Справа № 420/16348/25
Суддя: Караван Р.В.
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про повернення позовної заяви
24 червня 2025 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Караван Р.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 22.05.2025 через засоби поштового зв`язку звернувсь до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (зареєстрований канцелярії суду 26.05.2025), у якому просить суд:
зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до мого, ОСОБА_1 страхового стажу періоди моєї трудової діяльності/стаж роботи з 05.05.1993 по 30.07.1998 включно в ЗМК «Спектр», з 23.02.1999 по 06.04.2009 включно в Селянському (фермерському) господарстві «Орлан», ідентифікаційний код юридичної особи 30128095;
зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області починаючи з 19.07.2024 призначити та виплатити мені, ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування».
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліку 10 днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до Одеського окружного адміністративного суду обґрунтовану заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.
13.06.2025 засобами поштового зв`язку позивачем, з метою усунення недоліків позовної заяви, визначених в ухвалі суду від 29.05.2025, до Одеського окружного адміністративного суду подано уточнену позовну заяву разом з її копіями для інших учасників справи, та заяву про поновлення строку для звернення до адміністративного суду (зареєстровано канцелярією суду 19.06.2025), у якій позивач посилається на те, що лише після отримання: листа-відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 14.01.2025 № 1124-8/T-02/8-1500/25 та листа-відповіді Головного управління Державної податкової служби в Одеській області від 03.02.2025 № 4077/6/15-32-12-02-06 виникли підстави вважати, що захист порушених прав потребує звернення до суду із позовною заявою, оскільки захистити свої права у досудовому порядку виявилось неможливим. Причинами пропущення строку звернення до суду з позовною заявою, що виходять за межі строку звернення до адміністративного суду, були у тому числі непереборні обставини, що виникли внаслідок дії воєнного стану протягом зазначеного строку.- необхідність тривалого перебування в укритті під час повітряних тривог, що оголошувалися на території Одеської області; неможливість своєчасного звернення за отриманням правової допомоги; тривале перебування у стресовому та пригніченому стані, викликаним загрозами життю та здоров`ю рідних та близьких, що виникли внаслідок бойових дій - перебої у постачанні електричної енергії у зв?язку з ураженням об?єктів електроенергетики, що унеможливило у встановлений строк підготовку та складання позовної заяви, та відправлення її за допомогою поштового зв?язку.
Щодо вказаної заяви суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.
Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Як на причину поважності пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач посилається що за цей час вичав проблематику обставини яка склалася та використовував всі можливі та законом доступні заходи і методи щодо поновлення порушеного права без судового втручання.

Постановою Верховного Суду від 15 вересня 2023 року по справі №1340/5990/18 зазначено, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Окрім того, вказані висновки суду відповідають висновкам Верховного Суду, які викладені у постанові від 26 червня 2024 року по справі № 520/29247/23.

Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22, від 02.06.2022 р. у справі №757/30991/18-a. від 14.07.2022р. у справі №380/10696/21, від 27.07.2022р. у справі №380/13558/21 та від 21.09.2022 р. у справі №360/4969/21, оскільки останні є нерелевантними та до спірних правовідносин застосуванню не підлягають.

Позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що введення воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією рф перешкоджало позивачу своєчасно звернутись до суду з вказаним позовом.

Як зазначає позивач у позовній заяві, позивач дізнався про своє порушене право у серпні 2024 року шляхом отримання рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 23.09.2024 №11 про відмову у призначенні пенсії, а тому передбачений шестимісячний строк звернення з вказаним позовом сплив 23.02.2025 року, позивач вдруге дізнався про своє порушене право у вересні 2024 року шляхом отримання рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 11.09.2024 №11 про відмову у призначенні пенсії, а тому передбачений шестимісячний строк звернення з вказаним позовом сплив 11.03.2025 року.

Разом з тим, з вказаним позовом позивач звернувся 22.05.2025 року, тобто з пропуском строку, встановленого статтею 122 КАС України.

Суд зауважує, що останні активні дії щодо захисту порушених прав на належне пенсійне забезпечення позивач вчиняв лише в січні 2025 року, в межах передбаченого КАС України строку звернення до суду з заявленими вимогами. Окрім того, позивач сам зазначає, що нібито після отримання листа-відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 14.01.2025 № 1124-8/T-02/8-1500/25 та листа-відповіді Головного управління Державної податкової служби в Одеській області від 03.02.2025 № 4077/6/15-32-12-02-06 у нього виникли підстави звернутись до суду з заявленими позовними вимогами. Як свідчать дати відповідних листів, останні повинні були отримані позивачем в межах строків звернення до суду, а саме до 23.02.2025 року та 11.03.2025 року. Однак не дивлячись не це, з вказаною позовною заявою позивач звернувся лише 22.05.2025 року, тобто поза межами шестимісячного строку звернення до суду.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Ані зі змісту позовної заяви, ані зі змісту заяви про поновлення строку для звернення до адміністративного суду, не встановлено судом, що позивач не мав реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії щодо звернення до суду за захистом своїх прав у встановлений кодексом строк.

Позивачем у заяві, яку 13.06.2025 надіслано до суду засобами поштового зв`язку та зареєстровано канцелярією суду 19.06.2025, не наведено достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до адміністративного суду протягом встановленого законом строку та наведені позивачем обставини носять суб`єктивний характер та не є достатніми для висновку про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду з позовом.

За викладених обставин, суд визнає наведені позивачем у заяві про поновлення строку для звернення до адміністративного суду, яку 13.06.2025 надіслано до суду засобами поштового зв`язку та зареєстровано канцелярією суду 19.06.2025, підстави неповажними.

Про наявність інших підстав, які б свідчили про поважність причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом у заяві, яку 13.06.2025 надіслано до суду засобами поштового зв`язку та зареєстровано канцелярією суду 19.06.2025, позивач не повідомляє.

Відповідно до частини 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 8 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Оскільки наведені позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними, суд повертає позовну заяву позивачеві.

Відповідно до частини 6 статті 169 КАС України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 169, 248, 256, 294, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для звернення до адміністративного суду залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Роман КАРАВАН