивач звернувся до суду.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

З 01.01.1992 постановою Верховної Ради України від 06.12.1991 N1931-XII введено в дію Закон №1788-XII в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01.04.1992 - в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон №1058-IV, який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Отже, з 01.01.2004 Закон №1058-IV є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено порядок та умови обчислення пенсій по інвалідності внаслідок загального захворювання (у т. ч. каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства).

Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність, а її розмір залежить від отриманої групи інвалідності. Головною умовою для призначення даного виду пенсії є наявність необхідного страхового стажу, тривалість якого визначена статтею 32 Закону залежно від групи інвалідності та віку, в якому особу визнано інвалідом

Положеннями частини першої статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною другою статті 40 Закону № 1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, у випадку призначення пенсії на підставі Закону №1058-IV, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Порядок переведення з одного виду пенсії на інший регламентовано статтею 45 Закону №1058-IV, частиною третьою якої визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні з одного виду пенсії, призначеної саме за Законом №1058-ІV, на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої зазначеним нормативно-правовим актом за виключенням випадку, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії.

Водночас, на думку позивача, при зверненні із заявою до ГУ ПФУ в Житомирській області після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV, він набув право не на переведення з одного виду пенсії на інший на підставі статті 45 Закону №1058-IV, а на нове призначення пенсії за віком на загальних підставах із її новим обчисленням у відповідності до приписів статті 40 Закону № 1058-IV, оскільки за таким призначенням він звернувся вперше.

З цього приводу суд, вважає за необхідне зазначити, що статтею 13 Закону №1788-ХІІ для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови для призначення пенсії за віком, які полягають у зменшенні пенсійного віку. Пенсія за віком на пільгових умовах призначається та виплачується у порядку та на умовах, що визначені Законом №1058-IV.

Під час проведення перерахунку з 01.11.2012, позивачу було зараховано страховий стаж по 30.10.2012.

Після 01.11.2012 стаж роботи у позивача відсутній, що підтверджується довідкою форми ОК-5 та копією трудової книжки позивача.

Отже, відсутні 24 місяці страхового стажу після перерахунку пенсії.

Застосовуючи наведені вище правові висновки до спірних правовідносин суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 як особа, якій вже було призначено пенсію по інвалідності, на умовах, визначених Законом №1058, не має права при призначенні іншого виду пенсії (після досягнення пенсійного віку) в межах цього ж Закону №1058-ІV, на застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки за 2021-2023 роки, тобто роки, що передують року зверненню за призначенням пенсії.

За таких обставин суд приходить до висновку, що оскільки у межах спірних правовідносин мало місце переведення з одного виду пенсії на інший, а не призначення нової пенсії, то ГУ ПФ в Харківській області при її розрахунку правомірно відмовлено у застосуванні середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислену як середній показник за 2021-2023 роки.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, зважаючи на встановлену вище відсутність правових підстав для застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2021-2023 роки з огляду на переведення позивача на інший вид пенсії, а не призначення нової, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7,м. Житомир, 10003, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 підїзд, 2 поверх, м.Харків, 61022, ) про визнання повідомлення незаконним, зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук

23.06.25