Справа № 420/25730/24
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОР БІЛД" (04060, м. Київ, вул. Берлінського Максима, б. 9, ) до Одеської митниці (вул. Івана і Юрія Лип, 21-А, м. Одеса, 65078 ) про визнання протиправними та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОР БІЛД" до Одеської митниці в якому позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати Рішенням про коригування митної вартості товарів № UA500050/2024/000037/2 від 31.05.2024 р., прийняте Одеською митницею (відокремлений підрозділ Державної митної служби України).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Позивачем у відділі митного оформлення № 4 митного посту «Одеса-порт» Одеської митниці за митною декларацією № 24UA46U0 від 25.05.2024 здійснювалось митне оформлення партії товару, що надійшла згідно інвойсу від 30.04.2024 № NCA061. Митним органом за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості вказаного товару було надано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товарів № UA500050/2024/000273 з наступних причин: «відповідно до ч. 1 ст. 64 МКУ у разі, якщо митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст. 58 63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів буде визначена з використанням способів, які не суперечать законам України та сумісні з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) за другорядним методом - резервним, прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 31.05.2024 № UA500050/2024/000037/2. ТОВ «ФОР БІЛД» не погоджуючись із рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів, однак маючи комерційну необхідність в подальшому продажу такого товару на території України вимушене було скористатись процедурою, що передбачена ч. 7 статті 55 Митного кодексу України та випустити вказаний товар у вільний обіг шляхом надання забезпечення сплати митних платежів з урахуванням митної вартості, що визначена згідно Рішення про коригування митної вартості на строк 90 днів з дня випуску товарів, у зв`язку з чим зазначений товар було оформлено згідно МД №24UA76U9 від 31.05.2024. Позивач вважає Оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару протиправним та таким, що прийнято Відповідачем з порушенням строків, передбачених ч. 1 ст. 255 МКУ, без наявності підстав передбачених Митним кодексом України та без врахування наданих Позивачем документів.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України.

Ухвалою суду від 11.10.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника Одеської митниці про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Від Одеської митниці надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) 24UA46U0 від 25.05.2024 містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Також, від позивача надійшла відповідь на відзив у якій позивач підтримав свої позовні вимоги.

Також, від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив у якій відповідач підтримав свою позицію, викладену у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд встановив наступне: Товариством з обмеженою відповідальністю "ФОР БІЛД", Покупець, 10.08.2021 року укладено договір поставки товару № 4B-NСH з компанією НСХ Япи Диш Тiджарет Лiмiтед Ширкетi ((NCH Yapэ Dэю Ticaret Limited Юirketi) відповідно до умов вказаного контракту Постачальник вiдповiдно до умов Контракry здiйснює поставку Товару, а Покупець приймає i оплачує Товар та Послуги в порядку та строки, визначенi договором.

В межах Контракту ТОВ "ФОР БІЛД" імпортував на митну територію України товар Штукатурка для машинного нанесення White Gips Pro Machine Gypsum, 25 кг/bag (мішок 25 кг по 54 шт у біг-бегі) вагою нетто 48600 кг (36 біг-бегів); Стартова штукатурка з перлітом White Gips Gypsum Plaster with perlite, 25 кг/bag (мішок 25 кг по 54 шт у біг-бегі) вагою нетто 220050 кг (163 біг-бегів);- Фінішна шпаклівка White Gips Satin Finishing Plaster, 25 кг/bag, (мішок 25 кг по 54 шт. у біг-бегі) вагою нетто 87750 кг (65 біг-бегів)

З метою митного оформлення товару, 25.05.2024 року уповноважена Позивачем особа звернулося до відділу митного оформлення № 4 митного посту «Одеса-порт» Одеської митниці з митною декларацією № 24UA46U0.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) № 24UA46U0 позивачем подані до митного органу наступні документи, а саме: 0271 - пакувальний лист від 30.04.2024 № б/н; 0325 рахунок-проформа від 08.02.2024 №20240208; 0380 - рахунок-фактура (інвойс) від 30.04.2024 № NCA061; 0380 - e-FATURA INA080 від 30.04.2024; 0705 - коносамент від 14.05.2024 № 4; 0785 - Вантажна відомість (Cargo Manifest) від 14.05.2024 р. 0861 - сертифікат про походження товару від 03.05.2024 № A 1652678 8. 9. 3000 цінова пропозиція N б/н від 29.04.2024; 3000 довідка №9 від 24.05.2024; 10. 3001 - Платіжний документ, що стосується товару від 15.02.2024; 3004 - Рахунок-фактура (інвойс) про надання транспортно-експедиційних послуг № SD4-2024/12 від 15.05.2024 Платіжний документ про оплату послуг з перевезення (SWIFT ) від 16.05.2024 13. Розрахунок ціни (калькуляція) від 29.04.2024 14. 4100 Контракт №4В-NCH від 10.08.2021; 4103 Додаткова угода від 08.08.2023 до Контракту № 4В-NCH від 10.08.2021; 4103 - Додаткова угода від 18.08.2022 до Контракту № 4В-NCH від 10.08.2021; 4301 Договір перевезення (чартер партія) №1 від 30.04.2024 р. 9000 Висновок ДЗІ № 012594 від 11.12.2023; 9000 Інформація про хімічний склад товару від 29.04.2024; 9000 Генеральний акт від 23.05.2024; Митна декларація країни відправлення від 03.05.2024 № 24411800EX00000662.

Відповідно до частини 3 статті 53 МКУ декларанту поставлено вимогу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та або інформація біржових організацій про вартість товару ,8) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. 9) банківський платіжний документ, підтверджуючий попередню оплату до митного оформлення; 10) митну декларацію країни відправлення.

Митним органом також було роз`яснено, що декларант або уповноважена ним особа (у відповідності до частини 6 статті 53 МКУ) за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару протягом 10 днів

28.05.2024 року на вимогу Одеської митниці про надання додаткових документів ТОВ "ФОР БІЛД" направив лист, та додаткові документи, а саме: лист постачальника NCH Yapi Dis Ticaret Limited Sirketi від 27.05.2024; Додаткову угоду від 16.03.2023 до Контракту № 4B-NCH від 10.08.2021; - витяг з ЄДРПОУ щодо декларанта (зміна адреси); - висновок ДЗІ; виписку із бухгалтерського обліку ТОВ «ФОР БІЛД» по Контракту № 4B-NCH від 10.08.2021 станом на дату подання додаткових документів та пояснень.

Одеська митниця за результатами розгляду поданих документів своїм рішенням № UA500050/2024/000037/2 від 31.05.2024 р., здійснила коригування заявленої позивачем митної вартості товару у сторону збільшення.

Так, у рішенні № UA500050/2024/000037/2 від 31.05.2024 р., відповідачем було вказано наступне:

відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакування, маркування товару: згідно інвойсів та інших документах поданих до митного оформлення відсутні відомості щодо суми даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товар;

присутні ознаки підробки документів, а саме: на 3 арк. зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу товарів від 10.08.2021 № 4B-NCH ст.13.1 вказано, що справжній контракт викладено російською мовою…, хоча контракт надруковано українською мовою. Також, у ст.14, вказано адрес покупця який відрізняється від адреси вказаному в ЕМД від 25.05.2024 №24UA46U0 у гр. № 8, слід зазначити ,що також відрізняються адрес покупця та й в інших документах, а самє : рахунок-фактура (інвойс) від 30.04.2024 № NCA061; від 08.02.2024 №20240208 ; від 30.04.2024 № e-FATURA INA080, сертифікат про походження товару від 03.05.2024 № A 1652678, Копія митної декларації країни відправлення (код 9610) від 03.05.2024 № 24411800EX00000662;

сертифікат про походження від 03.05.2024 № 24411800EX00000662 не містить посилання на інвойс або контракт, тобто нема можливості вдосконалитись до якої партії товару цей сертифікат був видан. Такаж сама ситуація з іншими документами , а самє : розрахунок ціни (калькуляція) від 29.04.2024 № б/н;

висновок ДЗІ №012594 від 11.12.2023 стосується іншої партії товару та не дійсний. Даний висновок є дійсним протягом місяця від дати реєстрації, що зазначено у самому висновку;

згідно умов поставки FOB до складових митної вартості товару продавцем не включено вартість страхування, інформація від покупця щодо здійснення/нездійснення страхування митному органу не подавалася.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням про коригування митної вартості товару та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Спірні правовідносини виникли у сфері митної справи і стосуються процедури визначення митної вартості товарів та правомірності рішень відповідача щодо коригування митної вартості товару, котрий імпортується на митну територію України, та регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012р. №4495-VI (зі змінами та доповненнями).

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів та зборів.

До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п.23,24 ст.4 МК України митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Частиною 2 ст.53 МК України визначений перелік документів, які декларант подає митному органу щодо підтвердження митної вартості товарів і обраний метод її визначення. Такими документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Отже, Митним кодексом України передбачено, та встановлено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до ч.ч.3-5 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).

Частиною 2 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Згідно зі ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно зі ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Так, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів № UA500050/2024/000037/2 від 31.05.2024 р. зазначено, що подані позивачем документи містять розбіжності.

Жодного належного та допустимого доказу, що надані позивачем документи містять розбіжності не надано. Розбіжність це відсутність однаковості в документах щодо митної вартості товару. В рішенні відсутні посилання на розбіжності в наданих документах.

В той же час в договорі, декларації, Інвойсі, які є основними документами, жодних розбіжностей саме у вартості товару не міститься.

Як вбачається зі змісту пункту 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, однією з підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості товару є те, що відповідно до п.п. в) п.2 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакування, маркування товару: згідно інвойсів та інших документах поданих до митного оформлення відсутні відомості щодо суми даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товар.

Надаючи оцінку доводу Митниці, покладеному в основу прийняття вказаного рішення про коригування митної вартості товарів, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини десятої статті 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, якщо такі витрати (складові митної вартості) не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Тобто, у разі включення до ціни товару вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару.

Відповідно до Інвойсу NCA061 від 30.04.2024р умови поставки визначені FOB/BATIN.

Згідно Офіційних правил тлумачення торгівельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс, FOB «FREE ON BOARD», ФРАНКО-БОРТ (... назва порту відвантаження), означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Отже, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець.

Також, відповідно до пункту 1.2 Контракту від 10.08.2021 № 4B-NCH, під Товаром в цьому Контракті розуміються гіпсові суміші: Стартова штукатурка WHITE GYPS, Суперфінішна шпаклівка WHITE GYPS, Машинна штукатурка WHITE GYPS. Товар постачається в упаковці відповідно до макета, розробленого Покупцем і під торговою маркою Покупця.

Крім того, Декларант додатково надав лист Постачальника від 27.05.2024 відповідно до якого, вартість упаковки та пакування включена у ціну Товару.

Таким чином, у митного органу відсутні будь-які підстави стверджувати, що позивачем було понесено витрати з пакування товару, його доставці до порту навантаження та завантаження на судно додатково, а відтак і підстави витребувати документи на підтвердження таких витрат, і відповідно й обґрунтовувати ненаданням таких документів Оскаржуване рішення, оскільки такі складова митної вартості відсутні

При цьому жодний нормативно-правовий акт чи інший документ не передбачає необхідності зазначення у товаросупровідних документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) «даних щодо включення вартості пакування, його доставці до порту навантаження та завантаження на судно до ціни товару та їхній фактичний розмір», як того вимагає Відповідач, саме по собі відображення таких положень у відповідному контракті є достатньою підставою для того, щоб стверджувати про включення витрат до ціни товару, адже всі товаросупровідні документи складаються на виконання умов контракту.

Стосовно зауважень митного органу що присутні ознаки підробки документів, а саме: на 3 арк. зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу товарів від 10.08.2021 № 4B-NCH ст.13.1 вказано, що справжній контракт викладено російською мовою…, хоча контракт надруковано українською мовою. Також, у ст.14, вказано адрес покупця який відрізняється від адреси вказаному в ЕМД від 25.05.2024 №24UA46U0 у гр. № 8, слід зазначити ,що також відрізняються адрес покупця та й в інших документах, а самє : рахунок-фактура (інвойс) від 30.04.2024 № NCA061; від 08.02.2024 №20240208 ; від 30.04.2024 № e-FATURA INA080, сертифікат про походження товару від 03.05.2024 № A 1652678, Копія митної декларації країни відправлення (код 9610) від 03.05.2024 № 24411800EX00000662, суд зазначає, що такі твердження є лише припущеннями інспектора митного оформлення, натомість для встановлення того чи є оцінювані документи підробленими необхідним є залучення експерта та проведення належного дослідження відповідних документів.

Щодо посилання митного органу, що сертифікат про походження від 03.05.2024 № 24411800EX00000662 не містить посилання на інвойс або контракт, тобто нема можливості вдосконалитись до якої партії товару цей сертифікат був видан. Такаж сама ситуація з іншими документами , а самє : розрахунок ціни (калькуляція) від 29.04.2024 № б/н, суд зазначає наступне.

Так, з наданого до митного оформлення Сертифікату походження № А1652678 вбачається, що він стосується саме партії товару, що надійшла за Контрактом від 10.08.2021 року № 4B-NCH, адже як вбачається із Вантажного маніфесту від 14.05.2024 року, комерційного інвойсу № NCA061 від 30.04.2024 року по Контракту 4В- NCH від 10.08.2021, відправник товару, покупець товару, номенклатура товару, його опис, кількість біг-бегів, вага брутто є ідентичними тим, що зазначені в Сертифікаті походження.

Також, сам Сертифікат № А1652678 містить QR-код за яким можна перевірити його на дійсність, повноту та відповідність позначеного в паперовій формі.

Відомості про походження товару Туреччина, зазначені в Сертифікаті № А1652678 кореспондуються з відомостями про країну походження товару, що зазначені в рахунку-проформі №20240208 від 08.02.2024, рахунку-фактурі (комерційному інвойсі) № NCA061 від 30.04.2024, пакувальному листі від 30.04.2024 до комерційного інвойсу.

Також, на підтвердження приналежності Сертифікату походження № А1652678 від 03.05.2024 до даної партії товару було надано лист Постачальника від 27.05.2024 в якому серед іншого підтверджено, що зазначений вище Сертифікат виданий на партію товару за комерційним інвойсом № NCA061 від 30.04.2024 року по Контракту № 4В- NCH від 10.08.2021 року.

Стосовно зауважень митниці щодо відсутності в Розрахунку ціни (калькуляції) від 29.04.2024 № б/н посилання на контракт/інвойс суд зазначає, що розрахунок ціни (калькуляція) не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів, Також, жодний нормативно-правовий акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту калькуляції, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для витребування додаткових документів.

Таким чином, подання декларантом до митного оформлення Розрахунку ціни (калькуляції) експортера (як додаткового документу на підтвердження ціни товару) на конкретний товар, що постачається конкретною партією за умовами контракту згідно інвойсу не свідчить про наявність розбіжностей в заявленій декларантом митній вартості, тим паче, що дане зауваження митного органу, а саме відсутність посилання в калькуляції на контракт/інвойс не є тією розбіжністю, з якою пов`язується перевірка числових значень заявленої митної вартості.

Не заслуговують також на увагу зауваження митного органу щодо того, що «висновок ДЗІ №012594 від 11.12.2023 стосується іншої партії товару та не дійсний. Даний висновок є дійсним протягом місяця від дати реєстрації, що зазначено у самому висновку», оскільки декларантом на запит митного органу про надання додаткових документів було надано висновок ДП Держзовнішінформ № 015091 від 28.05.2024 щодо цінової експертизи партії товару, що розмитнювалась 25.05.2024 за МД №24UA46U0. Проте, Оскаржуване рішення від 31.05.2024 про коригування митної вартості товарів не містить обґрунтування неприйняття такого висновку до уваги.

При цьому, суд погоджується з доводами позивача, що надання висновку ДЗІ №012594 від 11.12.2023 при митному оформленні товару не впливає на визначення реальної ціни товару, що поставляється, а тому такі твердження відповідача є безпідставними та відхиляються судом.

Щодо доводів відповідача, що згідно умов поставки FOB до складових митної вартості товару продавцем не включено вартість страхування, інформація від покупця щодо здійснення/нездійснення страхування митному органу не подавалася, суд наголошує, що

Так, за правилами поставки товару на умовах FOB, страхування є добровільним, оскільки відповідно до підрозділу Б.З "Договори перевезення та страхування" Розділу Б "Обов`язки покупця" умов застосування торгового терміну FOB визначено обов`язки покупця в цій частині:

а) Договір перевезення: Покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого порту відвантаження.

б) Договір страхування. Немає зобов`язань.

Отже, відповідно до умов застосування торгового терміну FOB на покупця не покладається обов`язок страхування товару. Натомість страхування може здійснюватися стороною договору за власним добровільним рішенням.

За вказаних умов посилання відповідача на ненадання позивачем страхових документів за відсутності у позивача обов`язку щодо страхування вантажу є необґрунтованими.

Під час розгляду справи відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами, наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар. Тобто, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позивач для підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару подав до відповідача всі необхідні передбачені ст.53 Митного кодексу України документи.

Відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, не зазначив про наявність жодних розбіжностей у числових показниках сплачених декларантом сум та проігнорував подані декларантом додаткові документи та пояснення.

Митним органом не вказано, які саме конкретні розбіжності або невідповідності в поданих позивачем до митного оформлення документах стали підставою для невизнання встановленої ним митної вартості товару, як і не наведено обставин, що вплинули на таке коригування; зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів не вбачається, який саме показник ціни придбаного товару, на думку Відповідача, був сумнівним чи/або помилковим, що є підставою для визнання незаконним та скасування рішення митного органу.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21.04.2021 р. у справі №820/307/17

Таким чином, відповідачем не взято до уваги приписи ст.8 МК України, якою передбачено принцип презумпції невинуватості. Декларантом не було допущено систематичних порушень, а помилка суто механічна та її допущення не впливає на числове визначення митної вартості товару заявленого до митного оформлення. Крім того, відповідачем не доведено ознак підробки в зазначених документах.

Тобто, за встановленими у цій справі обставинами, суть виявлених митним органом недоліків знайшла своє відображення безпосередньо у рішенні про коригування митної вартості, які у процедурі митного оформлення є кінцевими та позбавляють декларанта можливості подавати додаткові документи. В той же час у вимогах про надання додаткових документів відповідач не зазначив законодавчо визначених підстав для цього та не вказав, чому з наданих до митного оформлення документів неможливо визначитись з правильністю (неправильністю) визначення декларантом митної вартості товару, а виключно наведено пропозицію надання додаткових документів за переліком, встановленим частиною третьої статті 53 МК України.

Такий підхід відповідача суперечить нормам статті 53 КАС України, оскільки встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. Натомість, у цій справі декларант фактично був позбавлений можливості зрозуміти, які саме складові митної вартості викликали сумнів у митного органу та які належить усунути додатковими документами.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 28.10.2020 у справі № 1.380.2019.000724 (адміністративне провадження №К/9901/25406/19).

Крім того, Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, зокрема у постанові від 30 квітня 2020 року у справі № 820/231/16, що витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Отже, витребовуючи перелік документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що для митного оформлення позивачем були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду справи не встановлено обставин, що свідчать про наявність обґрунтованих підстав вважати, що позивачем заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість імпортованих товарів, та, як наслідок, судом не встановлено порушення вимог статті 52 МК України в частині правильності визначення митної вартості товару, що є підставою для визнання рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500050/2024/000037/2 від 31.05.2024 р., таким, що не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. ( ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові. Натомість митний орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню резервного методу.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОР БІЛД" (04060, м. Київ, вул. Берлінського Максима, б. 9, ) до Одеської митниці (вул. Івана і Юрія Лип, 21-А, м. Одеса, 65078 ) про визнання протиправними та скасування рішення, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішенням про коригування митної вартості товарів № UA500050/2024/000037/2 від 31.05.2024 р., прийняте Одеською митницею.

Стягнути з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОР БІЛД" сплачений судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.К. Василяка