Справа № 420/37572/24
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (Повітряне командування ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 , поданого 02.08.2024 року до командування військової частини НОМЕР_1 із рапортом про звільнення його, штурмана відділу напрямків на авіацію військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_1 , з військової служби у відповідності до абзацу 2 підпункту б пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (Повітряне командування ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звільнити майора ОСОБА_1 , з військової служби у відповідності до абзацу 2 підпункту б пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу на підставі поданого ним рапорту про звільнення з військової служби від 02.08.2024 року до командування військової частини НОМЕР_1 .

Відповідачем подані заперечення щодо розгляду справи у спрощеному провадженні та клопотання про її розгляд у загальному провадженні, оскільки позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу нестиме преюдиційний характер та значним чином впливатиме на юридичну відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним діяння, що містить ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України та внесене 25.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001258.

Суд відхиляє подану заперечення та клопотання, оскільки справа є незначної складності як і передбачено ст. 12 КАС України. Щодо преюдиційності та впливу на юридичну відповідальність позивача, суд такого впливу не вбачає, оскільки досудове слідство є незалежним і розгляд цієї справи не впливає на його проведення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що проходив військову службу на посаді штурмана відділу напрямків за авіацією у військовій частині НОМЕР_2 на підставі контракту, укладеного 06.06.2019. У зв`язку з хворобою 23.05.2024 року був направлений військовою частиною НОМЕР_2 до клінічного санаторію « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ДПС України, де проходив лікування. На підставі висновку МСЕК було видано 03.07.2024 року довідку до акту огляду МСЕК серії 12 ААД № 073922 про встановлення третьої групи інвалідності. 06.07.2024 року звернувся до командира військової частини НОМЕР_2 із рапортом, в якому просив клопотати перед вищим командуванням про звільнення з військової служби у відповідності до абзацу 2 підпункту б пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу за станом здоров`я. У зв`язку із не розглядом зазначеного, 02.08.2024 року звернувся засобами поштового зв`язку до командування військової частини НОМЕР_1 із аналогічним рапортом, але відповіді не отримав.

У відповідь на адвокатський запит Відповідач повідомив, що рапорт розглянутий та відповідь від 11.08.2024 року.

Позивач вважає протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо належного розгляду рапорту про звільнення з військової служби. Відповідно до п. 3 ч.5 ст. статті 26 Закону №2232-ХІІ серед підстав звільнення з військової служби є набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання. Вказана стаття містить вичерпний перелік підстав для звільнення з військової служби та не містить в собі призупинення служби, як підставу для звільнення. Тому призупинення військової служби не є підставою для відмови у звільненні військовослужбовця за станом здоров`я.

Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до якої позовні вимоги не визнали та зазначили, що 02.08.2024 позивач звернувся до в/ч НОМЕР_1 із рапортом про звільнення з військової служби за абзацом 2 підпункту б пункту 3 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ (за станом здоров`я, у зв`язку із наявною у ОСОБА_1 інвалідністю, набутою 03.07.2024). За результатом розгляду надано відповідь від 11.08.2024 №174/174/27/1530/пс яку направлено на адресу, вказану ОСОБА_1 у рапорті від 02.08.2024, що підтверджується трекінгом АТ Укрпошта. У відповіді повідомлено про призупинення його військової служби у зв`язку із внесенням 25.07.2024 ТУ ДБР відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України та наголошено на особливостях регулювання Законом №2232-ХІІ можливості звільнення військовослужбовців з військової служби особам, яким призупинено за таких підстав.

Крім того зазначають, що командиром військової частини НОМЕР_1 є генерал-майор ОСОБА_2 , а військова частина НОМЕР_1 не є корпусом чи оперативним командуванням, а тому повноваження щодо прийняття рішення щодо звільнення Позивача на підставі абзацу 3 підпункту б пункту 3 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ у військової частини НОМЕР_1 відсутні. Такими повноваженнями щодо звільнення Позивача наділений командувач виду Збройних Сил України, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судом встановлені такі обставини по справі.

ОСОБА_1 проходить військову службу в Збройних силах України з 26.07.1999 року на посаді штурмана відділу напрямків за авіацією, який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на підставі контракту, укладеного з Відповідачем 06.06.2019 року.

Відповідно до довідки ВЛК від 29.03.2024 року № 248, у ОСОБА_1 встановлено захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини. На підставі ст.40-б, 39-в, 41-в, 64-в графи ІІІ Розкладу хвороб обмежено придатний до військової служби, непридатний до військової служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Військовослужбовці визнані обмежено придатними до військової служби, придатні до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, установах, організаціях, навчальних закладах.

13.05.2024 року наказом Головокомандувача ЗСУ № 762, майора ОСОБА_1 штурмана відділу напрямків на авіацію військової частини НОМЕР_2 призначено старшим оперативним черговим відділення бойового управління командного пункту штабу в/ч НОМЕР_3 .

23.05.2024 року ОСОБА_1 був направлений військовою частиною НОМЕР_2 на стаціонарне лікування до Клінічного санаторію « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ДПС України де перебував на лікуванні по 12.06.2024 року. (а.с.51)

Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 04.06.2024 року до довідки серії 12 ААД № 073922 Позивачу встановлено третю групи інвалідності (загальне захворювання). (а.с.14)

13.06.2024 року командиром в/ч НОМЕР_2 до ДБР в м. Одесі направлено повідомлення про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України непокора вчинена в умовах воєнного стану у зв`язку з відмовою убуття для проходження служби у в/ч НОМЕР_3 .

18.06.2024 року командиром в/ч НОМЕР_2 до ДБР у м. Миколаєві направлено повідомлення про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини.

06.07.2024 року ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_2 із рапортом, в якому просив поклопотати перед вищим командуванням про звільнення його, з військової служби у відповідності до абзацу 2 підпункту б пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, а саме: під час дії військового стану військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби за станом здоров`я: за наявності інвалідності третьої групи.

Відповідно до цього рапорту, він прийнятий та підтриманий начальником відділу напрямків на авіацію військової частини НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_3 . (а.с.24)

24.07.2024 року наказом № 48 командира в/ч НОМЕР_1 , ОСОБА_1 штурмана відділу напрямків на авіацію в/ч НОМЕР_2 звільнено із займаної посади і зараховано у розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 з 13.06.2024 року. (а.с. 34)

25.07.2024 ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві за фактом вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення передбаченого частиною 5 статті 407 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001258 внесені відповідні відомості.

Вказане стало підставою для прийняття командиром військової частини НОМЕР_1 наказу від 27.07.2024 №50 про призупинення Позивачу військової служби у Збройних Силах України з 25.07.2024 та наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 29.07.2024 №213 про виключення позивача зі списків особового складу частини з 25.07.2024. (а.с. 30)

02.08.2024 року ОСОБА_1 подав рапорт командиру в/ч НОМЕР_1 про його звільнення з військової служби у відповідності до абзацу 2 підпункту «б» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у зв`язку із наявною в нього інвалідністю. (а.с. 25)

За результатом розгляду вищевказаного рапорту ОСОБА_1 , військовою частиною НОМЕР_1 надано відповідь про прийняте рішення від 11.08.2024 №174/174/27/1530/пс на адресу, вказану ОСОБА_1 у рапорті від 02.08.2024 ( АДРЕСА_1 ). Зазначено, що військову службу призупинено у зв`язку із СЗЧ та внесенням 25.07.2024 ТУ ДБР відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України.

Таким чином, судом встановлено, що Позивач до військової частини НОМЕР_3 не прибув та до військової частини НОМЕР_2 , НОМЕР_1 не повернувся, служба військовослужбовця призупинена, щодо СЗЧ ТУ ДБР у м. Миколаєві внесено відомості до ЄРДР.

Позивачу в цей період встановлена третя група інвалідності, що на його думку є підставою для його звільнення відповідно до абзацу 2 підпункту «б» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Спірні правовідносини врегульовані такими приписами діючого законодавства.

Нормативно-правовим актом, що визначає підстави звільнення з військової служби під час дії воєнного стану є Закон України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ).

Відповідно до пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах:

під час проведення мобілізації та дії воєнного стану:

а) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі;

б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або про непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців; - за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

в) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу); … .

Відповідно до абзацу третього, пункту 2 частини 8 статті 23 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки:

- на період дії воєнного стану, крім випадків, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону;

- до дня завершення виконання завдань в інтересах оборони України, безпосередньої участі у веденні воєнних (бойових) дій, у тому числі на території проведення антитерористичної операції, а також у районах здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії держави, що формально чи фактично є учасником воєнних дій проти України;

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (в редакції чинній на день подання рапорту), військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини, поданих відповідно до частини п`ятої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, та/або заяви, повідомлення начальника відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про вчинене кримінальне правопорушення. Підставою для призупинення військової служби є отримання військовою частиною письмового повідомлення правоохоронного органу про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення (витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань).

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено та стосовно яких обвинувальні вироки суду набрали законної сили, підлягають звільненню з військової служби відповідно до пункту "г" частини другої, пункту "г" частини третьої, підпункту "д" пункту 1, підпункту "в" пункту 2 частини четвертої, підпунктів "е" пунктів 1 і 2, підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої та підпункту "е" пункту 1, підпункту "д" пункту 2, підпункту "в" пункту 3 частини шостої статті 26 цього Закону, крім військовослужбовців, яким обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, призначено кримінальне покарання у виді службового обмеження, арешту з відбуттям на гауптвахті або триманням у дисциплінарному батальйоні.

Згідно з частиною сьомою статті 26 Закону №2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до абзаців 2, 3 підпункту 2 пункту 225 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України №1153/2008 звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється:

під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу":

у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них;

у військових званнях до підполковника (капітана 2 рангу) включно за всіма підставами - командирами корпусів та командувачами військ оперативних командувань і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.

Згідно з підпунктом е статті 8 Закону України Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України, командири, посади яких у цьому Статуті не визначені, користуються дисциплінарною владою стосовно підлеглих військовослужбовців згідно з військовим званням, передбаченим їх посадою: е) полковник, бригадний генерал, генерал-майор (капітан 1 рангу, коммодор, контр-адмірал) - владою командира бригади (полку, корабля 1 рангу).

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що командиром військової частини НОМЕР_1 є генерал-майор ОСОБА_2 , а військова частина НОМЕР_1 не є корпусом чи оперативним командуванням, повноваження щодо прийняття рішення щодо звільнення Позивача на підставі абзацу 3 підпункту б пункту 3 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ у військової частини НОМЕР_1 відсутні.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 з вимогою щодо його звільнення на підставі абзацу 2 підпункту б пункту 3 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ, тоді як такі повноваження у цього відповідача відсутні.

Такими повноваженнями щодо звільнення Позивача наділений командувач виду Збройних Сил України, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 , але як встановлено судом рапорт до вказаної особи позивачем не подавався.

Військовий рапорт - це документ, за допомогою якого військовослужбовець може звернутися до командування щодо тих чи інших питань.

За п. 233 Положення, військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця

У свою чергу, подання рапорту по команді, передбачає направлення його в порядку підпорядкування прямому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання, та далі до командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті. Лише у разі неприйняття, не розгляду чи незадоволення рапорту, він подається непрямому, старшому командиру із поясненням причин такої подачі. І так до посадової особи, яка наділена правом звільнення підлеглого військовослужбовця зі служби чи скасування рішень попередніх командирів.

Таким чином, наказ про звільнення позивача міг бути виданий та підписаний тільки ІНФОРМАЦІЯ_3 , а командир в/ч НОМЕР_1 повинен був рапорт майора ОСОБА_1 направити Командувачу Повітряних Сил ЗСУ, який і має право приймати рішення щодо звільнення, чи відмови у такому.

Доказів реєстрації вказаного рапорту, а також того, що командир військової частини НОМЕР_1 передав рапорт позивача "по команді", тобто за належністю, матеріали даної справи не містять, як і не містять доказів розгляду рапорту позивача по суті належним та уповноваженим на це суб`єктом.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що не розгляд відповідачем рапорту позивача про звільнення з військової служби у передбачений законом спосіб свідчить про допущення протиправної бездіяльності командиром в/ч НОМЕР_1 .

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_1 щодо не розгляду у порядку визначеному Положенням №1153/2008 рапорту поданого 02.08.2024 року про звільнення з військової служби у відповідності до абзацу 2 підпункту б пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу» підлягають задоволенню.

Що стосується вимог зобов`язати прийняти рішення про звільнення з військової служби, то ці вимоги є передчасними, оскільки як зазначено вище, відповідач у цій справі не уповноважений на прийняття вказаного рішення, що ним визнано у відзиві.

В той же час, відсутні підстави для заміни відповідача на належного чи залучення Командувача Повітряних Сил ЗСУ як другого відповідача, оскільки рапорт про звільнення не розглядався уповноваженою особою і це питання є його дискреційними повноваженнями.

Тільки після прийняття будь-якого рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд може надати оцінку його відповідності вимогам закону за позовною заявою позивача в разі звернення до суду.

Отже, беручи до уваги наведене, суд вказує про передчасність заявлених позивачем позовних вимог в цій частині.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 1. ст. 77 КАС України позивачем частково доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст.77 КАС України).

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Згідно з п. 13 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір, позивач від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільнений, тому судовий збір розподілу не підлягає.

Керуючись ст. 242- 246 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду у належний спосіб, рапорту від 02.08.2024 року про звільнення майора ОСОБА_1 з військової служби, у відповідності до абзацу 2 підпункту б пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) розглянути у належний спосіб рапорт майора ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) про звільнення, з військової служби у відповідності до абзацу 2 підпункту б пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу шляхом направлення рапорту для розгляду Командувачу Повітряних Сил ЗСУ.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов