Справа № 440/9491/24
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/9491/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Пасічник І.О.,

представника позивача -Бордюг С.Д.,

представника відповідача Трофімченко В.О.,

cвідка - Корнієнко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" до Головного управління ДПС у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Міністерство оборони України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду подана позовна заява Приватного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 19 квітня 2025 року) до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 06 лютого 2024 року в частині нарахування пені за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях в сумі 21367906,15 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач нарахував пеню на всю суму дебіторської заборгованості по експортному контракту №31-3-2024-455 від 08 квітня 2014 року (Куба) починаючи з дат граничних строків розрахунків (квітень-червень 2019 року), які зазначені у Висновках №750 від 11 липня 2017 року та №87 від 16 лютого 2018 року на підставі Закону України від 21 червня 2018 року №2473 «Про валюту і валютні операції», що суперечить законодавству України. У періоді, за який відповідачем була нарахована пеня, були чинними почергово два Закони: до 06 лютого 2019 року включно - Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а з 07 лютого 2019 року - Закон України «Про валюту і валютні операції». Відповідно у цьому періоді змінили один одного правові режими валютного контролю та валютного нагляду. Згідно з частиною восьмою статті 16 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №2473 «Про валюту і валютні операції» уповноважені установи, суб`єкти валютних операцій (крім осіб, які подали одноразову (спеціальну) добровільну декларацію відповідно до підрозділу 9-4 "Особливості застосування одноразового (спеціального) добровільного декларування активів фізичних осіб" розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України), які до дня введення в дію цього Закону порушили вимоги Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", Указу Президента України від 27 червня 1999 року № 734/99 "Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства" та (або) нормативно-правових актів Національного банку України з питань валютного регулювання та контролю, несуть відповідальність, передбачену законодавством України, що діяло на день вчинення таких порушень. Тобто чинний на сьогодні Закон України №2473 визначає, що його дія не розповсюджується на вчинені порушення в минулому, до набрання чинності цього закону, тобто до 07 лютого 2019 року. Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» у переліку нормативно-правових актів відсутній. При цьому нарахування пені на підставі частини п`ятої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» можливо у разі порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно саме із цією статтею. Ці строки встановлюються Національним банком України відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» та за загальним правилом пункту 21 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 02 січня 2019 року № 5, складають 365 календарних днів з дня митного оформлення продукції, що експортується. В силу приписів статті 58 Конституції України ці строки не можуть почати обраховуватися до введення в дію Закону України «Про валюту і валютні операції», а тому за окремими виключеннями не можуть бути порушені раніше 07 лютого 2020 року. Відтак, нарахування пені на підставі частини п`ятої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» до цієї дати неможливе. Таким чином, відповідачем при винесенні податкового повідомлення-рішення № від 06 лютого 2024 року застосовано Закон №2473, дія якого не розповсюджується на ці правовідносини по контракту №31-3-2024-455 від 08 квітня 2014 року, що є порушенням і підставою для скасування податкового повідомлення-рішення в частині нарахування пені в розмірі 19 508 910,01 грн за експортним контрактом №31-3-2024-455 від 08 квітня 2014 року, укладеним з нерезидентом «Empresa Exportadora e Importadora de Equipos de Construccion CONSTRUIMPORT», Cuba. Також при винесенні спірного рішення контролюючим органом безпідставно не враховано, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 24 вересня 2018 року у справі №917/814/16, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22 січня 2019 року у справі № 917/814/16, відкрито провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства «АвтоКраз». При цьому дія мораторію в процедурі банкрутства розповсюджується на нарахування пені за порушення валютного контролю. Згідно КЗПБ з дати відкриття провадження про банкрутству ПрАТ «АвтоКрАЗ» пеня не нараховується на зобов`язання боржника, строк виконання яких настав до дня введення мораторію, саме до 24 вересня 2018 року. Отже, відповідач не мав права нараховувати пеню за порушення валютного законодавства і за контрактом №31-3-2024-455 від 08 квітня 2014 року (Куба) на суму 19 508 910,01 грн. Поряд з цим, відповідач при складанні попереднього акту перевірки в 2021 році (акт №1458/16-31-07-07-08/05808735 від 16 березня 2021 року), враховуючи наявність процедури банкрутства відносно позивача і введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, не приймав рішення про накладення пені за порушення валютного законодавства за контрактом № 31-3-2024-455 від 08 квітня 2014 року, укладеним з нерезидентом «Empresa Exportadora e Importadora de Equipos de Construccion CONSTRUIMPORT», Cuba. А в 2024 році при складанні акту від 16 січня 2024 року №535/16-31-07-01-02/05808735 тим самим органом, при проведенні аналогічної перевірки з тих самих питань, проігноровано наявність процедури банкрутства відносно позивача.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам частини п`ятої статті 160, частин третьої, шостої та сьомої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та роз`яснено позивачеві спосіб усунення недоліків шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду: позовної заяви із зазначенням у прохальній частині правильних реквізитів оспорюваного податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №1 від 06 лютого 2024 року та доказів надіслання копій такої позовної заяви іншим учасникам справи до їх електронних кабінетів користувача ЄСІТС; або оригіналу чи належним чином засвідченої копії оспорюваного податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № від 06 лютого 2024 року, а у разі його відсутності у позивача - клопотання про витребування такого рішення; документа про сплату судового збору в сумі 30280,00 грн (за реквізитами: отримувач: ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/22030101; ; банк: Казначейство України (ЕАП); рахунок: UA4016719; призначення платежу: Судовий збір, за позовом____ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Полтавський окружний адміністративний суд); або доказів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору; заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом з доказами поважності причин його пропуску.

Від представника позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано платіжну інструкцію від 20 серпня 2024 року про сплату судового збору в сумі 30280,00 грн, уточнену позовну заяву із зазначенням у прохальній частині правильних реквізитів оспорюваного податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №1 від 06 лютого 2024 року, а також заяву про поновлення процесуального строку звернення до суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року підстави подання позову з пропущенням встановленого строку звернення до суду з позовом визнано неповажними та позовну заяву повернуто позивачеві.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року у справі №440/9491/24 ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року по справі №440/9491/24 скасовано та справу направлено до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Справа надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду 28 листопада 2024 року.

На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28 листопада 2024 року справу передано для розгляду судді Слободянюк Н.І.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/9491/24 за позовом Акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання, витребувано докази.

23 грудня 2024 року через систему "Електронний суд" до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву /том 2 а.с. 1-4/, у якому представник ГУ ДПС у Полтавській області просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що ГУ ДПС у Полтавській області була проведена документальна планова перевірка з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2021 року, про що був складений акт №535/16-31-07-01-02/05808735 від 16 січня 2024 року. Перевіркою дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2021 року встановлено порушення частин другої та третьої статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року №2473/VIII «Про валюту і валютні операції» щодо ненадходження валютної виручки/товару в установлені НБУ граничні строки розрахунків при виконанні зовнішньоекономічних контрактів: - експортного контракту №31-3-2024-455 від 08 квітня 2014 року, укладеного з нерезидентом «Empresa Exportadora e Importadora de Equipos de Construccion CONSTRUIMPORT», Cuba, загальна сума нарахованої контролюючим органом пені складає 19 508 910,01 грн; - експортного контракту № 436/412 від 12 червня 2019 року, укладеного з нерезидентом АТ «Петропавлівський завод важкого машинобудування», Казахстан, загальна сума нарахованої контролюючим органом пені складає 587 549,38 грн; - імпортного контракту №267/19 від 20 червня 2019 року, укладеного з нерезидентом «LUOYANG BEARING CORP», CHINA, загальна сума нарахованої контролюючим органом пені складає 517 235,80 грн; - імпортного контракту № 01-01-19 від 02 січня 2019 року, укладеного з нерезидентом ООО «СЭТЭЛЬ», м.Мінськ, Республіка Білорусь, загальна сума нарахованої контролюючим органом пені складає 1 341 760,34 грн.

У відповіді на відзив на позовну заяву, що надійшла до суду 03 січня 2025 року /том 2 а.с. 58-61/, позивач наполягає на тому, що у відзиві зазначена тотожна інформація та висновки, як і в акті від 16 січня 2024 року. Також податківцями наведені посилання на акт документальної позапланової перевірки №1458/16-31-07-07-08/05808735 від 16 березня 2021 року. При цьому додатково зазначає, що в рамках виконання умов контракту №267/19 від 20 червня 2019 року товар був доставлений на територію України ще 01 травня 2020 року, проте перевіряючий не врахував того, що продукція перебувала на митному складі з періоду перетину кордону. Таким чином, граничні строки (26 грудня 2020 року) розрахунків не порушено, що в свою чергу не несе нарахування пені 0,3 відсотки у розмірі 517235,80 грн. Поряд з цим, інспектор-ревізор під час складання акту перевірки відобразив розрахунок пені по імпортному контракту №01-01/19 від 02 січня 2019 року в акті перевірки без врахування того, що продукція перебувала на митному складі з періоду перетину кордону і не врахував дані міжнародних товарно-транспортних накладних з відмітками Чернігівської митниці. Таким чином, враховуючи вищенаведене, граничні строки розрахунків не порушено, весь товар знаходився під митним контролем України до настання граничного терміну розрахунку, що в свою чергу не несе нарахування пені 0,3 відсотки у розмірі 1 341 760,34 грн, яку зазначено в акті перевірки інспектором-ревізором та включено до повідомлення-рішення №1 від 06 лютого 2024 року. Відповідно на момент документальної позапланової виїзної перевірки у ПрАТ «АвтоКрАЗ» були наявні всі товаросупровідні та товарно-транспортні документи з відбитком штампу "під митним контролем", без оформленої митної декларації (одного із типів МД, зазначеної у пункті 3.3 Інструкції) та з оформленням митних декларацій, що виключає можливість застосування санкцій, передбачених статтею Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", що є протиправним та підставою для скасування податкового повідомлення-рішення.

Від Міністерства оборони України до суду надійшла заява про вступ у справу як третьої особи від 07 січня 2025 року, у якій Міністерство оборони України просить залучити його до участі у справі №440/9491/24 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору /том 2 а.с 165-170/. Вказана заява обґрунтована тим, що на виконання рішення Ставки Верховного Головнокомандувача та у зв`язку з військовою необхідністю відповідно до Закону України від 17 вересня 2019 року №4765 Про передачу майна в умовах воєнного стану, 06 листопада 2022 року відбулось відчуження акцій стратегічно важливих підприємств, серед яких, в тому числі, знаходиться АТ АвтоКрАЗ. Вилучені активи набули статусу військового майна, їх управління передано Міністерству оборони України. Внаслідок цього частка держави у статутному капіталі АТ АвтоКрАЗ станом на сьогодні становить 100% згідно з переліком.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року заяву Міністерства оборони України про вступ у справу як третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача задоволено; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Міністерство оборони України (ідентифікаційний код 00034022); продовжено строк підготовчого провадження у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" до Головного управління ДПС у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Міністерство оборони України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення на тридцять днів, відкладено підготовче засідання.

У додаткових поясненнях по справі, що надійшли до суду 28 січня 2025 року /том 2 а.с. 215-217/, відповідач наполягає на тому, що згідно акта документальної планової перевірки №1629/16-31-14-01-10/05808735 від 11 грудня 2018 року пеня не нараховувалася у зв`язку з перенесенням граничних термінів на підставі Висновків Мінекономіки. В ході планової перевірки за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2021 року ПрАТ «АвтоКрАЗ» не надало Висновки Мінекономіки щодо подальшого продовження граничних термінів розрахунків по зовнішньоекономічному контракту № 31-3-2024-455 від 08 квітня 2014 року, укладеному з нерезидентом «Empresa Exportadora e Importadora de Equipos de Construccion CONSTRUIMPORT», Cuba. Проведеною перевіркою було встановлено, що ПрАТ «АвтоКрАЗ» відвантажило товар, але валютна виручка від нерезидента не була отримана. В зв`язку з тим, що Висновки Мінекономіки надані підприємством завершили свої строки без подальшого продовження, граничні терміни розрахунків мають період згідно Висновку № 750 від 11 липня 2017 року та Висновку № 87 від 16 лютого 2018 року. Продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком України, на підставі Висновків Мінекономіки наданих ПрАТ «АвтоКрАЗ», закінчуються в квітні та червні 2019 року, а тому взаємовідносини в сфері ЗЕД розрахунків та валютного контролю було врегульовано Законом України від 21 червня 2018 року № 2473/VIII «Про валюту і валютні операції», що набрав чинності 07 лютого 2019 року. Проведеною перевіркою була нарахована пеня на суму дебіторської заборгованості та становить 19 508 910,01 грн. При цьому початок провадження у справі про банкрутство не зупиняє господарської діяльності підприємства, його зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), нарахованих безпосередньо під час процедури банкрутства, а також виконання органами ДПС контролюючих функцій стосовно такого платника податків. При проведенні податкової перевірки дотримання підприємством норм валютного законодавства в своїй роботі контролюючі органи використовують виключно Податковий кодекс України, Закон України від 21.06.18 № 2473/VIII «Про валюту і валютні операції» та інші нормативні документи затверджені Національним банком України, в яких не зазначено, що при процедурі банкрутства пеня за порушення резидентом вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій не нараховується. Окрім цього, позаплановою перевіркою за період з 01 липня 2018 року по 02 березня 2021 року (акт №1458/16-31-07-07-08/05808735 від 16 березня 2021 року) контракт № 31-3-2024-455 від 08.04.2014, укладений з нерезидентом «Empresa Exportadora e Importadora de Equipos de Construccion CONSTRUIMPORT», Cuba, не перевірявся.

У письмових поясненнях по суті справи, що надійшли до суду 13 лютого 2025 року /том 2 а.с. 257 - 261/, представник Міністерства оборони України зазначив, що Міноборони повністю погоджується з позицією позивача та вважає позовні вимоги АТ «АвтоКрАЗ» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу №440/9491/24 до судового розгляду по суті.

У додаткових поясненнях позивача від 19 квітня 2025 року /а.с. 315-316 т.2/ позивачем заявлено клопотання про зменшення позовних вимог, відповідно до якого позивач оскаржує податкове повідомлення-рішення № від 06 лютого 2024 року в частині нарахування пені за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях в сумі 21367906,15 грн.

У додаткових поясненнях відповідача /а.с. 334-338 т. 2/ наведено розрахунок спірної пені в розрізі укладених позивачем зовнішньоекономічних контрактів та періодів порушення граничних строків розрахунків.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

АТ "АвтоКрАЗ" (ідентифікаційний код 05808735) зареєстроване як юридична особа 24 червня 1996 року, дата та номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР 28 липня 2004 року №0027, взято на облік як платник податків /том 1 а.с. 238-245/.

Посадовими особами ГУ ДПС у Полтавській області у період з 15 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року проведено документальну планову виїзну перевірку ПрАТ «АВТОКРАЗ», податковий номер 05808735, з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2021 року, валютного законодавства за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2021 року, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 липня 2017 року по 30 вересня 2021 року, іншого законодавства за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2021 року відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки, за результатами якої складено акт від 16 січня 2024 року №535/16-31-07-01-02/05808735 /том 1 а.с. 10-44/.

Так, за змістом акту перевірки від 16 січня 2024 року №535/16-31-07-01-02/05808735, серед іншого, перевіркою дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2021 року встановлено, що ПрАТ «АВТОКРАЗ» у перевіряємому періоді здійснювало експортні операції по реалізації за межі України : - шин пневматичних гумових моделі ВИ-3 (код товару ); - автомобілів вантажних, з повною масою транспортного засобу понад 20 т, код товару ; - шасі КрАЗ -63221-04, код товару ; - запасні частини до а/м КрАЗ, код товару ; на підставі експортних контрактів, укладених з компаніями Казахстану, Азербайджану, Грузії та Куби.

Проведеною перевіркою за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2021 року при виконанні експортних операцій з нерезидентами встановлено порушення статті 2 Закону України від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» із змінами та доповненнями, а саме:

- експортний контракт № 31-3-2024-455 від 08 квітня 2014 року, укладений з нерезидентом «Empresa Exportadora e Importadora de Equipos de Construccion CONSTRUIMPORT», Cuba.

Згідно акта документальної планової перевірки №1629/16-31-14-01-10/05808735 від 11 грудня 2018 року з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2018 року, валютного за період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2018 року, дебіторська заборгованість по контракту № 31-3-2024-455 від 08 квітня 2014 року, укладеного з нерезидентом «Empresa Exportadora e Importadora de Equipos de Construccion CONSTRUIMPORT», Cuba, становить 695986,00 євро. Підприємство надало висновки Мінекономіки для продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями, відповідно до Постанови КМУ від 13 лютого 2019 року № 104 «Про затвердження Порядку видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком» із змінами та доповненнями.

Згідно Висновку № 750 від 11 липня 2017 року граничні строки розрахунків були продовжені:на суму 106 053,00 дол.США - до 26 квітня 2019 року; на суму 67 486,00 дол.США - до 05 червня 2019 року; на суму 67 486,00 дол.США - до 05 червня 2019 року; на суму 67 486,00 дол.США - до 05 червня 2019 року.

Згідно Висновку № 87 від 16 лютого 2018 року граничні строки розрахунків були продовжені: на суму 132 756,00 дол.США - до 27 червня 2019 року; на суму 117 268,00 дол.США - до 27 червня 2019 року; на суму 67 965,00 дол.США - до 27 червня 2019 року; на суму 69 965,00 дол.США - до 27 червня 2019 року.

В ході перевірки ПрАТ «АвтоКрАЗ» не надало Висновки Мінекономіки щодо подальшого продовження граничних термінів розрахунків по зовнішньоекономічному контракту № 31-3-2024-455 від 08 квітня 2014 року, укладеному з нерезидентом «Empresa Exportadora e Importadora de Equipos de Construccion CONSTRUIMPORT», Cuba.

На дату проведення перевірки відповідно до Постанови КМУ від 13 лютого 2019 року №104 «Про затвердження Порядку видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком» із змінами та доповненнями, до податкових органів не надходила інформація щодо надання висновку на продовження строків розрахунків за даним контрактом.

В ході проведення перевірки за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2021 року підприємством не надані позовні заяви до суду про стягнення заборгованості з нерезидента, ухвали суду про прийняття до розгляду позовної заяви та порушення провадження по справі та рішення суду про стягнення суми заборгованості з нерезидента.

На дату проведення перевірки ПрАТ «АвтоКрАЗ» по експортному контракту № 31-3-2024-455 від 08 квітня 2014 року, укладеному з нерезидентом «Empresa Exportadora e Importadora de Equipos de Construccion CONSTRUIMPORT», Cuba, не надавалася інформація щодо дії форс-мажорних обставин.

Станом на 30 вересня 2021 року по контракту № 31-3-2024-455 від 08 квітня 2014 року має місце дебіторська заборгованість в сумі 695 986,00 євро.

- експортний контракт № 436/412 від 12 червня 2019 року, укладений з нерезидентом АТ «Петропавлівський завод важкого машинобудування», Казахстан.

Згідно акта документальної позапланової перевірки №1458/16-31-07-07-08/05808735 від 16 березня 2021 року за період з 01 липня 2018 року по 02 березня 2021 року при дотримання вимог валютного законодавства згідно листів ДПС України від 12 червня 2020 року № 9365/7/99-00-07-07-02-07, від 03 серпня 2020 року № 13226/7/99-00-07-07-02-07, від 07 жовтня 2020 року № 18039/7/99-00-07-07-02-07, від 10 листопада 2020 року № 20206/7/99-00-07-07-02-07, від 13 січня 2021 року № 831/7/99-00-07-07-02-07 та від 05 лютого 2021 року № 3412/7/99-00-07-07-02-07 про виявлені АБ «Укргазбанк» факти ненадходження валютної виручки в установлені НБУ граничні строки розрахунків, нарахована пеня в сумі 962 712,85 грн, яка не сплачена до Державного бюджету України.

Відповідно до Державного реєстру судових справ Господарським судом м. Києва за позовом ГУ ДПС у Полтавській області до ПрАТ «АВТОКРАЗ» про стягнення податкового боргу відкрите провадження по справі №917/814/16 (910/908/23).

Перевіркою встановлено, що при виконанні контракту № 436/412 від 12.06.2019, укладеного з нерезидентом АТ «Петропавлівський завод важкого машинобудування», Казахстан, за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2021 року має місце ненадходження валютної виручки в сумі: 56008,00 дол.США/ 1 550 262,23 грн на 212 днів з 03 березня 2021 року по 30 вересня 2021 року, що є порушенням частини 2 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року №2473/VІІІ «Про валюту і валютні операції».

На дату проведення перевірки відповідно до Постанови КМУ від 13 лютого 2019 року №104 «Про затвердження Порядку видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком» із змінами та доповненнями, до податкових органів не надходила інформація щодо надання висновку на продовження строків розрахунків за даним контрактом.

В ході проведення перевірки підприємством не надані позовні заяви до суду про стягнення заборгованості з нерезидента, ухвали суду про прийняття до розгляду позовної заяви та порушення провадження по справі та рішення суду про стягнення суми заборгованості з нерезидента.

На дату проведення перевірки ПрАТ «АвтоКрАЗ» по експортному контракту № 436/412 від 12 червня 2019 року, укладеному з нерезидентом АТ «Петропавлівський завод важкого машинобудування», Казахстан, не надавалася інформація щодо дії форс-мажорних обставин.

Станом на 30 вересня 2021 року згідно даних бухгалтерського обліку підприємства по рахунку №362 «Розрахунки з іноземними покупцями» по експортному контракту № 436/412 від 12 червня 2019 року, укладеному з нерезидентом АТ «Петропавлівський завод важкого машинобудування», Казахстан, дебіторська заборгованість становить: Дт 56008,00 дол.США/ 3 559 917,21 грн, граничний термін 06 серпня 2020 року.

Проведеною перевіркою донараховано пені в сумі 587 549,38 грн при виконанні експортного контракту № 436/412 від 12 червня 2019 року.

Проведеною перевіркою за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2021 року при виконанні імпортних операцій з нерезидентами встановлено порушення статті 3 Закону України від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» із змінами та доповненнями, а саме:

- імпортний контракт №267/19 від 20 червня 2019 року, укладений з нерезидентом «LUOYANG BEARING CORP», CHINA.

Згідно акта документальної позапланової перевірки №1458/16-31-07-07-08/05808735 від 16 березня 2021 року за період з 01 липня 2018 року по 02 березня 2021 року про дотримання вимог валютного законодавства згідно листів ДПС України від 12 червня 2020 року № 9365/7/99-00-07-07-02-07, від 03 серпня 2020 року № 13226/7/99-00-07-07-02-07, від 07 жовтня 2020 року № 18039/7/99-00-07-07-02-07, від 10 листопада 2020 року № 20206/7/99-00-07-07-02-07, від 13.01.2021 № 831/7/99-00-07-07-02-07 та від 05 лютого 2021 року № 3412/7/99-00-07-07-02-07 про виявлені АБ «Укргазбанк» факти ненадходження товару в установлені НБУ граничні строки розрахунків, нарахована пеня в сумі 372 572,27 грн, яка не сплачена до Державного бюджету України.

Відповідно до Державного реєстру судових справ Господарським судом м. Києва за позовом ГУ ДПС у Полтавській області до ПрАТ «АВТОКРАЗ» про стягнення податкового боргу відкрите провадження по справі № 917/814/16 (910/908/23).

Перевіркою встановлено, що при виконанні контракту №267/19 від 20 червня 2019 року, укладеного з нерезидентом «LUOYANG BEARING CORP», CHINA, за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2021 року товар на митну територію України не надходив, в сумі: 28 580,60 дол.США/ 813 263,83 грн. на 212 дні з 03 березня 2021 року по 30 вересня 2021 року, що є порушенням частини 3 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473/VIII «Про валюту і валютні операції».

На дату проведення перевірки відповідно до Постанови КМУ від 13 лютого 2019 року №104 «Про затвердження Порядку видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком» із змінами та доповненнями, до податкових органів не надходила інформація щодо надання висновку на продовження строків розрахунків за даним контрактом.

В ході проведення перевірки підприємством не надані позовні заяви до суду про стягнення заборгованості з нерезидента, ухвали суду про прийняття до розгляду позовної заяви та порушення провадження по справі та рішення суду про стягнення суми заборгованості з нерезидента.

На дату проведення перевірки ПрАТ «АВТОКРАЗ» по імпортному контракту №267/19 від 20 червня 2019 року, укладеному з нерезидентом «LUOYANG BEARING CORP», CHINA, не надавалася інформація щодо дії форс-мажорних обставин.

Проведеною перевіркою встановлено, що при виконанні контракту №267/19 від 20 червня 2019 року, укладеного з нерезидентом «LUOYANG BEARING CORP», CHINA, має місце операція у незначній сумі (платіжне доручення від 07 серпня 2019 року на суму: 12 248,00 дол.США/ 313 430,34 грн, з граничним терміном надходження товару 05 серпня 2020 року).

Перевіркою встановлено, що сума незавершених розрахунків по контракту №267/19 від 20 червня 2019 року, укладеному з нерезидентом «LUOYANG BEARING CORP», CHINA, становить 12248,00 дол.США/313430,34 грн, та не перевищує незначної суми.

Станом на 30 вересня 2021 року згідно даних бухгалтерського обліку підприємства по рахунку № 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» по імпортному контракту № 267/19 від 20 червня 2019 року, укладеному з нерезидентом «LUOYANG BEARING CORP», CHINA, дебіторська заборгованість становить: Дт 40828,60 дол.США/ 879 154,97 грн, граничний термін 25 грудня 2020 року.

Проведеною перевіркою по контракту №267/19 від 20 червня 19 року донараховано пені в сумі 517 235,80 грн на суму 28580,60 дол.США/ 813 263,83 грн.

- імпортний контракт № 01-01-19 від 02 січня 2019 року, укладений з нерезидентом ООО «СЭТЭЛЬ», м.Мінськ, Республіка Білорусь.

Згідно акта документальної позапланової перевірки №1458/16-31-07-07-08/05808735 від 16 березня 2021 року за період з 01 липня 2018 року по 02 березня 2021 року про дотримання вимог валютного законодавства згідно листів ДПС України від 12 червня 2020 року № 9365/7/99-00-07-07-02-07, від 03 серпня 2020 року № 13226/7/99-00-07-07-02-07, від 07 жовтня 2020 року № 18039/7/99-00-07-07-02-07, від 10 листопада 2020 року № 20206/7/99-00-07-07-02-07, від 13.01.2021 № 831/7/99-00-07-07-02-07 та від 05 лютого 2021 року № 3412/7/99-00-07-07-02-07 про виявлені АБ «Укргазбанк» факти ненадходження товару в установлені НБУ граничні строки розрахунків, нарахована пеня в сумі 514 365,79 грн, яка не сплачена до Державного бюджету України.

Відповідно до Державного реєстру судових справ Господарським судом м. Києва за позовом ГУ ДПС у Полтавській області до ПрАТ «АВТОКРАЗ» про стягнення податкового боргу відкрите провадження по справі № 917/814/16 (910/908/23).

Перевіркою встановлено, що при виконанні контракту № 01-01-19 від 02 січня 2019 року, укладеного з нерезидентом ООО «СЭТЭЛЬ», м.Мінськ, Республіка Білорусь, має місце ненадходження товару на митну територію України в сумі: 36185,01 євро/1 211 495,85 грн на 209 днів з 03 березня 2021 року по 27 вересня 2021 року; 24 940,18 євро/835 012,19 грн на 2 дні з 28 вересня 2021 року по 29 вересня 2021 року; 25 534,20 євро/871 244,78 грн на 212 днів з 03 березня 2021 року по 30 вересня 2021 року; 15 250,00 євро/479 806,18 грн на 16 днів з 15 вересня 2021 року по 30 вересня 2021 року, що є порушенням частини 3 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473/VIII «Про валюту і валютні операції».

На дату проведення перевірки відповідно до Постанови КМУ від 13 лютого 2019 року №104 «Про затвердження Порядку видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком» із змінами та доповненнями, до податкових органів не надходила інформація щодо надання висновку на продовження строків розрахунків за даним контрактом.

В ході проведення перевірки підприємством не надані позовні заяви до суду про стягнення заборгованості з нерезидента, ухвали суду про прийняття до розгляду позовної заяви та порушення провадження по справі та рішення суду про стягнення суми заборгованості з нерезидента.

На дату проведення перевірки ПрАТ «АВТОКРАЗ» по контракту № 01-01-19 від 02 січня 2019 року, укладеному з нерезидентом ООО «СЭТЭЛЬ», м.Мінськ, Республіка Білорусь, не надавалася інформація щодо дії форс-мажорних обставин.

Проведеною перевіркою встановлено, що при виконанні контракту № 01-01-19 від 02 січня 2019 року, укладеного з нерезидентом ООО «СЭТЭЛЬ», м.Мінськ, Республіка Білорусь, мають місце операції у незначній сумі: 10983,86 євро/303919,28 грн, 4269,58 євро/118137,62 грн, 270,27 євро/7478,27 грн, 2270,00 євро/62810,06 грн.

Перевіркою встановлено, що сума незавершених розрахунків по контракту № 01-01-19 від 02 січня 2019 року, укладеному з нерезидентом ООО «СЭТЭЛЬ», м.Мінськ, Республіка Білорусь, становить 10983,86 євро/303919,28 грн, 4269,58 євро/118137,62 грн, 270,27 євро/7478,27 грн, 2270,00 євро/62810,06 грн, що не перевищує незначної суми. Ознаки дроблення валютних операцій відсутні. Пеня по незначних сумах не нараховується.

Станом на 30 вересня 2021 року згідно даних бухгалтерського обліку підприємства по рахунку № 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» по імпортному контракту № 01-01-19 від 02 січня 20198 року, укладеному з нерезидентом ООО «СЭТЭЛЬ», м.Мінськ, Республіка Білорусь, дебіторська заборгованість становить: Дт 47594,05 євро/1474511,17 грн (граничний термін 4269,58 євро/118137,62 грн, 25534,20 євро/694747,28 грн, 270,27 євро/7852,42 грн, 15250,00 євро/507025,90 грн, 2270,00 євро/75691,11 грн.).

Проведеною перевіркою по контракту № 01-01-19 від 02 січня 2019 року донараховано пені в сумі 1 341 760,34 грн.

Відтак, за висновками акта перевірки від 16 січня 2024 року №535/16-31-07-01-02/05808735 перевіркою, зокрема, встановлено порушення ПрАТ «АВТОКРАЗ» частин другої та третьої статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року №2473/VІІІ «Про валюту і валютні операції» щодо ненадходження валютної виручки/товару в установлені НБУ граничні строки розрахунків при виконанні зовнішньоекономічних контрактів: №31-3-2024-455 від 08 квітня 2014 року, укладеного з нерезидентом «Empresa Exportadora e Importadora de Equipos de Construccion CONSTRUIMPORT», Cuba; № 436/412 від 12 червня 2019 року, укладеного з нерезидентом АТ «Петропавлівський завод важкого машинобудування», Казахстан; - №267/19 від 20 червня 2019 року, укладеного з нерезидентом «LUOYANG BEARING CORP», CHINA; № 01-01-19 від 02 січня 2019 року, укладеного з нерезидентом ООО «СЭТЭЛЬ», м.Мінськ, Республіка Білорусь.

На підставі вказаних висновків акта перевірки від 16 січня 2024 року №535/16-31-07-01-02/05808735 ГУ ДПС у Полтавській області 06 лютого 2024 року прийнято податкове повідомлення-рішення №1, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 21 955 455,53 грн /том 1 а.с. 45-46/.

Позивач оскаржує податкове повідомлення-рішення № від 06 лютого 2024 року в частині нарахування пені за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях в сумі 21367906,15 грн /а.с. 325- зворот т. 2/.

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням (в частині), позивач оскаржив його до суду.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім НБУ), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Положеннями статі 77 ПК України визначено, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування, затвердження плану-графіка та внесення змін до нього, а також перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Забороняється проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов`язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати митних платежів, податків, зборів та єдиного внеску при виплаті (нарахуванні) доходів фізичним особам податку з доходів фізичних осіб та зобов`язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.

Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Відповідно до пункту 82.1 статті 82 ПК України тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів. Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 5 робочих днів, інших платників податків - не більш як на 10 робочих днів.

У спірному випадку позивач проти підстав та порядку проведення документальної планової перевірки ПрАТ «АВТОКРАЗ» не заперечує.

Стосовно нарахування пені в сумі 19508910,01 грн:

Судовим розглядом встановлено, що згідно акта документальної планової перевірки №1629/16-31-14-01-10/05808735 від 11 грудня 2018 року з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2015 року 30 червня 2018 року, валютного за період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2014 року по 30 червня 2018 року, був перевірений контракт № 31-3-2024-455 від 08 квітня 2014 року, укладений з нерезидентом «Empresa Exportadora e Importadora de Equipos de Construccion CONSTRUIMPORT», Cuba.

ПрАТ «АВТОКРАЗ» уклало з нерезидентом «Empresa Exportadora e Importadora de Equipos de Construccion CONSTRUIMPORT», Cuba, зовнішньоекономічний експортний контракт №31-3-2024-455 від 08 квітня 2014 року на поставку запасних частин до автомобілів «КрАЗ».

Загальна вартість контракту - 2 597 326,89 євро; умови оплати - шляхом безвідкличного непідтвердженого акредитиву з оплатою у розмірі 100% через 360 днів від дати морського коносомента; умови доставки С.I.F м. Маріель (Куба) згідно Інкотермс 2010.

ПрАТ «АВТОКРАЗ» поставило нерезиденту «Empresa Exportadora e Importadora de Equipos de Construccion CONSTRUIMPORT», Cuba, запасні частини на загальну суму 961 633,00 євро/26 962 005,13 грн/ згідно наступних ВМД: № 005411 від 11 червня 2015 року на суму 93 189,00 євро/2 223 381,53 грн з граничним терміном отримання валютної виручки 09 вересня 2015 року; № 006132 від 30 червня 2015 року на суму 104 972,00 євро/2 471 188,26 грн з граничним терміном отримання валютної виручки 28 вересня 2015 року; № 012863 від 17 грудня 2015 року на суму 67 486,00 євро/25,713624 грн з граничним терміном отримання валютної виручки 16 березня 2016 року; № 000734 від 29 січня 2016 року на суму 106 053,00 євро/2 908 288,66 грн з граничним терміном отримання валютної виручки 28 квітня 2016 року; № 002626 від 16 березня 2016 року на суму 67 486,00 євро/2 015 605,17 грн з граничним терміном отримання валютної виручки 14 червня 2016 року; № 002624 від 16 березня 2016 року на суму 67 486,00 євро/2 015 605,17 грн з граничним терміном отримання валютної виручки 14 червня 2016 року; № 002625 від 16 березня 2016 року на суму 67 486,00 євро/2 015 605,17 грн з граничним терміном отримання валютної виручки 14 червня 2016 року; № 002679 від 17 березня 2016 року на суму 117 268,00 євро/3 482 972,88 грн з граничним терміном отримання валютної виручки 15 червня 2016 року; № 002677 від 17 березня 2016 року на суму 132 756,00 євро/3 942 981,44 грн з граничним терміном отримання валютної виручки 15 червня 2016 року; № 002724 від 18 березня 2016 року на суму 67 486,00 євро/2 038 100,28 грн, з граничним терміном отримання валютної виручки 16 червня 2016 року; № 002725 від 18 березня 2016 року на суму 69 965,00 євро/2 112 966,93 грн з граничним терміном отримання валютної виручки 16 червня 2016 року.

Оплата за товар надійшла ПрАТ «АВТОКРАЗ» на загальну суму 265 647,00 євро/6 918 215,77 грн згідно наступних платіжних доручень: п/д б/н від 24 грудня 2015 року на суму 164 947,58 євро/4 140 817,82 грн; п/д б/н від 20 лютого 2017 року на суму 67 486,00 євро/1 942 438,54 грн та акту взаєморозрахунку від 25 грудня 2015 року на суму 33 213,42 євро/834 959,41 грн.

Згідно акта документальної планової перевірки №1629/16-31-14-01-10/05808735 від 11 грудня 2018 року дебіторська заборгованість по контракту № 31-3-2024-455 від 08 квітня 2014 року, укладеного з нерезидентом «Empresa Exportadora e Importadora de Equipos de Construccion CONSTRUIMPORT», Cuba, становить 695 986,00 євро.

Згідно Висновку № 750 від 11 липня 2017 року граничні строки розрахунків були продовжені: на суму 106 053,00 дол.США -до 26 квітня 2019 року; на суму 67 486,00 дол.США-до 05 червня 2019 року; на суму 67 486,00 дол.США -до 05 червня 2019 року; на суму 67 486,00 дол.США -до 05 червня 2019 року, а згідно Висновку № 87 від 16 лютого 2018 року граничні строки розрахунків продовжені: на суму 132 75(7,00 дол.США --до 27 червня 2019 року; на суму 11 7268,00 дол.США -до 27 червня 2019 року; на суму 67965,00 дол.США -до 27 червня 2019 року; на суму 69965,00 дол.США -до 27 червня 2019 року.

ГУ ДПС у Полтавській області проведена документальна планова перевірка з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2021 року, про що був складений Акт №535/16-31-07-01-02/05808735 від 16 січня 2024 року.

Проведеною перевіркою встановлено, що ПрАТ «АвтоКрАЗ» відвантажило товар, але валютна виручка від нерезидента не була отримана в повному обсязі.

У зв`язку з тим, що граничні строки розрахунків, які були продовжені Мінекономіки згідно Висновків № 750 від 11 липня 2017 року та № 87 від 16 лютого 2018 року, закінчилися у квітні 2019 року та в червні 2019 року і не були дотримані позивачем, суд погоджується із доводом відповідача, що у такому випадку порушення граничних строків розрахунків мало місце саме у квітні та червні 2019 року, тобто у період дії Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21 квітня 2018 року № 2473/VІІІ, який набрав чинності 07 лютого 2019 року.

Відтак, спірні правовідносини щодо нарахування пені за порушення позивачем строків розрахунків регулюються Законом України «Про валюту і валютні операції» від 21 квітня 2018 року № 2473/VІІІ /надалі Закон № 2473/VІІІ /.

Так, згідно з частинами першою-п`ятою статті 13 Закону № 2473/VІІІ Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.

Граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів не застосовуються щодо розрахунків, пов`язаних з договорами про участь у розподілі пропускної спроможності, а також щодо грошового забезпечення (кредитних лімітів) з метою участі в аукціонах з розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів.

Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів (частина перша).

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання (частина друга).

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати) (частина третя).

За окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, приймає рішення про видачу чи відмову у видачі зазначеного висновку протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідної заяви. Інформація про виданий висновок оприлюднюється на офіційному веб-сайті цього органу не пізніше наступного робочого дня після видачі висновку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, протягом п`яти робочих днів з дня видачі висновку, зазначеного в абзаці першому цієї частини, інформує Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, про видачу такого висновку.

Порядок видачі висновку, у тому числі перелік документів, які подаються для видачі висновку, підстави для відмови у видачі висновку або залишення документів без розгляду, включаючи перелік товарів, за якими документи для видачі висновку підлягають залишенню без розгляду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Видача висновку здійснюється безоплатно (частина четверта).

Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) (частина п`ята).

Отже, норми статті 13 Закону № 2473/VІІІ не встановлюють конкретних строків розрахунків, натомість передбачають право Національного банку України встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, які можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку, що, на думку суду, в повній мірі дозволяє контролюючому органу застосовувати вказані норми закону і у тому випадку, коли висновок щодо подовження граничного строку розрахунків приймався органом державної влади під час попереднього регулювання відносин у сфері валютного законодавства, але сам граничний строк розрахунків за таким висновком органу державної влади припав вже на період дії норми статті 13 Закону № 2473/VІІІ та не був дотриманий суб`єктом валютних відносин.

Крім того, на переконання суду, зміна правового регулювання відносин у сфері ЗЕД не може мати наслідком звільнення позивача від відповідальності, оскільки нарахування пені є мірою відповідальності суб`єкта валютних відносин за порушення граничного строку розрахунків, в тому числі того, який був подовжений шляхом видачі висновку, та таке нарахування може здійснюватися контролюючим органом лише на підставі чинного на момент нарахування пені законодавства. А згідно акта документальної планової перевірки №1629/16-31-14-01-10/05808735 від 11 грудня 2018 року пеня по контракту № 31-3-2024-455 від 08 квітня 2014 року, укладеного з нерезидентом «Empresa Exportadora e Importadora de Equipos de Construccion CONSTRUIMPORT», Cuba, (у період дії Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР, чинного до 07 лютого 2019 року), не нараховувалася у зв`язку з подовженням граничних строків розрахунків шляхом видачі Висновків Мінекономіки № 750 від 11 липня 2017 року та № 87 від 16 лютого 2018 року.

Такий висновок суду узгоджується із висновком Верховного Суду, наведеним в постанові від 16 листопада 2020 року у справі № 440/1990/19, а саме: «та обставина, що на станом на 14.05.2019 (дата прийняття податкового повідомлення-рішення №) Закон №185/94-ВР втратив чинність, не виключає відповідальність Товариства за порушення вимог статті 1 зазначеного Закону».

Стосовно інших доводів позивача з цього приводу суд зазначає наступне.

Так, згідно з частиною восьмою статті 16 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2473-VIII уповноважені установи, суб`єкти валютних операцій (крім осіб, які подали одноразову (спеціальну) добровільну декларацію відповідно до підрозділу 9-4 "Особливості застосування одноразового (спеціального) добровільного декларування активів фізичних осіб" розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України), які до дня введення в дію цього Закону порушили вимоги Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", Указу Президента України від 27 червня 1999 року № 734/99 "Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства" та (або) нормативно-правових актів Національного банку України з питань валютного регулювання та контролю, несуть відповідальність, передбачену законодавством України, що діяло на день вчинення таких порушень.

Рішення про застосування до уповноважених установ, суб`єктів валютних операцій заходів впливу приймається органами валютного нагляду відповідно до компетенції, визначеної частинами п`ятою і шостою статті 11 цього Закону, у порядку, визначеному законодавством, що діє на день прийняття відповідного рішення.

Отже, частина восьма статті 16 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2473-VIII передбачає можливість притягнення до відповідальності на підставі законодавства, яке діяло раніше, тільки за порушення певного переліку нормативно-правових актів.

До цих нормативних актів належить Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Указ Президента України від 27 червня 1999 року № 734/99 «Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства» та (або) нормативно-правові акти Національного банку України з питань валютного регулювання та контролю.

Отже, Закон України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР, який був чинний до 07 лютого 2019 року, відсутній у цьому переліку.

Відтак, нарахування пені після 07 лютого 2019 року на підставі норми статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" не передбачено законодавством, тоді як застережень щодо неможливості нарахування пені на підставі норми статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» ані частина восьма статті 16 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2473-VIII, ані будь-яка інша норма цього Закону, не містить.

Водночас за висновком Верховного Суду, наведеним у постанові від 06 червня 2023 року у справі № № 540/1566/20 та на який посилається позивач, нарахування пені на підставі частини 5 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» можливо у разі порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно саме із цією статтею. Ці строки встановлюються Національним банком України відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» та за загальним правилом пункту 21 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 02.01.2019 № 5, складають 365 календарних днів з дня митного оформлення продукції, що експортується. В силу приписів статті 58 Конституції України ці строки не можуть почати обраховуватися до введення в дію Закону України «Про валюту і валютні операції», а тому за окремими виключеннями не можуть бути порушені раніше 07.02.2020. Відтак, нарахування пені на підставі частини 5 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» до цієї дати неможливе».

Тож посилання позивача на висновок Верховного Суду, що викладений у постанові від 06 червня 2023 року у справі № № 540/1566/20, суд відхиляє як з вищенаведених міркувань суду, так і з тієї підстави, що цей висновок сформульований Верховним Судом за інших фактичних обставин, що не є релевантними для спору, що виник у цій справі. Наведений Верховним Судом висновок стосується загального строку (365 календарних днів з дня митного оформлення продукції, що експортується), який встановлений Національним банком України та закінчується 07 лютого 2020 року, тоді як у справі, що наразі розглядається судом, граничні строки розрахунків були встановлені Мінекономіки шляхом видачі Висновків № 750 від 11 липня 2017 року та № 87 від 16 лютого 2018 року та закінчувалися - 26 квітня 2019 року; 05 червня 2019 року та 27 червня 2019 року.

Крім того, дії податкового органу щодо нарахування позивачу пені за періоди з 27 квітня 2019 року по 07 лютого 2020 року, з 06 червня 2019 року по 07 лютого 2020 року та з 28 червня 2019 року по 07 лютого 2020 року на підставі Закону №2473-VIII не вплинули на розмір самої пені та не призвели до фактичного завищення розміру застосованої до позивача оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням пені, оскільки як з урахуванням, так і без урахування календарних днів прострочення до 07 лютого 2020 року, загальна сума пені позивача значно перевищувала суму неодержаних грошових коштів за контрактом №31-3-2024-455 від 08 квітня 2014 року, у зв`язку з чим контролюючий орган визначив позивачу загальний розмір пені, що не перевищує суми неодержаних грошових коштів за цим контрактом, а саме: 19 508 910,00 грн.

Довід позивача стосовно того, що дія мораторію в процедурі банкрутства розповсюджується на нарахування пені за порушення валютного контролю і у спірному випадку, суд відхиляє, оскільки в силу мораторію пеня не нараховується на зобов`язання боржника, строк виконання яких настав для дня введення мораторію, тоді як мораторій на задоволення вимог кредиторів позивача введений 24 вересня 2018 року, а строк виконання зобов`язань за контрактом № 31-3-2024-455 від 08 квітня 2014 року, укладеним з нерезидентом «Empresa Exportadora e Importadora de Equipos de Construccion CONSTRUIMPORT», Cuba, настав, з урахуванням вищевказаних Висновків Мінекономіки, вже після дня введення мораторію.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про правомірність застосування до позивача пені в сумі 19 508 910,01 грн згідно податкового повідомлення-рішення № від 06 лютого 2024 року.

Стосовно нарахування пені в сумі 517235,80 грн та пені в сумі 1341760,34 грн:

На підставі наказу від 01 березня 2021 року № 509-11, виданого ГУ ДПС у Полтавській області, була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПАТ «АвтоКрАЗ» з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 01 липня 2018 року по 02 березня 2021 року згідно листів ДПС України про виявлені АБ «Укргазбанк» факти ненадходження товару в установлені НБУ граничні строки розрахунків по імпортному контракту №267/19 від 20 червня 2019 року, укладеного з нерезидентом «LUOYANG BEARING CORP», CHINA, на придбання підшипників, код товару 848250, про що був складений акт №1458 /16-31-07-07-08/05808735 від 16 березня 2021 року.

На виконання умов імпортного контракту №267/19 від 20 червня 2019 року, укладеного з нерезидентом Компанією «LUOYANG BEARING CORP», CHINA, ПАТ «АвтоКрАЗ» з валютного рахунку 5691, відкритого в уповноваженому банку, на користь нерезидента здійснило попередню оплату на загальну суму 40 828,60дол.США/978 297,55 грн згідно наступних платіжних доручень: від 07 серпня 2019 року на суму 12 248,00дол.США /313 430,34грн з граничним терміном надходження товару 06 серпня 2020 року; від 27 грудня 2019 року на суму 28 580,60дол.США /664 867,21 грн з граничним терміном надходження товару 26 грудня 2020 року.

Товар на територію України від нерезидента, Компанії «LUOYANG BEARING CORP», CHINA, згідно імпортного контракту №267/19 від 20 червня 2019 року, в установлені граничні строки розрахунків (365 днів), за висновком контролюючого органу, не надходив та мала місце дебіторська заборгованість, а саме: в сумі 12 248,00дол.США на 208 днів з 07 серпня 2020 року по 02 березня 2021 року, в сумі 28 580.60дол.США на 66 днів з 27 грудня 2020 року по 02 березня 2021 року, що є порушенням частини третьої статті 13 Закону № 2473/VIII. На початок планової перевірки, про що був складений акт №535/16-31-07-01- 02/05808735 від 16 січня 2024 року, мало місце Дт сальдо в сумі 40828,60 дол.США, у зв`язку з чим позивачу нараховано пеню у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті на суму 28580,60дол.США/813 263,83 грн на 212 днів з 03 березня 2021 року по 30 вересня 2021 року.

Також судовим розглядом встановлено, що на підставі наказу від 01 березня 2021 року № 509-П, виданого Г`У ДПС у Полтавській області, була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПАТ «АвтоКрАЗ» з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 01 липня 2018 року по 02 березня 2021 року згідно листів ДПС України про виявлені АБ «Укргазбанк» факти ненадходження товару в установлені НБУ граничні строки розрахунків по імпортному контракту № 01-01-19 від 02 січня 2019 року, укладеного з нерезидентом ООО «СУТУЛЬ», Республіка Білорусь, на придбання ресорів з чорних металів, код товару, виробів для кріплення (шайби пружинисті) з чорних металів, код товару 731821, прокату плоского тонколистового холоднокатаного, код товару , про що був складений акт №1458 /16-31-07-07-08/05808735 від 16 березня 2021 року.

Вартість контракту визначається згідно специфікацій; умови поставки - ВСА, м. Мінськ, згідно Інкотермс - 2010.

На виконання умов імпортного контракту №01-01/19 від 02 січня 2019 року, укладеного з нерезидентом ТОВ «СЕТЕЛЬ», Республіка Білорусь, ПАТ «АвтоКрАЗ» з валютного рахунку 5691, відкритого в уповноваженому банку 18В Е1КК.ОА8ВАНК, на користь нерезидента здійснило попередню оплату на загальну суму 359 013,83євро/10 540 040,04грн згідно наступних платіжних доручень: від 29 січня 2019 року на суму 1 545,00євро/49 023,98грн з граничним терміном надходження товару 29 січня 2020 року; від 31 січня 2019 року на суму 54 473,30євро/1 727 990,58 грн з граничним терміном надходження товару 31 січня 2020 року; від 22 березня 2019 року на суму 44 706,10євро/1 387 532,54грн з граничним терміном надходження товару 21 березня 2020 року; від 25 квітня 2019 року на суму 3185,60євро/94960,96грн з граничним терміном надходження товару 24 квітня 2020 року; від 25 квітня 2019 року на суму 1 847,00євро/55058,04грн з граничним терміном надходження товару 24 квітня 2020 року; 13 червня 2019 року на суму 16469,00євро/492338,50грн з граничним терміном надходження товару 12 червня 2020 року; від 10 липня 2019 року на суму 1 020,00євро/29 131,84грн з граничним терміном надходження товару 09 липня 2020 року; від 05 серпня 2019 року на суму 36 889,82євро/1046275,79грн з граничним терміном надходження товару 04 серпня 2020 року ; від 05 серпня 2019 року на суму 47 065,00євро/1 334 866,10 грн з граничним терміном надходження товару 04 серпня 2020 року; від 07 серпня 2019 року на суму 1 710,00євро/48 953,71грн. з граничним терміном надходження товару 06 серпня 2020 року; від 08 серпня 2019 року на суму 42 960,00євро/1 223 516,05грн з граничним терміном надходження товару 07 серпня 2020 року; від 15 серпня 2019 року на суму 1378,00євро/38 927,03грн з граничним терміном надходження товару 14 серпня 2020 року; від 06 вересня 2019 року на суму1 011,00євро/28 296,38грн з граничним терміном надходження товару 05 вересня 2020 року; від 04 листопада 2019 року на суму 16 526,50євро/455 401,24грн з граничним терміном надходження товару 03 листопада 2020 року; від 05 листопада 2019 року на суму 44 903,04євро/1 242 450,59грн з граничним терміном надходження товару 04 листопада 2020 року; від 29 січня 2020 року на суму 25 534,20євро/694 747,28грн з граничним терміном надходження товару 28 січня 2021 року; від 13 березня 2020 року на суму 270,27євро/7 852,42грн з граничним терміном надходження товару 13 березня 2021 року; від 15 вересня 2020 року на суму 15 250,00євро/507 025,90грн з граничним терміном надходження товару 15 вересня 2021 року; від 16 вересня 2020 року на суму 2 270,00євро/75 691,11 грн з граничним терміном надходження товару і 6 вересня 2021 року.

Товар (ресори з чорних металів, код товару , вироби для кріплення (шайби пружинисті) з чорних металів, код товару 731821, прокат плоский тонколистовий холоднокатаний, код товару , від нерезидента, ТОВ «СЕТЕЛЬ», Республіки Білорусь, згідно імпортного контракту №01-01/19 від 02 січня 2019 року надійшов на територію України на загальну суму 278 484,35євро/8 117 820,10 грн, за висновком контролюючого органу, згідно наступних ВМД: від 11 лютого 2019 року № 101885 на суму 3О 566,Юєвро/932 899,75грн; від 20 лютого 2019 року № 102581 на суму 23 907,20євро/733 699,30грн; від 26 лютого 2019 року № 102977 на суму 1 545,00євро/47 350,99грн; від 17 квітня 2019 року № 105375 на суму 10 062,30 євро/3О3 977,39грн.; від 07 травня 2019 року № 106193 на суму 3 185,60євро/94 525,61грн; від 14.05.2019 № 106501 на суму 9 489,20євро/278 643,82грн; від 06 червня 2019 року № 107632 на суму 1 847,00євро/55 992,19грн.; від 11 червня 2019 року № 107842 на суму 10 655,00євро/317 587,32грн; від 03 липня 2019 року № 108787 на суму 16 469,00євро/487 234,13грн; від 24 липня 2019 року № 109692 на суму 7 249,00євро/207 585,64 грн; від 15 серпня 2019 року № 110637на суму 7 249,00євро/204 776,54грн; від 30 серпня 2019 року № 111212 на суму 15 460,84євро/431 932,59грн; від 02 вересня 2019 року № 111308 на суму 4 912,20євро/136 308,84 грн; від 03 вересня 2019 року № 111317 на суму 2 548,80євро/70 624,64 грн; від 06 вересня 2019 року № 111495 на суму 4 859,20євро/136 001,74грн; від 11 вересня 2019 року № 111719 на суму 11 080,38євро/304 378,44 грн; від 12 вересня 2019 року № 111769 на суму 1 118,00євро/30 715,02грн; від 17 вересня 2019 року №111967 на суму 11812,15євро/322771,48грн; від 19 вересня 2019 року-№ 112089 на суму 11674,36євро/318331,65грн; від 24 вересня 2019 року № 112260 на суму 11745,72євро/313885,86грн.; від19 листопада 2019 року№114858 на суму 16 526,50євро/441226,70грн; від 11 лютого 2020 року № 1564 на суму 25 534,20євро/685 639,23грн; від 24 березня 2020 року № 3525 на суму 9 331,46євро/282 242,14грн; від 28 вересня 2020 року № 10222 на суму 17 520,00євро/575 992,78грн; від 02 листопада 2020 року № 11708 на суму 12 136,14євро/403 496,31грн.

Нерезидентом ТОВ «СЕТЕЛЬ», Республіка Білорусь, було повернуто попередню оплату ПАТ «АвтоКрАЗ» на валютний рахунок 5691 відкритий в уповноваженому банку 1813 11К12СЗА8ВАНК згідно платіжного доручення від 13 березня 2020 року на суму 1 020,00євро/29 635,08грн.

В ході виконання імпортного контракту №01-01/19 від 02 січня 2019 року, укладеного з нерезидентом ТОВ «ПЕТЕЛЬ», Республіка Білорусь, мала місце дебіторська заборгованість стосовно ненадходження товару, згідно Постанови НБУ від 02 січня 2019 року № 5 «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» в установлені граничні строки розрахунків (365 днів), а саме: в сумі 361 85,01 євро на 118 днів з 05 листопада 2020 року по 02 березня 2021 року; в сумі 25 534,20євро на 33 днів з 29 січня 2021 року по 02 березня 2021 року, що є порушенням частини третьої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції».

Плановою перевіркою, про що був складений акт №535/16-31-07-01-02/05808735 від 16 січня 2024 року встановлено наступне: в ході подальшого виконання імпортного контракту №01-01/19 від 02 січня 2019 року, від ТОВ «СЕТЕЛЬ», Республіка Білорусь, надійшла частина товару на митну територію України, на підставі наступних ВМД на загальну суму 31915,43 євро/992 139,31 грн: № 003533 від 27 вересня 2021 року на суму 11244,83 євро/351 010,74 грн; № 003637 від 29 вересня 2021 року на суму 13956,32 євро/433 113,46 грн; № 003688 від 30 вересня 2021 року на суму 6714,28 євро/208 015,11 грн. При виконанні контракту № 01-01-19 від 02 січня 2019 року, укладеного з нерезидентом ООО «СЗТЗЛЬ», Республіка Білорусь, має місце ненадходження товару на митну територію України в сумі: 36185,01 євро/1 211 495,85 грн. на 209 днів з 03 березня 2021 року по 27 вересня 2021 року; 24 940,18 євро/835 012,19 грн на 2 дні з 28 вересня 2021 року по 29 вересня 2021 року; 25 534,20 євро/871 244,78 грн. на212 днів з 03 березня 2021 року по 30 вересня 2021 року; 15 250,00 євро/479 806,18 грн на 16 днів з 15 вересня 2021 року по 30 вересня 2021 року, що є порушенням частини третьої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції».

Перевіряючи правильність нарахування позивачу оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням пені за період з 03 березня 2021 року по 30 вересня 2021 року на прострочену дебіторську заборгованість в іноземній валюті по контракту №267/19 від 20 червня 2019 року, укладеному з нерезидентом «LUOYANG BEARING CORP», CHINA, та по контракту № 01-01-19 від 02 січня 2019 року, укладеному з нерезидентом ООО «СЗТЗЛЬ», Республіка Білорусь, суд враховує таке.

Правління Національного банку України постановою № 5 від 02 січня 2019 року затвердило Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті/надалі - Положення № 5/.

Згідно з пунктами 21, 23 Положення № 5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів. Розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного пунктом 21 розділу II цього Положення, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення, у повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в Україні в банку.

Пунктом 14-2 постанови Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» /надалі - Постанова №18/ встановлено граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів - 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.

Відповідно до пункту 14-4 Постанови № 18 розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного в пункті 14-2 цієї постанови, з урахуванням вимог пункту 14-3 цієї постанови в повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 14-3 цієї постанови стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в банку в Україні.

Згідно пунктів 6, 7 Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року №7 (далі - Інструкція №7), банк згідно з цією Інструкцією здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентом граничних строків розрахунків за:

1) операцією резидента з експорту товарів, якщо на дату митного оформлення продукції або виконання резидентом робіт, надання послуг, експорту прав інтелектуальної власності, інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі), розрахунки за такою операцією не завершені (кошти від продажу нерезиденту товару на поточний рахунок резидента не надійшли або надійшли не в повному обсязі) або в банку немає інформації про завершення розрахунків за такою операцією;

2) операцією резидента з імпорту товарів, якщо на дату оплати резидентом товару [а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - на дату здійснення банком платежу на користь нерезидента (дату списання коштів з рахунку банку)] нерезидентом не була здійснена поставка за операцією з імпорту товару з оформленням типів МД, зазначених у підпункті 3 пункту 9 розділу III цієї Інструкції, та відображенням інформації про таке оформлення у реєстрі МД, або документів, зазначених у підпунктах 3, 4 пункту 9 розділу III цієї Інструкції, або в банку немає інформації про здійснення поставки за такою операцією;

3) імпортною операцією резидента, якщо на дату оплати резидентом продукції [а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - на дату здійснення банком платежу на користь нерезидента (дату списання коштів з рахунку банку)] імпортна операція без увезення продукції на територію України не була завершена або в банку немає інформації про завершення імпортної операції без увезення продукції на територію України.

Банк перевіряє операції, не зазначені в підпунктах 1 - 3 пункту 6 розділу II цієї Інструкції, під час настання події (переказу резидентом коштів на користь нерезидента, надходження від нерезидента коштів на користь резидента, отримання реєстру МД за відповідною операцією) і надалі банк не здійснює за ними валютний нагляд щодо дотримання резидентом граничного строку розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів згідно з вимогами цієї Інструкції.

Банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків з дати:

1) оформлення МД типу ЕК-10 Експорт, ЕК-11 Реекспорт на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню), або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), - за операціями з експорту товарів;

2) здійснення платежу (списання коштів з рахунку клієнта), а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - здійснення банком платежу на користь нерезидента (списання коштів з рахунку банку) - за операціями з імпорту товарів.

Датою здійснення платежу на користь нерезидента - постачальника товару вважається дата здійснення банком платежу на користь нерезидента - постачальника товару, якщо оплата зобов`язань резидента за операцією з імпорту товару здійснюється за рахунок коштів, отриманих від банку на підставі кредитного договору без зарахування цих коштів на поточний рахунок такого резидента в банку.

Згідно з пунктом 9 Інструкції №7 банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків:

1) якщо сума незавершених розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів не перевищує незначної суми. У разі здійснення розрахунків за експорт, імпорт товарів в іноземній валюті сума незавершених розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів визначається за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком на дату останньої події за відповідною операцією (остання дата платежу/надходження грошових коштів, дата поставки товару, дата зарахування зустрічних однорідних вимог);

2) у разі експорту товару - після зарахування на поточний рахунок резидента в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента за товар (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за експорт товару здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за товар), або від банку (резидента або нерезидента) за документарним акредитивом, відкритим на користь резидента за операцією з експорту товару, або в порядку, визначеному пунктом 16-2 розділу IV цієї Інструкції;

3) у разі імпорту продукції, яка ввозиться в Україну, - після отримання інформації з реєстру МД про здійснення поставки за імпортною операцією з оформленням МД типу IM-40 Імпорт, IM-41 Реімпорт, ІМ-51 Переробка на митній території, IM-72 Безмитна торгівля, IM-75 Відмова на користь держави, IM-76 Знищення або руйнування (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню) або після пред`явлення резидентом документа (крім МД), який використовується для митного оформлення продукції (якщо на продукцію, що імпортується, згідно із законодавством України не оформляється МД);

4) у разі імпорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі), - після пред`явлення резидентом акта, рахунку (інвойсу) або іншого документа, який згідно з умовами договору засвідчує виконання нерезидентом робіт, надання послуг, передавання прав інтелектуальної власності та інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі);

5) у разі імпорту продукції без її увезення на територію України - після зарахування грошових коштів від нерезидента на поточний рахунок резидента в банку в разі продажу нерезиденту продукції в повному обсязі за межами України (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за продаж нерезиденту продукції за межами України здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за продукцію) або подання документів, що підтверджують використання резидентом продукції за межами України на підставі договорів (контрактів, угод), інших форм документів, що застосовуються в міжнародній практиці та можуть уважатися договором;

6) у разі заміни кредитора в зобов`язанні за операцією з експорту товарів - після зарахування на поточний рахунок резидента - нового кредитора в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента-боржника за поставлений резидентом - первісним кредитором товар, та за наявності документів про заміну кредитора в зобов`язанні за операцією з експорту товарів.

Вимоги підпункту 1 пункту 9 розділу III цієї Інструкції не застосовуються до операцій з експорту, імпорту товарів у разі дроблення операцій з експорту товару або дроблення валютних операцій.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16 квітня 1991 року №959-ХІІ момент здійснення експорту (імпорту) - момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

У постанові від 30 травня 2025 року у справі № 826/13872/17 Верховним Судом наведені наступні висновки:

«Верховний Суд у постанові від 25 вересня 2019 року по справі №803/1464/14 проаналізувавши пункти 4.3 та 4.5 «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631, дійшов висновку, що дата оформлення ВМД - це дата випуску товару у заявлений митний режим, а не дата фактичного перетину митного кордону і, як наслідок, не дата імпорту товару.

Оформлена ВМД не є єдиним документом, виключно яким засвідчується факт та дата фактичного переміщення через митний кордон України товарів, а є документом, який є заявою, що містить відомості про товари та інші предмети і транспортні засоби та мету їх переміщення через митний кордон України та засвідчує надання суб`єкту ЗЕД права на розміщення товарів у визначений митний режим (визначає статус товарів) і підтверджує, а не встановлює права та обов`язки зазначених у ВМД осіб щодо здійснення ними відповідних правових, фінансових, господарських та інших операцій.

При цьому Верховний Суд зазначив, що перебування під митним контролем товарів неможливе без їх фактичного ввезення в Україну, і при цьому первинним є фактичне переміщення товарів через митний кордон України, підставою для якого в режимі імпорту є наявність на вантаж товаросупровідного документа, проставлення на якому відбитка штампа «Під митним контролем» (імпорт) з відповідною датою засвідчує факт і дату перетину митного кордону України.

З аналізу викладеного Верховний Суд зазначив, що у разі ввезення товару на територію України, що підлягає митному оформленню, фактом поставки можна вважати товаросупровідні документи з відбитком штампа «Під митним контролем».

Отже за висновком Верховного Суду, підтвердженням перебування під митним контролем товарів, що ввозяться в режимі імпорту, є наявність на вантаж товаросупровідних документів з проставленням на них відбитку штампа «Під митним контролем» з відповідною датою, що засвідчує власне перетин митного кордону України. Аналогічна правова позиція послідовно була викладена і постанові Верховного Суду від 01 травня 2024 року у справі № 826/5669/18 (адміністративне провадження № К/9901/6123/19), але не виключно".

Беручи до уваги наведені висновки, є підстави вважати, що моментом поставки товару є момент фактичного перетину імпортованим товаром митного кордону України, а не завершення імпортної операції в цілому або дати оформлення вантажної митної декларації.

Як слідує з матеріалів цієї справи, ПрАТ «АвтоКрАЗ», м. Кременчук, Україна, уклало з нерезидентом Компанією LUOYANG BEARING CORP (GROUP)», Китаю, зовнішньоекономічний імпортний контракт №267/19 від 20 червня 2019 року на придбання підшипників, код товару 848250.Вартість контракту визначається згідно специфікацій. Умови поставки - FОВ, м.Шанхай, Китай, згідно Інкотермс 2010 /том 2 а.с. 63 зі звороту-67/.

На виконання умов імпортного контракту №267/19 від 20 червня 2019 року, укладеного з нерезидентом Компанією «LUOYANG BEARING CORP (GROUP)», Китаю, ПрАТ «АвтоКрАЗ на користь нерезидента здійснило попередню оплату на загальну суму 40 828,60 дол.США /978 297,55 грн згідно наступних платіжних доручень №158 від 07 серпня 2019 року на суму 12 248,00 дол.США /313 430,34 грн з граничним терміном надходження товару 05 серпня 2020 року та № 236 від 27 грудня 2019 року на суму 28 580,60 дол.США /664 867,21 грн з граничним терміном надходження товару 25 грудня 2020 року /том 2 а.с. 68, 68 зі звороту/.

Матеріалами справи підтверджується, що товар отримано згідно ВМД №UA806070/2021/006930 від 14 грудня 2021 року на суму 40 828,60 дол.США /том 2 а.с. 69 зі звороту-70/.

Проте, фактичною датою перетину товаром кордону України є дата відмітки Одеської митниці 01 травня 2020 року згідно CMR № 55794, яка є товаросупровідним документом до ВМД №UA806070/2021/006930 від 14 грудня 2021 року та підтверджує перетин товаром кордону України до настання граничного терміну надходження товару /том 2 а.с. 71/.

Так само по контракту № 01-01-19 від 02 січня 2019 року, укладеному з нерезидентом ООО «СЭТЭЛЬ», м.Мінськ, Республіка Білорусь, фактичною датою перетину товаром кордону України є дати відмітки Чернігівської митниці - 13 листопада 2019 року, 16 листопада 2019 року та 26 листопада 2019 року згідно відповідних CMR, які є товаросупровідними документами до ВМД №UA806070/2021/003637 від 29 вересня 2021 року, №UA806070/2021/003533 від 27 вересня 2021 року, №UA806070/2021/003688 від 30 вересня 2021 року та підтверджують перетин товаром кордону України до настання граничного терміну надходження товару.

Отже, перевіряючими безпідставно не було враховано під час перевірки тієї обставини, що товар перебував на митному складі з періоду перетину кордону, що підтверджується даними міжнародної товарно-транспортної накладної з відмітками Одеської та Чернігівської митниць відповідно.

За викладених обставин, суд, враховуючи те, що моментом поставки товару за імпортною операцією є момент фактичного перетину імпортованим товаром митного кордону України, доходить висновку про дотримання позивачем у спірному випадку граничних термінів надходження товару згідно імпортних контрактів №267/19 від 20 червня 2019 року та 01-01-19 від 02 січня 2019 року, та як наслідок, про відсутність підстав для застосування до позивача пені на загальну суму 1858996,14 грн.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 06 лютого 2024 року №1 підлягає визнанню протиправним та скасуванню лише в частині застосування контролюючим органом до позивача пені за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях в сумі 1858996,14 грн.

В решті ж застосованої до позивача пені суд підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення (в оскаржуваній частині) не вбачає.

Таким чином, позовні вимоги Акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" слід задовольнити частково шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 06 лютого 2024 року №1 в частині застосування пені за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях в сумі 1858996,14 грн.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Полтавській області на користь Акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" підлягають судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2634,34 грн (пропорційно задоволеним позовним вимогам).

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" (вул. Київська, буд. 62, м. Кременчук, Полтавська область, 39631, ідентифікаційний код 05808735) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код ВП 44057192), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Міністерство оборони України (просп. Повітряних Сил, буд. 6, м. Київ, ідентифікаційний код 00034022) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06 лютого 2024 року №1 в частині застосування пені за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях в сумі1858996,14 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2634,34 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23 червня 2025 року.

Суддя Н.І. Слободянюк