Справа № 484/2708/25
Суддя: Максютенко О. А.
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 484/2708/25
Провадження № 2-а/484/33/25
Рішення

іменем України

23.06.2025 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Максютенко О.А.,

за участю секретаря судових засідань Завірюхи В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в залі суду в м. Первомайську адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 15.04.2025 року № 298,

встановив

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 15.04.2025 року № 289.

В обґрунтування позову посилається на те, що 15.04.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 298 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. Вказаною постановою він був визнаний винуватим у тому, що він порушуючи п.п. 1 п. 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №3633-ІХ, протягом 60 днів з дня набрання чинності цього закону (в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року) не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти, та інші персональні данні, та не прибув до РТЦК та СП за місцем проживання без поважних причин, не виконував правила військового обліку, встановленні законодавством, чим порушив вимоги ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та порушуючи ч. 6 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" під час проведення заходів мобілізації та дії воєнного стану не мав при собі військово-облікового документа, та не пред`явив його на вимогу уповноваженої особи, чим вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Позивач добросовісно вважає, що перебуває на військовому обліку та не ухилявся від постановки на нього та дотримувся законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в цілому. З електронного військово-облікового документу, сформованого через мобільний додаток "Резерв+", вбачається, що позивача взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 , має відстрочку на підставі п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" до 07.08.2025 та 04.04.2025 він пройшов обстеження Військово-лікарською комісією, за результатами якої він є придатним до військової служби. Вказаний електронний витяг було пред`явлено працівникам відповідача під час перевірки документів.

Також, вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності у даному випадку є незаконним та безпідставним, а оскаржувана постанова необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення в його діях, оскільки при розгляді даної справи не були з`ясовані та доведені обставини, які б свідчили, що наявність в його діях ознак проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. Крім того, відповідачем порушено процесуальний порядок розгляду справи, встановлений КУпАП, адже жодного розгляду справи не було взагалі, а відповідач обмежився лише формальним складанням постнови без дотримання встановленої законом процедури, чим порушив ст.ст. 276, 277, 277-2, 278, 279, 280, 281 КУпАП, і до матеріалів адіміністративної справи не долучено фото та відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації.

Просив закрити справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 мало можливість отримати персональні данні шляхом електронної інформації взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, та стягнути з відповідача судові витрати.

19.05.2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, поновлено строк звернення до суду.

Розгляд даної справи, відповідно до вимог ст. 257 КАС України, проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Не погоджуючись з позовними вимогами 26.05.2025, начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 надав суду відзив, в якому просив в задоволенні позову відмовити вказуючи, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки позивач перебуває на загальному обліку в РТЦК, є військовозобов`язаною особою та підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки здійснюються заходи щодо призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, транспортних засобів і техніки Національної економіки, які направляються для комплектування визначених військових частин інших складових сил оборони.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення від 05.04.2025, який складено уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що 05.04.2025 о 16 год. 40 хв. під час дії особливого періоду до ІНФОРМАЦІЯ_2 співробітниками поліції був доставлений громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час проведення звірки облікових даних виявлено, що він порушуючи підпункт 1 п. 2 розд. II "Прикінцевих та перехідних положень" Закону № 3633-ІХ, протягом 60 днів з дня набрання чинності цього Закону (в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року) не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти, та інші персональні дані, та не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних причин, не виконував правила військового обліку встановлені законодавством, та порушив вимоги ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», крім того ОСОБА_1 порушив ч. 6 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" під час проведення заходів мобілізації та дії воєнного стану не мав при собі військово-облікового документа, та не пред`явив його на вимогу уповноваженої особи, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 оголошено загальну мобілізацію, а гр. ОСОБА_1 всупереч ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ч. 3 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не прибував до органу де він перебуває на загальному військовому обліку військовозобов`язаних для виконання військового обов`язку у запасі, а лише після набрання чинності Закону України від 11.04.2024 року №3633-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку", частково виконав свій військовий обов`язок, перебуваючи у запасі.

Факт вчиненого правопорушення підтверджується АІТС "Оберіг", в якому чітко зазначено, що звірка контактних даних не відбулась після сплину 60 днів відведених Законом №3633-ІХ. Тобто, всі наведені факти, та витяги з реєстрів свідчать про порушення вимоги ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а також ч. 6 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Отже, вивчивши всі матеріали справи, та надані докази 15.04.2025 постановою № 298 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що ОСОБА_1 порушуючи підпункт 1 п. 2 розд. II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3633-ІХ, протягом 60 днів з дня набрання чинності цього Закону ( в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року) не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти, та інші персональні дані, та не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних причин, не виконував правила військового обліку встановлені законодавством, під час проведення заходів мобілізації та дії воєнного стану не мав при собі військово-облікового документа, та не пред`явив його на вимогу уповноваженої особи, чим порушив вимоги ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ч. 6 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, за що було постановлено накласти на нього штраф в розмірі 17000 грн. Вказану постанову позивачу було надіслано засобами поштового зв`язку.

За наведеного, відповідач вважає, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають виконанню.

Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, відзив, суд прийшов до таких висновків.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України,органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 235 КУпАП визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до частини першої статті 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною третьою статті 210-1 КУпАП визначено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, частиною третьою статті 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, тобто вказана норма відсилає до інших нормативно-правових актів.

Судом встановлено, що 15.04.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 298 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. Вказаною постановою ОСОБА_1 був визнаний винуватим у тому, що він порушуючи п.п. 1 п. 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №3633-ІХ, протягом 60 днів з дня набрання чинності цього закону (в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року) не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти, та інші персональні данні, та не прибув до РТЦК та СП за місцем проживання без поважних причин, не виконував правила військового обліку, встановленні законодавством, чим порушив вимоги ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та порушуючи ч. 6 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" під час проведення заходів мобілізації та дії воєнного стану не мав при собі військово-облікового документа, та не пред`явив його на вимогу уповноваженої особи, чим вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП

З довідки з історії хвороби №1989/317, виданої 15.05.2025 року КНП "Первомайська центральна міська багатопрофільна лікарня" Первомайської міської ради за №37, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні з 15.04.2025 по 15.05.2025 з діагнозом: Виразка цибулини 12 П.К. з локалізацією по задній стінці. Хронічний панкреатит в стадії неповної ремісії.

Відомостей з АІТС "Обергі", протоколу про адміністративне правопорушення від 05.04.2025 року, на підставі якого було винесено постанову № 298 від 15.04.2025 року, так і інших доказів вчинення вказаного правопорушення, відповідачем до відзиву надано не було.

В той же час, з електронного військово-облікового документу, сформованого 14.05.2025 року через мобільний додаток "Резерв+", доданого позивачем вбачається, що ОСОБА_1 взятий на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 , має відстрочку на підставі п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" до 07.08.2025 та 04.04.2025 він пройшов обстеження Військово-лікарською комісією, за результатами якої він є придатним до військової служби на посаді старшого водія (перевезення автомобільним транспортом), звання: рядовий, ВОС 790702, номер в реєстрі Оберіг: 4.

За приписами примітки достатті 210 КУпАП визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Отже, з аналізу приведених норм випливає, що відповідальність за статтями 210 та 210-1 КУпАП не застосовується у випадку коли дані для Реєстру можуть бути отримані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими базами/системами/реєстрами.

Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстру) визначає Закон України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" від 16.03.2017 № 1951-VIII (далі по тексту - Закон № 1951-VIII).

У відповідності до положень частини першої статі 5 Закону № 1951-VIII, держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

За приписами частини другої статті 5 Закону № 1951-VIII визначено, що держатель Реєстру: 1) забезпечує технологічне функціонування Реєстру, для чого утворює уповноважений орган адміністрування Держателя Реєстру; 2) вносить на розгляд Кабінету Міністрів України пропозиції щодо Порядку ведення Реєстру, в яких визначає процедури збирання, зберігання, обробки та використання відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 3) організовує взаємодію Реєстру з іншими реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних щодо отримання (обміну) інформації, визначеноїстаттями 6-9 цього Закону, відповідно доЗакону України "Про публічні електронні реєстри"; 4) забезпечує розвиток та модернізацію програмних та апаратних засобів Реєстру; 5) надає органам адміністрування та ведення Реєстру право доступу до бази даних Реєстру; 6) здійснює інші повноваження, передбачені законом.

Згідно частини п`ятої статті 5 Закону № 1951-VIII, органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

У відповідності до частин восьмої та дев`ятої статті 5 Закону № 1951-VIII, органами ведення Реєстру, є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

За приписами частини третьої статті 14 Закону № 1951-VIII визначено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Даною частиною статті 14 Закону № 1951-VIII передбачено перелік органів, від яких органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді інформацію через електронну інформаційну взаємодію.

Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно дозаконів України "Про публічні електронні реєстри","Про розвідку" та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом.

З аналізу приведених вище положень Закону № 1951-VIII вбачається, що персональні дані військовозобов`язаного можуть бути отримані органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, до яких відносить і територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими державними органами.

Слід також зауважити, що у відповідності до положень частини третьої статті 14 Закону № 1951-VIII визначено, що органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді від, зокрема:

1) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, - відомості, зазначені у пунктах 1-5, 8, 8-1, 10, 11 частини першоїстатті 7 цього Закону; 2) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, - відомості, зазначені у пунктах 1-7, 9, 9-1, 14, 21, 26 частини першоїстатті 7 цього Закону;10) Міністерства внутрішніх справ України та інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України, - відомості, зазначені у пунктах 1-7, 9, 9-1, 14, 15, 15-1, 20, 20-1, 21, 24, 26, 27, 32 частини першоїстатті 7 цього Закону; 15) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері соціальної політики, загальнообов`язкового державного соціального та пенсійного страхування, соціального захисту населення, - відомості, зазначені у пунктах 7, 7-1, 8, 8-1, 11, 17, 33 частини першоїстатті 7 цього Закону; 17) централізованої системи державних установ, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, соціального захисту від безробіття, - відомості, зазначені у пунктах 1-4, 7, 13, 16-2, 25 частини першоїстатті 7 цього Закону.

