Справа № 320/13758/23
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 року справа №320/13758/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Щавінського В.Р., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Керівника Обухівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Державного агентства водних ресурсів України, Державної екологічної інспекції Столичного округу до Кагарлицької міської ради, третя особа: Регіональний офіс водних ресурсів річки Рось про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Керівник Обухівської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі: Державного агентства водних ресурсів України, Державної екологічної інспекції Столичного округу з позовом до Кагарлицької міської ради, третя особа: Регіональний офіс водних ресурсів річки Рось, з вимогами визнати протиправною бездіяльність Кагарлицької міської ради та зобов`язати Кагарлицьку міську раду вжити заходи щодо:

- розроблення проектно-кошторисної документації та проведення реконструкції ставка, влаштованого за допомогою існуючої насипної греблі №1 площею 0,0630 га, що розміщена на лівій притоці річки Гороховатка в адміністративних межах с. Горохове Обухівського району Київської області на території Кагарлицької міської ради, а також виготовлення паспорту на даний водний об`єкт;

- ліквідації самовільно побудованої насипної греблі №2 площею 0,0500 га, що розміщена на лівій притоці річки Гороховатка в адміністративних межах с. Горохове Обухівського району Київської області на території Кагарлицької міської ради;

- ліквідації самовільно побудованої насипної греблі №3 площею 0,0504 га, що розміщена на лівій притоці річки Гороховатка в адміністративних межах с. Горохове Обухівського району Київської області на території Кагарлицької міської ради;

- розроблення проектно-кошторисної документації та проведення реконструкції ставка, влаштованого за допомогою існуючої насипної греблі №4 площею 0,0520 га, що розміщена на лівій притоці річки Гороховатка в адміністративних межах с. Горохове Обухівського району Київської області на території Кагарлицької міської ради, а також виготовлення паспорту на даний водний об`єкт; ліквідації самовільно побудованих споруд (складський бокс, критий дерев`яний павільйон та дерев`яний поміст з перилами), розташованих на вказаній греблі ставу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 відкрито провадження у справі та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання.

16.03.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій у задоволенні просив відмовити. Зазначив, що позивач не надав належні та допустимі докази, а саме висновки експертів щодо нераціонального використання природних ресурсів, а також можливих негативних впливів на природні середовище, а докази, які надано до позовної заяви на думку відповідача не є належним доказами, що підтверджують негативний вплив та шкоду в результаті такої бездіяльності.

30.08.2023 протокольною ухвалою в підготовчому засіданні відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про залучення Регіональний офіс водних ресурсів річки Рось.

07.12.2023 представник позивача подав до суду клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Регіональний офіс водних ресурсів річки Рось.

08.04.2024 протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Регіональний офіс водних ресурсів річки Рось (далі - третя особа, РОВР річка Рось).

27.06.2024 від представника третьої особи надійшло пояснення по справі. Відповідно до цього пояснення третя особа просить позов позивача задовільнити в повному обсязі. Зазначає, що їх бачення вирішення даного питання полягає у проведенні робіт з екологічного поліпшення водного об?єкту та розроблення проектно-кошторисної документації, відновлення пропускної спроможності гідротехнічної споруди шляхом зміни металевої труби та дерев?яних шандор, а також знесення самочинно побудованих будинків та споруд, які розташовані у межах прибережної захисної смуги.

Представник позивача у судових засіданнях позовні вимоги підтримав, просив суд даний адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судових засіданнях проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

19.08.2024 від прокурора надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

19.08.2024 в судове засідання прибув лише прокурор, відповідач та третя особа повідомленні належним чином та про причини не прибуття до суду не повідомили, із заявами та клопотаннями не зверталися.

19.08.2024 в судовому засіданні протокольною ухвалою вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000171 від 26.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, із залученням представників Кагарлицької міської ради (заступника голови ради, старости сіл Горохове і Горохівське, начальника відділу земельних відносин, екології та сільського господарства, тa головного спеціаліста-архітектора відділу архітектури, містобудування та житлового-комунального господарства), а також як спеціалістів працівників Регіонального офісу водних ресурсів річки Рось (провідних інженерів-гідротехніків), Басейнового управління водних ресурсів середнього Дніпра (провідних інженерів-гідротехніків), Київського рибоохоронного патруля (головного спеціаліста відділу іхтіології) та ТОВ «Виробничий центр ДЗК» (сертифікованого інженера-геодезиста, землевпорядника) прокурором Обухівської окружної прокуратури 06.10.2022 проведено огляд гідротехнічних споруд, які знаходяться на лівій притоці річки Гороховатка в межах с. Горохове Обухівського району Київської області.

В ході проведення огляду встановлено, що частина гідротехнічних споруд не функціонують належним чином та потребують реконструкції, а деякі споруди (руслові водні об?єкти) побудовано самовільно та перебувають в аварійному стані, у зв?язку з чим підлягають ліквідації.

Зокрема, під час проведення вказаної слідчої дії оглянуто чотири насипні греблі (дамби). Так, на момент проведення огляду першої споруди (рахуючи від початку лівої притоки річки Гороховатка), а саме насипної греблі, виявлено металеву гідротехнічну споруду шахтного типу, облаштовану шандорами та трубчатим водовипуском. На час огляду встановити їх належне функціонування неможливо, оскільки вільний доступ для цього відсутній - укоси греблі та нижній б?єф заросли очеретом, що унеможливлює огляд водовипуску.

Оглядом наступної споруди - насипної греблі, розміщеної нижче по руслу лівої притоки річки Гороховатка, гідротехнічних споруд, призначених для регулювання рівня води, взагалі не виявлено. У нижньому б?єфі греблі, у виявлено три металеві сітки, що може свідчити про їх використання для рибоутримання. Вказана гребля влаштована із нестійких грунтів, укоси греблі зруйновані, верх греблі переораний. Гребля знаходиться в аварійному стані. Висока ймовірність того, що спуск води із утвореного вказаною греблею ставу здійснюється шляхом влаштування проранів у тілі греблі.

Далі під час огляду виявлено третю насипну греблю, за допомогою якої влаштовано став-копань у місті витоку (вірхів?ї) річки Гороховатка. В тілі греблі знаходяться гідротехнічні споруди - бетонні труби у кількості 7 шт. Вказана гребля відсутня на супутникових знімках, що свідчить про її відносно недавнє будівництво.

Під час огляду четвертої насипної греблі, виявлено, що її укоси заросли деревами. Водоскидна споруда греблі являє собою ПВХ трубу діаметром 200 мм у тілі греблі. На греблі розміщено тимчасові дерев?яні споруди.

Із матеріалів кадастрової зйомки, наданих ТОВ «Виробничий центр ДЗК», що складено за результатами проведеного 06.10.2022 огляду частини території річки Гороховатка поруч із земельними ділянками з кадастровими номерами :01:323:0010 та :01:323:0012 вбачається, що за результатами виконання топографо-геодезичних робіт виявлено дві існуючі та дві новоутворені греблі (дамби), контури яких відображено на плані та схемах.

Згідно плану меж земельної ділянки вбачається, що перша оглянута (існуюча) споруда (Гребля № 1) має площу 0,0630 га, наступні новоутворені - Гребля № 2 площею 0,0500 га та Гребля № 3 площею 0,0504 га, остання існуюча - Гребля № 4 площею 0,0520 га.

Згідно акту спостереження за водними об?єктами та гідротехнічними спорудами від 06.10.2022, наданого Регіональним офісом водних ресурсів річки Рось, встановлено, що за об?єктом спостереження № 1 (Русловий ставок на струмку без назви, лівій притоці річки Гороховатка) гребля ставу земляна, проїжджа, її укоси укріплені посівом трав. По верху греблі ґрунтова дорога.

Водоскидна споруда шахтного типу - металева труба, діаметром 1,0 м з дерев?яними шандорами. Водовипуск - металева труба у тілі греблі. Берегова лінія ставу, укоси греблі, гідротехнічна споруда заросли очеретом.

Під час спостереження встановити технічний стан гідротехнічної споруди, а саме водоскиду, не представилося можливим із-за чагарникової рослинності на укосах греблі. Паспорт на даний об?єкт під час спостереження не надався, в РОВР річки Рось відсутня технічна документація на цей об?єкт.

Об?єкт спостереження № 2 (Земляна гребля у гирлі струмка без назви, лівій притоці р. Гороховатка) - земляна гребля, влаштована у руслі струмка, в місці його впадіння до річки Гороховатка. Довжина греблі 70,0 м, ширина по верху 4,0 м. Гребля складається із нестійких грунтів. Греблею утворений додатковий русловий ставок. Верх греблі та під?їзд до неї переораний. Водорегулююча та водоскидна споруди у тілі греблі відсутні. Спуск води із здійснюється через тимчасові прорани, які утворюються внаслідок розкопування вручну або за допомогою механізмів. Такі дії призвели до фрагментальних руйнацій укосу греблі. Одночасно з цим, існує висока ймовірність її руйнації під час повеней, паводків або хвилями нагону. Регулювання стоку не проводиться через відсутність споруди.

Паспорт на даний об?єкт під час спостереження не надавався, в РОВР річки Рось відсутня технічна документація на цей об?єкт.

Влаштування греблі є фактом самовільного гідротехнічного будівництва, за що передбачена відповідальність, зазначена у статті 110 Водного кодексу України. РОВР річки Рось не надавав відповідних дозволів та погоджень на створення водного об?єкту. Вказаний факт є порушенням статті 82 Водного кодексу України.

Об?єкт спостереження № 3 (Земляна гребля у руслі річки Гороховатка) - не відображається на гугл-мапах, що свідчить про її нещодавнє влаштування, в результаті якого утворений додатковий русловий став на річці Гороховатка Гребля має орієнтовну довжину 265,0 м, ширина по верху 6,0 м. Для проточності у тілі греблі закладено сім (7) залізобетонних труб діаметром 180 мм, які знаходяться нижче урізу води, запірне обладнання на них відсутне. По верху греблі є автодорога з грунтовим покриттям.

Під час спостереження паспорт на вказану гідротехнічну споруду не надавався, в РОВР річки Рось відсутня технічна документація на цей об?єкт.

Влаштування греблі є фактом самовільного гідротехнічного будівництва, за що передбачена відповідальність, зазначена у статті 110 Водного кодексу України.

РОВР річки Рось не надавав відповідних дозволів та погоджень на створення водного об?єкту. Вказаний факт є порушенням статті 82 Водного кодексу України.

Об?єкт спостереження № 4 (Земляна гребля ставку на річці Гороховатка) - заросла деревами, а її укоси - чагарниковою рослинністю. Гідроспоруда шахтного типу. Металева шахта обладнана дерев`яними шандорами. Водовипуск - металева труба.

Під час спостереження паспорт на вказану гідротехнічну споруду не надавався, в РОВР річки Рось відсутня технічна документація на цей об?єкт.

Встановлено, що на греблі збудовано споруди, а саме: складський бокс, критий дерев?яний павільйон та дерев?яний поміст з перилами. Вказане порушує стійкість греблі і може призвести до її руйнування та виникнення надзвичайних ситуацій нижче за течією.

Крім того, у прибережній захисній смузі струмка та річки Гороховатка збудований комплекс дерев?яних будиночків для відпочинку, церква, басейн, туалет, інші господарські споруди та площадки для паркування автотранспорту.

Будівництво даних будівель та споруд в прибережній захисній смузі є порушенням вимог статей 89 та 110 Водного кодексу України.

Із матеріалів Аналітичної довідки щодо змін форми рельєфу лівої притоки річки Гороховатка поруч із земельними ділянками з кадастровими номерами :01:323:0010, :01:323:0012 та :01:323:0013, також Тематичної карти часових змін рельєфу лівої притоки річки Гороховатка, що надані Державним космічним агентством України листом від 07.02.2023 Nє309-4-04.01-2023 встановлено, що насипна гребля № 2 побудована у період до 08.08.2008, а насипна гребля №3 - у період після 12.04.2020.

Створення на річках та у їх басейнах штучних водойм та водопідпірних споруд, що впливають на природний стік поверхневих і стан підземних вод, допускається лише з дозволу місцевих рад за погодженням з обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, і центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Відповідно до постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 № 807-IХ та розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 715-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області» до складу Кагарлицької міської ради увійшла Горохівська сільська рада.

У свою чергу, згідно інформації Кагарлицької міської ради від 26.01.2023 № 165/04-19 вбачається, що гідротехнічні споруди, які були предметом огляду 06.10.2022, знаходяться в межах населеного пункту с. Горохове на території Кагарлицької міської територіальної громади.

Таким чином, вказані вище факти вказують на порушення вимог ст. 82 Водного кодексу України відповідачем як водокористувачем, оскільки у зв?язку з бездіяльністю останнього, за відсутності дозволів та погоджень уповноважених органів, на лівій притоці річки Гороховатка споруджено насипні греблі (об?єкти спостереження № 2 та № 3), внаслідок чого утворено додаткові руслові стави.

Крім того, внаслідок бездіяльності відповідача порушено технічний стан гідротехнічної споруди, розміщеної на об?єкті спостереження № 1, а також порушено технічний стан насипної греблі (об?єкт спостереження № 4) із будівництвом на ній дерев?яних споруд.

Згідно листів Кагарлицької міської ради від 03.10.2022 № 1915/04-29 та Державного агентства водних ресурсів України від 31.01.2023 № 437/5/4/11-23 вбачається, що інформація щодо будівництва гідротехнічних споруд, розміщених в межах річки Гороховатка поруч із земельними ділянками з кадастровими номерами :01:323:0010, :01:323:0012, :01:323:0013 на території Кагарлицької міської територіальної громади, відсутня. Дозвола на створення штучних водойм і водопідпірних споруд (гребель) не надавалися, що також підтверджується інформацією Кагарлицької міської ради від 26.01.2023 № 165/04-19.

В свою чергу, відповідно до інформації Басейнового управління водних ресурсів середнього Дніпра (лист від 02.11.2022 № 01-12/992) останнє не розробляло та не погоджувало проектно-технічну документацію на зазначені вище гідротехнічні споруди, а також не є їх балансоутримувачем. Також Басейнове управління водних ресурсів середнього Дніпра повідомило про відсутність іншої інформації та документів на вказані споруди.

Оцінюючи бездіяльність Кагарлицької міської ради, яка виражається в невжитті заходів щодо контролю за використанням та охороною земель водного фонду, забезпеченням збалансованого і ефективного використання природних ресурсів, відсутності контролю за станом благоустрою населеного пункту, охорони водойми, відсутності контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням та охороною природних. ресурсів, суд виходить із такого.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 121 Конституції України на органи прокуратури покладено функції представництва інтересів громадян і держави в судах у випадках визначених законом.

Право на звернення прокурора або його заступника до адміністративного суду в інтересах держави передбачено ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон №1697) та ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Частиною 2 ст. 23 Закону №1697 передбачено, що підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч. 4 ст. 53 КАС України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 КАС України, у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

У справі, що розглядається, прокурор в адміністративному позові зазначив, що він звернувся з метою захисту інтересів держави щодо раціонального використання та відтворення водних ресурсів, контролю за використанням і охороною вод та відтворення водних ресурсів або заподіяння шкоди якому виникла внаслідок протиправної бездіяльності Кагарлицької міської ради.

Суд вважає, що враховуючи факт протиправної бездіяльності Кагарлицької міської ради, заходів щодо контролю за використанням та охороною земель водного фонду, забезпеченням збалансованого і ефективного використання природних ресурсів, відсутності контролю за станом благоустрою населеного пункту, охорони водойми, відсутності контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням та охороною природних ресурсів належним способом захисту порушених інтересів держави буде визнання бездіяльності останнього вжити протиправною щодо реконструкції ставків, виготовлення паспортів на водні об?єкти, а також ліквідації незаконно побудованих насипних гребель, що вбачається із листа Регіонального офісу водних ресурсів річки Рось від 14.02.2023 Nє 120/02.

Так, відповідно до ст. ст. 20-1, 20-2, 35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, навколишнього природного середовища, в галузі охорони навколишнього природного реалізація державної середовища і використання природних ресурсів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у політику у сфері охорони природних ресурсів належить політики у сфері охорони навколишнього природного сфері охорони навколишнього природного середовища, виконує також інші функції, визначені законами України та покладені на нього актами Президента України.

До компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про екологічну та радіаційну безпеку, про оцінку впливу на довкілля, про моніторинг, звітність та верифікацію викидів парникових газів; про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону, раціональне використання та відтворення тваринного світу; про охорону, використання і відтворення риби та інших водних живих ресурсів; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської економічної зони України, природних територій та об?єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об?єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі, їх охорона, яка полягає, у тому числі, у запобіганні їхньому руйнуванню або заподіянню шкоди, зокрема, у результаті здійснення несанкціонованої господарської діяльності, забезпеченні захисту характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь є одним із пріоритетних та головних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Правовий висновок про те, що прокурор має право звертатися до суду в інтересах держави, висловлений Верховним Судом, зокрема, у постановах від 02 грудня 2020 року у справі №734/519/15-ц, від 17 березня 2021 року у справі №925/3/20, від 09 листопада 2022 року у справі №260/437/21, від 17 листопада 2022 року у справі №640/16767/21 та від 01 лютого 2023 року у справі №260/2284/21.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо суті даного позову суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з вимогами ч.ч. 1-3 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Органам місцевого самоврядування законом можуть надаватися окремі повноваження органів виконавчої влади, у здійсненні яких вони є підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Частиною 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до вимог п. 34-1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: прийняття рішень щодо здійснення виконавчим органом сільської, селищної, міської ради державного контролю за використанням та охороною земель.

Згідно з вимогами п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать:

а) власні (самоврядні) повноваження:

1) підготовка програм соціально-економічного та культурного розвитку сіл, селищ, міст, цільових програм з інших питань самоврядування, подання їх на затвердження ради, організація їх виконання; подання раді звітів про хід і результати виконання цих програм;

2) забезпечення збалансованого економічного та соціального розвитку відповідної території, ефективного використання природних, трудових і фінансових ресурсів.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать:

а) власні (самоврядні) повноваження:

1) управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Згідно з вимогами п. 7 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать:

а) власні (самоврядні) повноваження:

7) організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать:

б) делеговані повноваження:

1) здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

Статтею 82 Водного кодексу України передбачено що з метою збереження екологічного та хімічного стану річок забороняється споруджувати в їх басейні водосховища і ставки загальним обсягом, що перевищує обсяг стоку даної річки в розрахунковий маловодний рік, який спостерігається один раз у двадцять років.

Створення на річках та у їх басейнах штучних водойм та водопідпірних споруд, що впливають на природний стік поверхневих і стан підземних вод, допускається лише з дозволу місцевих рад за погодженням з обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої Автономної Республіки Крим з питань навколишнього природного середовища, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, і центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Згідно з вимогами ст. 89 Водного кодексу України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.

У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється:

1) розорювання земель (крім підготовки грунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво;

2) зберігання та застосування пестицидів і добрив;

3) влаштування літніх таборів для худоби;

4) будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів;

5) миття та обслуговування транспортних засобів і техніки;

6) влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо;

7) випалювання сухої рослинності або її залишків з порушенням порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Об?єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватись, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг.

У свою чергу, статтею 110 Водного кодексу України визначено, що порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні, серед іншого, у самовільному захопленні водних об?єктів; порушенні режиму господарської діяльності у водоохоронних зонах та на землях водного фонду; самовільному проведенні гідротехнічних робіт (будівництво ставків, дамб, каналів, свердловин); пошкодженні водогосподарських та гідрометричних споруд і пристроїв, порушенні правил експлуатації та встановлених режимів їх роботи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом від умерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Статтею 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами. Підстави, види і порядок відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 76 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність у разі порушення ними Конституції або законів України.

З огляду на викладене, насипні греблі, із розміщеними на них гідротехнічними спорудами, що розташовані на струмку без назви, лівій притоці річки Гороховатка, є власністю територіальної громади в особі Кагарлицької міської ради.

Кагарлицька міська рада як орган місцевого самоврядування від імені та інтересах територіальної відповідно до правомочності щодо об?єктами права комунальної власності та несе відповідальність у разі недотримання законодавства.

Суд зазначає, що законом визначено обов`язок власника майна утримувати останнє в належному стані, заборону використовувати таке майно на шкоду правам та інтересах інших суб?єктів цивільних прав і обов?язків, у тому числі і шляхом погіршення екологічної ситуації та природніх якостей землі.

Статтями 50, 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що екологічна безпека є такий стан навколишнього природного середовища, при якому забезпечується попередження погіршення екологічної обстановки та виникнення небезпеки для здоров`я людей.

Екологічна безпека гарантується громадянам України здійсненням широкого комплексу взаємопов?язаних політичних, економічних, технічних, організаційних, державно-правових та інших заходів.

Діяльність фізичних та юридичних осіб, що завдає шкоди навколишньому природному середовищу, може бути припинена за рішенням суду.

При проектуванні, розміщенні, будівництві, введенні в дію нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об?єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, а також в процесі експлуатації цих об?єктів забезпечується екологічна безпека людей, раціональне використання природних ресурсів, додержання нормативів шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. При цьому повинні передбачатися вловлювання, утилізація, знешкодження шкідливих речовин і відходів або повна їх ліквідація, виконання інших вимог щодо охорони навколишнього природного середовища і здоров?я людей.

Підприємства, установи й організації, діяльність яких пов?язана з шкідливим впливом на навколишнє природне середовище, незалежно від часу введення їх у дію повинні бути обладнані спорудами, устаткуванням і пристроями для очищення викидів і скидів або їх знешкодження, зменшення впливу шкідливих факторів, а також приладами контролю за кількістю і складом забруднюючих речовин та за характеристиками шкідливих факторів.

Забороняється введення в дію підприємств, споруд та інших об?єктів, на яких не забезпечено в повному обсязі додержання всіх екологічних вимог і виконання заходів, передбачених у проєктах будівництво та реконструкцію (розширення та технічне переоснащення).

Суд зазначає, що відповідно до Державних будівельних норм України «Гідротехнічні, енергетичні та меліоративні системи і споруди, підземні гірничі виробки» (ДБН В.2.4-3:2010), затверджених наказами Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 11.01.2010 № 1 та від 29.07.2010 № 287 (введені в дію з 01.01.2011) вказані норми поширюються та проектування, будівництво та експлуатацію річкових і морських гідротехнічних споруд усіх видів і класів.

Тобто, такі норми поширюються і на гідротехнічні споруди, що розташовані на струмку без назви, лівій притоці річки Гороховатка.

Згідно з вимогами п. 1.1.1 ДБН В.2.4-3:2010 при проектуванні, будівництві та експлуатації гідротехнічних споруд необхідно виконувати вимоги законодавства України та нормативних документів у галузі гідротехнічного будівництва, «Технічного регламенту будівельних виробів, будівель і споруд».

За умов належної експлуатації гідротехнічних споруд основні вимоги до них повинні виконуватися протягом обґрунтованого строку служби споруд з урахуванням передбачуваних навантажень та впливів на них згідно ДБН В. 1.2-2. Основними вимогами до гідротехнічних споруд є:

- забезпечення міцності та стійкості згідно ДБН В.1.2-6;

- забезпечення безпеки життя і здоров?я людини та захисту навколишнього природного середовища згідно ДБН 1.2-8, ДБН А.2.2-1, ДБН В. 1.2-4 та ДСТУ Б А.2.2-7;

- економія енергії, водних ресурсів згідно з ДБН В. 1.2-11.

Відповідно до вимог п. п. 1.1.2, 1.1.3 і 1.1.4 ДБН В.2.4-3:2010 при проектуванні, будівництві та експлуатації гідротехнічних споруд необхідно дотримуватися вимог міцності та стійкості, наведених в ДБН В.1.2-6. Навантаження на гідротехнічну споруду під час будівництва та її експлуатації не повинне призводити до руйнування її в цілому чи окремих її частин і деформації, більшої за ту, що допускається будівельним нормами.

При проектуванні, будівництві та експлуатації гідротехнічних споруд необхідно дотримуватися вимог пожежної безпеки згідно з БДН В.1.2-7, техногенної безпеки та інженерно-технічних заходів цивільного захисту (цивільної оборони) згідно з ДБН В.1.2-4: збереження несучої здатності конструкцій гідротехнічних споруд протягом визначеного часу; обмеження поширення вогню та диму в гідротехнічній споруді тощо.

При проектуванні, будівництва та експлуатації гідротехнічних споруд необхідно дотримуватися вимог безпеки життя і здоров?я людини. Гідротехнічні споруди повинні відповідати вимогам законодавства України з питань захисту населення і території від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру та ДБН В. 1.2-4, охорони здоров`я людей та навколишнього природного середовища та ДБН В 1.2-8.

Відповідно до вимог п. п. 1.3.4 і 1.4.6 ДБН В.2.4-3:2010 гідротехнічні споруди на всіх стадіях їх створення та експлуатації повинні проходити обстеження щодо забезпечення їх безпеки, а саме:

- перед введенням об?єкта в експлуатацію;

- не менше одного разу після кожних наступних п?яти років експлуатації;

- після реконструкції гідротехнічних споруд, їх капітального ремонту, відновлення і зміни умов експлуатації;

- при виведенні з експлуатації і при консервації;

- після виникнення і усуненні аварійних ситуацій.

При проектуванні гідротехнічних споруд слід забезпечити і передбачити:

- надійність споруд на всіх стадіях їх будівництва й експлуатації;

- можливість постійного інструментального і візуального контролю за станом гідротехнічних споруд та їх основою, а також природними техногенними впливами на них;

- відповідність вимогам інженерно-технічних заходів цивільного захисту (цивільної оборони) згідно з ДБН В 1.2-4 і ДСТУ Б А.2.2-7;

- охорону тваринного і рослинного світу, зокрема, організацію рибоохоронних заходів;

- мінімально необхідні витрати води, а також сприятливий рівневий швидкісний режими в б?єфах з урахуванням інтересів водоспоживачів і водокористувачів, а також сприятливий режим рівня грунтових вод для освоєних земель і природних екосистем.

Таким чином, в ході експлуатації спірних гідротехнічних споруд Кагарлицькою міською радою не забезпечується раціональне використання природних водних ресурсів, порушуються вимоги ДБН В.2.4-3:2010.

Відповідно до ст. 1 Водного кодексу України водогосподарські системи - комплекс пов?язаних між собою водних об?єктів та гідротехнічних споруд, призначених для управління водними ресурсами.

До відання сільських, селищних, міських та районних у містах рад у галузі регулювання водних відносин на їх території належить: здійснення заходів щодо раціонального використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів; контроль за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів; організація роботи, пов?язаної з ліквідацією наслідків аварій та стихійного лиха, погіршенням якості вод або їх шкідливою дією, залучення у встановленому порядку до цієї роботи підприємств, установ і організацій (ст. 10 Водного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 13 Водного кодексу України державне управління в галузі використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів здійснюють Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, районні, обласні ради, органи виконавчої влади та інші державні органи відповідно до законодавства України.

Згідно з вимогами ст. 78 Водного кодексу України водокористувачі, які експлуатують споруди об?єктів і водогосподарських систем, зобов?язані дотримуватися встановлених режимів їх роботи. Замовником розроблення експлуатації водосховищ або водогоподарських систем є балансоутримувачі відповідних гідротехнічних споруд.

З метою оцінки екологічного стану басейну річки та розробки заходів щодо раціонального використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів складається її паспорт у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України (ст. 81 Водного кодексу України).

За інформацією Басейнового управління водних ресурсів середнього Дніпра, яка відображена у листі від 02.11.2022 № 01-12/992, у останнього є паспорт річки Гороховатка, який розроблений Українським державним головним проектно-вишукувальним науково-дослідним інститутом «УКРВОДПРОЕКТ». Водночас вказаний паспорт розроблено у 1989 році, а тому суд погоджується про недоцільність його використання.

Як зазначалось вище, у Кагарлицькій міській раді інформація щодо будівництва гідротехнічних споруд, розміщених в межах річки Гороховатка поруч із земельними ділянками з кадастровими номерами :01:323:0010, :01:323:0012, :01:323:0013 на території Кагарлицької міської територіальної громади, взагалі відсутня.

Крім того, РОВР річки Рось у 2022 та 2024 році проводив спостереження за станом Київської області та гідротехнічних споруд в селі Горохове Обухівського району Київської області.

Актом спостереження від 10.06.2024 встановлено, що руслові водні об?єкти та гідротехнічні споруди розміщені на річці Гороховатка та її лівій притоці, струмку без назви, в районі вул. Заріччя селі Горохове Обухівського району.

Об?єкт спостереження № 1 (Русловий ставок на струмку без назви, лівій притоці річки Гороховатка).

Гребля ставу земляна, проїжджа, її укоси укріплені посівом трав. По верху греблі ґрунтова дорога. Водоскидна споруда шахтного типу - металева діаметром 1,0 м з дерев?яними шандорами. Водовипуск - металева труба у тілі греблі. Береговалінія ставу, укоси греблі, гідротехнічна споруда зарослі очеретом.

Регулювання стоку не проводиться через замулення, засмічення та зростання гідротехнічної споруди болотною рослинністю, очеретом. Екологічні витрати відсутні.

Пропозиція РОВР річки Рось щодо вирішення даного питання полягає у проведені робіт з екологічного поліпшення водного об?єкту та розроблення проектно-кошторисної документації, відновлення пропускної спроможності гідротехнічної споруди шляхом заміни металевої труби та дерев?яних шандор.

Об?єкт обстеження №2 (Земляна гребля у гирлі струмка без назви, лівій притоці річки Гороховатка).

Земляна гребля, влаштована у руслі струмка, в місці його впадіння, до річки Гороховатка. Гребля складається із нестійких грунтів. Греблею утворений додатковий. русловий ставок. Верх греблі та її укоси зарослі різнотрав?ям, чагарниковою рослинністю, деревами. Зазначена гребля не відображається на гугл-мапах, що може свідчити про недавню забудову. Водорегулююча та водоскидна споруди у тілі греблі відсутні. Спуск води із ставу здійснюється через прорани у тілі греблі, внаслідок чого укоси греблі напівзруйновані. Є висока ймовірність руйнації греблі під час повеней, паводків, або хвилями нагону. Регулювання стоку не проводиться через відсутність споруди.

Пропозиція РОВР річки Рось щодо вирішення даного питання полягає у розробленні проектно-кошторисної документації та ліквідації самовільно збудованої земляної насипної греблі.

Об?єкт спостереження № 3 (Земляна гребля в руслі річки Гороховатка).

Дана гребля не відображається на гугл-мапах, що свідчить про недавню забудову. Для проточності у тілі греблі закладено 7 (сім) залізобетонних труб діаметром 180 мм. Труби знаходяться нижче урізу води, запірне обладнання у них відсутнє. Регулювання стоку проводити неможливо. По верху греблі є автодорога з ґрунтовим покриттям. У прибережній захисній смузі ставу розміщена міні-ферма, туалет, басейн.

Пропозиція РОВР річки Рось щодо вирішення даного питання полягає у розробленні проектно-кошторисної документації та ліквідації самовільно збудованої земляної насипної греблі, а також знесення самочинно побудованих будівель та споруд, які розташовані у межах прибережної захисної смуги.

Об?єкт спостереження № 4 (Земляна гребля ставу на річці Гороховатка).

Гребля заросла деревами, а її укоси - чагарниковою рослинністю. Гідроспоруда шахтного типу. Металева шахта обладнана дерев`яними шандорами. Водовипуск металева труба. На греблі збудована тимчасова споруда: бокс для зберігання інвентаря. Будівництво споруд на землях водного фонду.

Пропозиція РОВР річки Рось щодо вирішення даного питання полягає у проведені робіт з екологічного поліпшення водного об?єкту та розроблення проектно-кошторисної документації, відновлення пропускної спроможності гідротехнічної споруди шляхом заміни металевої труби та дерев?яних шандор, а також знесення самочинно побудованих будівель та споруд, які розташовані у межах прибережної захисної смуги.

Відповідно до статті 80 Водного кодексу України зазначено, що з метою охорони водності малих річок забороняється: надавати земельні ділянки у заплавах річок під будь-яке будівництво (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних споруд), а також для садівництва та городництва; здійснювати інші роботи, що можуть негативно впливати чи впливають на водність річки і якість води в ній.

Водокористувачі та землекористувачі, землі яких знаходяться в басейні річок, забезпечують здійснення комплексних заходів щодо збереження водності річок та охорони їх від забруднення і засмічення.

Статтею 82 Водного кодексу України передбачено що з метою збереження екологічного та хімічного стану річок забороняється споруджувати в їх басейні водосховища і ставки загальним обсягом, що перевищує обсяг стоку даної річки в розрахунковий маловодний рік, який спостерігається один раз у двадцять років.

Створення на річках та у їх басейнах штучних водойм та водопідпірних споруд, що впливають на природний стік поверхневих і стан підземних вод, допускається лише з дозволу місцевих рад за погодженням з обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої Автономної Республіки Крим з питань навколишнього природного середовища, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, і центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Водні об?єкти розташовані у верхів?ї річки Гороховатка, а отже це протирічить вимогам Водного кодексу України, забороняє будівництво подібних гідротехнічних споруд (ставків №2 та №3). Дане будівництво негативно впливає на стан нижче розташованих водних об?єктів та призводить до їх зневоднення, обміління та заростання.

В супереч вимогам даної статті Водного кодексу України невідомими особами у межах прибережної захисної смуги струмка на річці Гороховатка збудований комплекс дерев?яних будинків для відпочинку, банкетний зал, церква-капличка, басейн, туалет та інші господарські споруди, площадки для паркування автотранспорту.

Враховуючи факт протиправної бездіяльності Кагарлицької міської ради, яка виражалась в невжитті заходів щодо контролю за використанням та охороною земель водного фонду, забезпеченням збалансованого і ефективного використання природних ресурсів, відсутності контролю за станом благоустрою населеного пункту, охорони водойми, відсутності контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням та охороною природних ресурсів належним способом захисту порушених інтересів держави буде визнання бездіяльності останнього вжити протиправною щодо реконструкції ставків, виготовлення паспортів на водні об?єкти, а також ліквідації незаконно побудованих насипних гребель, що вбачається із листа Регіонального офісу водних ресурсів річки Рось від 14.02.2023 № 120/02.

Підсумовуючи викладене, у ракурсі вимог вказаних вище норм законодавства у їх взаємозв`язку та з урахуванням встановлених у цій справі обставин, суд констатує, що у даному випадку належною формою захисту буде зобов`язати Кагарлицьку міську раду вжити заходи щодо розроблення проектно-кошторисної документації та проведення реконструкції ставка, влаштованого за допомогою існуючої насипної греблі №1 площею 0,0630 га, що розміщена на лівій притоці річки Гороховатка в адміністративних межах с. Горохове Обухівського району Київської області на території Кагарлицької міської ради, а також виготовлення паспорту на даний водний об`єкт; вжити заходи щодо ліквідації самовільно побудованої насипної греблі №2 площею 0,0500 га, що розміщена на лівій притоці річки Гороховатка в адміністративних межах с. Горохове Обухівського району Київської області на території Кагарлицької міської ради; вжити заходи щодо ліквідації самовільно побудованої насипної греблі №3 площею 0,0504 га, що розміщена на лівій притоці річки Гороховатка в адміністративних межах с. Горохове Обухівського району Київської області на території Кагарлицької міської ради; вжити заходи щодо розроблення проектно-кошторисної документації та проведення реконструкції ставка, влаштованого за допомогою існуючої насипної греблі №4 площею 0,0520 га, що розміщена на лівій притоці річки Гороховатка в адміністративних межах с. Горохове Обухівського району Київської області на території Кагарлицької міської ради, а також виготовлення паспорту на даний водний об`єкт; ліквідації самовільно побудованих споруд (складський бокс, критий дерев`яний павільйон та дерев`яний поміст з перилами), розташованих на вказаній греблі ставу.

Згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України»).

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на всі аргументи учасників справи, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами частин першої-другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що належною формою захисту порушених прав є зобов`язати Кагарлицьку міську раду вжити заходи щодо розроблення проектно-кошторисної документації та проведення реконструкції ставка, влаштованого за допомогою існуючої насипної греблі №1 площею 0,0630 га, що розміщена на лівій притоці річки Гороховатка в адміністративних межах с. Горохове Обухівського району Київської області на території Кагарлицької міської ради, а також виготовлення паспорту на даний водний об`єкт; щодо ліквідації самовільно побудованої насипної греблі №2 площею 0,0500 га, що розміщена на лівій притоці річки Гороховатка в адміністративних межах с. Горохове Обухівського району Київської області на території Кагарлицької міської ради; щодо ліквідації самовільно побудованої насипної греблі №3 площею 0,0504 га, що розміщена на лівій притоці річки Гороховатка в адміністративних межах с. Горохове Обухівського району Київської області на території Кагарлицької міської ради; та щодо розроблення проектно-кошторисної документації та проведення реконструкції ставка, влаштованого за допомогою існуючої насипної греблі №4 площею 0,0520 га, що розміщена на лівій притоці річки Гороховатка в адміністративних межах с. Горохове Обухівського району Київської області на території Кагарлицької міської ради, а також виготовлення паспорту на даний водний об`єкт; ліквідації самовільно побудованих споруд (складський бокс, критий дерев`яний павільйон та дерев`яний поміст з перилами), розташованих на вказаній греблі ставу.

Отже, надаючи правову оцінку доводам прокурора, наведеним в обґрунтування позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для їх задоволення.

Щодо судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас частиною дугою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При зверненні до суду з цим адміністративним позовом позивач сплати 10 736,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 03.03.2023 № 357 на суму 2684,00 грн та платіжним дорученням від 16.06.2023 № 1525 на суму 8052,00 грн.

Суд бере до уваги, що Керівник Обухівської окружної прокуратури, який звернувся до суду з цим адміністративним позовом в інтересах держави, виступає як суб`єкт владних повноважень, отже, судові витрати по сплаті судового збору відповідно до частини другої статті 139 КАС України стягненню з відповідача на його користь не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Кагарлицької міської ради, яка виражалась в невжитті заходів щодо контролю за використанням та охороною земель водного фонду, забезпеченням збалансованого і ефективного використання природних ресурсів, відсутності контролю за станом благоустрою населеного пункту, охорони водойми, відсутності контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням та охороною природних ресурсів належним способом захисту порушених інтересів держави.

3. Зобов`язати Кагарлицьку міську раду вжити заходи щодо розроблення проектно-кошторисної документації та проведення реконструкції ставка, влаштованого за допомогою існуючої насипної греблі №1 площею 0,0630 га, що розміщена на лівій притоці річки Гороховатка в адміністративних межах с. Горохове Обухівського району Київської області на території Кагарлицької міської ради, а також виготовлення паспорту на даний водний об`єкт.

4. Зобов`язати Кагарлицьку міську раду вжити заходи щодо ліквідації самовільно побудованої насипної греблі №2 площею 0,0500 га, що розміщена на лівій притоці річки Гороховатка в адміністративних межах с. Горохове Обухівського району Київської області на території Кагарлицької міської ради.

5. Зобов`язати Кагарлицьку міську раду вжити заходи щодо ліквідації самовільно побудованої насипної греблі №3 площею 0,0504 га, що розміщена на лівій притоці річки Гороховатка в адміністративних межах с. Горохове Обухівського району Київської області на території Кагарлицької міської ради.

6. Зобов`язати Кагарлицьку міську раду вжити заходи щодо розроблення проектно-кошторисної документації та проведення реконструкції ставка, влаштованого за допомогою існуючої насипної греблі №4 площею 0,0520 га, що розміщена на лівій притоці річки Гороховатка в адміністративних межах с. Горохове Обухівського району Київської області на території Кагарлицької міської ради, а також виготовлення паспорту на даний водний об`єкт; ліквідації самовільно побудованих споруд (складський бокс, критий дерев`яний павільйон та дерев`яний поміст з перилами), розташованих на вказаній греблі ставу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.