При цьому, як передбачено пунктами 7, 7-1 частини першоїстатті 7 Закону № 1951-VIII, до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать місце проживання та місце перебування,номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Таким чином, приведені вище приписи статей 7 та 14 Закону № 1951-VIII вказують на те, що персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів містяться і в інших базах даних, з яких органи ведення Реєструотримуються інформацію.

Відтак, наведені норми визначаються наявність у відповідача можливості отримати персональні дані позивача з інших баз даних, проте відповідачем не доведено неможливості отримання таких даних шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних.

Крім того, відповідачем не надано до доказів вчинення будь-яких дій щодо отримання персональних даних позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 Закону № 1951-VIII, з огляду на те, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 раніше ніж з дати складання протоколу про адміністративне правопорушення від 05.04.2025 року, оскільки є військовозобов`язаним, перебуваючим у запасі, війсьове звання: рядовий, ВОС 790702, номер в реєстрі Оберіг: 4. Окрім того, відповідачем не надано суду доказів неможливості отримання персональних даних позивача у наведений спосіб.

До того ж, як встановлено судом, відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи органом ведення реєстру, не вніс до реєстру персональних даних ОСОБА_1 , які були йому відомі та знаходились у його розпорядженні, а саме даних про те, що останній має відстрочку від призову.

За такого, суд дійшов висновку, що у відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 були наявні персональні дані ОСОБА_1 , проте в порушення вимог статті 14 Закону № 1951-VIII, відповідач не здійснив актуалізації даних ОСОБА_1 у Реєстрі.

Щодо відсутності при собі військово-облікового документа, та його не пред`явлення на вимогу уповноваженої особи суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 2 п.п. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (далі ПВР) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Питання щодо форми, в якій оформляється (створюється) та видається військово-обліковий документ регулюється Порядком оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559 (далі - Порядок № 559).

Так, п. 1 Порядку № 559 визначено, що військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 "Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа".

Відповідно до п. 2 Порядку № 559 військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється):

в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації);

у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559.

Особа може мати на бланку лише один військово-обліковий документ.

Пунктами 5-7 цього Порядку передбачено, що військово-обліковим документом призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також громадян, виключених з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 частини шостої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", в електронній формі (далі - військово-обліковий документ в електронній формі) є відображення в електронній формі відомостей про громадянина України, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також відомостей щодо звернення або повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення до Національної поліції.

Військово-обліковий документ в електронній формі формується засобами:

- Електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зокрема з використанням його мобільного додатка;

- Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони;

- Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації).

Військово-обліковий документ в електронній формі формується на безоплатній основі за бажанням особи після проходження нею електронної ідентифікації та автентифікації.

Формування та відображення військово-облікового документа в електронній формі здійснюється автоматично за умови підключення електронного пристрою до Інтернету та наявності у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей, визначених у пункті 8 цього Порядку.

У військово-обліковому документі в електронній формі відображається унікальний електронний ідентифікатор у вигляді двовимірного штрихкоду (далі - QR-код військово-облікового документа).

Строк дії військово-облікового документа в електронній формі становить не більше одного року з дати його формування та не може перевищувати строк дії відстрочки від направлення для проходження базової військової служби для призовників або відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період (бронювання) для військовозобов`язаних та резервістів.

У разі коли відомості, зазначені у підпунктах 1-5, 8, 11-13 пункту 8 цього Порядку, на момент зчитування не відповідають відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, військово-обліковий документ в електронній формі вважається недійсним.

Згідно із п. 9 Порядку № 559 військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

Отже, виходячи з наведених норм позивач, який сформував відповідний електронний військово-обліковий документ, за допомогою мобільного застосунку (можливість яку передбачено відповідними нормативними документами), в якому поміж іншого зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), військово-обліковий документ містить QR-код військово-облікового документа, дотримався вимог Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559.

З огляду на наведене, а також враховуючи те, що військово-обліковий документ в електронній формі та військово-обліковий документ в паперовій формі мають однакову юридичну силу, суд приходить до висновку про те, що військово-обліковий документ сформований в мобільному додатку "Резерв+" є належним військово-обліковим документом в розумінні Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Відповідачем суду не надано належних та допустимих доказів того, що відомості, зазначені у підпунктах 1-5, 8, 11-13 пункту 8 цього Порядку електронного військово-облікового документу ОСОБА_1 , на момент зчитування не відповідають відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, і як наслідок такий військово-обліковий документ можна вважати недійсним.

Тому суд, виходячи із презумпції дійсності вказаного електронного документа, вважає безпідставними висновки ІНФОРМАЦІЯ_2 про порушення ОСОБА_1 вимог ч. 6 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", адже у військово-обліковому документі зазначено про перебування позивача на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, щов діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, а останній не спростував пояснення позивача, тому суд дійшов висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення від 15.04.2025 № 298, винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., підлягає скасуванню, а справа закриттю, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КАС України.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що за результатом судового розгляду, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп.

На підставі ч. 3 ст. 210-1, ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 246, 268-269, 271, 286 КАС України, суд

ухвалив

позовну заяву задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №298 від 15.04.2025 року відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 .

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Відомості про сторони:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_7 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 24.06.2025 року.

Суддя: