Справа № 320/30763/24
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 року м. Київ справа №320/30763/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марич Є.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами адміністративний позов ОСОБА_1 , яка звернулась до суду в якості законного представника в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 , до Служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 в якості законного представника в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 з позовом, в якому просить:

1. Визнати протиправними дії Служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області щодо не винесення питання про надання моїй неповнолітній дитині - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів на розгляд комісії з питань захисту прав дитини Броварської міської ради Броварського району Київської області та відмови у задоволенні моєї заяви від 22 вересня 2023 року.

2. Зобов?язати Службу у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області винести питання про надання моїй неповнолітній дитині - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів на розгляд комісії з питань захисту прав дитини Броварської міської ради Броварського району Київської області і задовольнити мою заяву від 22 вересня 2023 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 , мати неповнолітньої ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), звернулась до Служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області із заявою та необхідним пакетом документів про надання дочці статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів. У зв`язку з військовою агресією рф, позивач разом із дочкою, починаючи з 24.02.2022 року перебували на території Іванківської селищної територіальної громади, у селі Старовичі Вишгородського району, Київської області до 01.04.2022 року. Зазначено, що факт проживання підтверджується довідкою старости Іванківської селищної ради. Територія, на якій вони перебували, визнана тимчасово окупованою згідно з наказом № 309 Мінреінтеграції. Наслідком цих подій стала психологічна травма дитини, що підтверджено висновком оцінки потреб сім`ї та довідкою Іванківського центру соціально-психологічної реабілітації населення. Однак, відповідачем відмовлено у наданні статусу яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів на підставі відсутності статусу ВПО у дитини, отож позивач вважає відмову незаконною та такою, що порушує норми чинного законодавства, тому просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.11.2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

Відповідач своїм правом про надання письмового відзиву не скористався, будь-яких заяв чи клопотань по суті спору не надав.

Відповідно до приписів частини п`ятої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Приписами частини першої другої статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено що, у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позивач 22.09.2023 року звернулась до Служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області із заявою та необхідним пакетом документів про надання дочці статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів. У зв`язку з військовою агресією рф, позивач разом із дочкою, починаючи з 24.02.2022 року перебували на території Іванківської селищної територіальної громади, у селі Старовичі Вишгородського району, Київської області до 01.04.2022 року.

При цьому, факт проживання підтверджується довідкою старости Іванківської селищної ради. Територія, на якій вони перебували, визнана тимчасово окупованою згідно з наказом № 309 Мінреінтеграції. Наслідком цих подій стала психологічна травма дитини, що підтверджено довідкою Іванківського центру соціально-психологічної реабілітації населення.

Однак, відповідачем відмовлено у наданні статусу яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів.

Водночас, відповідач звертає увагу, що відповідно до Закону України Про охорону дитинства та Постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 05.04.2017 року, статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій, надається за місцем реєстрації дитини як внутрішньо переміщеної особи.

Листом відповідач повідомив, що ОСОБА_2 не має статусу внутрішньо переміщеної особи, а тому відсутні підстави для надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів.

Позивач, вважаючи таку відмову протиправною звернулась до суду за захистом прав своєї неповнолітньої дити.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 26 квітня 2001 року № 2402-III Про охорону дитинства визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 Закону № 2402-III у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні, зокрема, дитина, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, - дитина, яка внаслідок воєнних дій чи збройного конфлікту отримала поранення, контузію, каліцтво, зазнала фізичного, сексуального, психологічного насильства, була викрадена або .незаконно вивезена за межі України, залучалася до участі у військових формуваннях або незаконно утримувалася, у тому числі в полоні.

Статтею 4 Закону № 2402-III визначено, що система заходів щодо охорони дитинства в Україні включає: визначення основних правових, економічних, організаційних, культурних та соціальних засад щодо охорони дитинства, удосконалення законодавства про правовий і соціальний захист дітей, приведення його у відповідність з міжнародними правовими нормами у цій сфері; забезпечення належних умов для гарантування безпеки, охорони здоров`я, навчання, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності, зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності; проведення державної політики, спрямованої на реалізацію цільових програм з охорони дитинства, надання дітям пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі виховання, навчання, підготовки до трудової діяльності, заохочення наукових досліджень з актуальних проблем дитинства; встановлення відповідальності юридичних і фізичних осіб (посадових осіб і громадян) за порушення прав і законних інтересів дитини, заподіяння їй шкоди.

Згідно із ч. 2 ст. 5 Закону № 2402-III, проведення державної політики щодо охорони дитинства, розробку і здійснення цільових загальнодержавних програм соціального захисту та поліпшення становища дітей, підтримки сімей з дітьми, координацію діяльності центральних та місцевих органів виконавчої влади у цій сфері забезпечує Кабінет Міністрів України. Щорічно Кабінет Міністрів України звітує Верховній Раді України про стан демографічної ситуації в Україні, становище дітей та тенденції його змін у ході впроваджених соціально-економічних перетворень.

Частинами 1-2, 6 статтею 30-1 Закону № 2402-III визначено, що Держава вживає всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дітей, які перебувають у зоні воєнних дій і збройних конфліктів, дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, догляду за ними та возз`єднання їх із членами сім`ї, включаючи розшук, звільнення з полону, повернення в Україну дітей, незаконно вивезених за кордон. У разі якщо вік особи не визначений і є підстави вважати, що ця особа є дитиною, їй надається захист, передбачений цією статтею, до встановлення віку. Усі дії держави стосовно захисту дітей, які перебувають у зоні воєнних дій і збройних конфліктів, дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, здійснюються відповідно до норм міжнародного гуманітарного права. Статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, надається органом опіки та піклування за місцем реєстрації дитини як внутрішньо переміщеної особи. Порядок надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, визначається Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації, що призвела до тимчасової окупації частини території України, а також до того, що на сході України гинуть, отримують поранення та зазнають різних видів насильства діти, та відповідно до частини шостої статті 30-1 Закону України Про охорону дитинства Кабінет Міністрів України затвердив Порядок надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів.

Пунктом 1 Порядку № 268 визначено, що цей Порядок визначає механізм надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів.

Відповідно до пунктів 3-6 Порядку № 268 право на отримання статусу має дитина, а також особа, яка під час здійснення антитерористичної операції не досягла 18 років (повноліття), які внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів: отримали поранення, контузію, каліцтво; зазнали фізичного, сексуального насильства; були викрадені або незаконно вивезені за межі України; залучалися до участі у діях воєнізованих чи збройних формувань; незаконно утримувалися, у тому числі в полоні; зазнали психологічного насильства.

Наслідками воєнних дій і збройних конфліктів для дитини можуть бути одна, кілька або всі обставини, зазначені в пункті 3 цього Порядку. Під час надання дитині статусу заявником визначається обставина, яка мала найбільший негативний вплив на стан здоров`я та розвиток дитини.

Статус надається органом опіки та піклування, у тому числі за місцем реєстрації проживання/перебування дитини як внутрішньо переміщеної особи, або за місцем проживання/перебування дитини в населеному пункті, на території якого здійснювалася антитерористична операція, або за місцем виявлення такої дитини місцевими органами виконавчої влади та/або органами місцевого самоврядування.

Для надання статусу законний представник дитини або у разі, коли дитина переміщується без супроводження батьків або осіб, які їх замінюють, її родичі (баба, дід, прабаба, прадід, тітка, дядько, повнолітні брат або сестра), вітчим, мачуха, представник органу опіки та піклування подають до служби у справах дітей заяву про надання статусу, згоду на обробку персональних даних відповідно до Закону України "Про захист персональних даних" і засвідчені в установленому порядку копії таких документів: свідоцтва про народження дитини або іншого документа, що посвідчує особу дитини; документа, що посвідчує особу заявника; документа, що підтверджує повноваження законного представника дитини (у разі коли дитина постійно проживає/перебуває у закладі охорони здоров`я, закладі освіти або іншому дитячому закладі, - документа, що підтверджує факт перебування дитини в такому закладі) або родинні стосунки між дитиною та заявником; довідки про взяття дитини на облік як внутрішньо переміщеної особи або документа, що підтверджує проживання/перебування дитини в населеному пункті, на території якого здійснювалася антитерористична операція.

Пунктом 10 Порядку № 268 визначено, що рішення про надання або відмову в наданні статусу приймається органом опіки та піклування протягом 30 календарних днів з дати реєстрації заяви про надання статусу за результатами розгляду комісії з питань захисту прав дитини документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку. У рішенні зазначаються прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, серія та номер свідоцтва про народження/паспорта, адреса місця проживання/перебування дитини, визначені у пункті 3 цього Порядку обставини, за яких вона постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів (за винятком сексуального насильства, яке позначається літерою А), документи, що підтверджують такі обставини, а також дата і номер протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини. Рішення про відмову в наданні статусу приймається в разі відсутності одного з документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку (крім випадку, зазначеного в пункті 8 цього Порядку), та може бути оскаржене в суді.

28 лютого 2025 року наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Зазначений наказ видано відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 6 грудня 2022 року № 1364 Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, а також на підставі пункту 8 Положення про Міністерство розвитку громад та територій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 червня 2015 року № 460 (в редакції постанови від 17 грудня 2022 року № 1400). Наказ № 376 було зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786.

Таким чином, суд зазначає, що із змісту вказаного наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року вбачається, що Іванківська селищна територіальна громада дійсно перебувала під тимчасовою окупацією російської федерації в період з 24 лютого 2022 року по 31 березня 2022 року.

Так, згідно з пунктом 3 Порядку № 268, право на отримання статусу має дитина, а також особа, яка під час здійснення антитерористичної операції не досягла 18 років (повноліття), яка внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів:

- отримала поранення, контузію, каліцтво;

- зазнала фізичного або сексуального насильства;

- була викрадена або незаконно вивезена за межі України;

- залучалася до участі у діях воєнізованих чи збройних формувань;

- незаконно утримувалася, у тому числі в полоні;

- зазнала психологічного насильства.

Підпунктом 3 пункту 2 Порядку № 268 зазначено, що у цьому Порядку терміни вживаються у такому значенні, зокрема, психологічне насильство, якого зазнала дитина внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів - моральні та психологічні страждання (травми) дитини, що не потребують доведення, і які вона перенесла внаслідок її проживання/перебування в умовах воєнних дій, збройних конфліктів, тимчасової окупації, її внутрішнього переміщення, залишення свого місця проживання/перебування у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, а також загибелі (зникнення безвісти), потрапляння у полон, смерті внаслідок поранення, контузії або каліцтва, отриманих у населеному пункті, віднесеному до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275 (Офіційний вісник України, 2015 року № 98, ст. 3367), і в яких органи державної влади виконують свої повноваження у повному обсязі, її батьків або одного з них - із числа цивільних осіб, а також її батьків або одного з них - з числа осіб, визначених пунктом 2 Порядку надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 року № 740.

Разом з тим, слід зазначити, що психологічне насильство (моральні та психологічні страждання (травми) дитини, що не потребують доведення) включає перебування в умовах:

воєнних дій,

збройних конфліктів,

тимчасової окупації,

внутрішнього переміщення або переміщення за кордон, як наслідок залишення свого місця проживання/перебування у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту,

загибелі (зникнення безвісти), потрапляння у полон, смерті внаслідок отриманих у результаті збройного конфлікту поранення, контузії або каліцтва на території України чи за кордоном її батьків або одного з них із числа цивільних осіб, а також її батьків або одного з них з числа осіб, визначених пунктом 2 Порядку надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 року № 740.

Як вже зазначалось, згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією Іванківська селищна територіальна громада, у межах якої проживав позивач із дитиною, перебувала під окупацією.

Отож, суд вважає, що дитина, яка проживала на вказаних переліком територіях під час бойових дій або окупації, має право на статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 74 Кодексу адміністративного судочинства України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Дослідивши наявні письмові докази у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазнання психологічного насильства, як факт не потребує доведення, але має бути наслідком впливу воєнних дій і супроводжуватись Висновком оцінки потреб сім`ї (особи) у соціальних послугах, який відображає потреби дитини в відповідних послугах, ґрунтуючись на її стані і метою якого є надання відповідних соціальних послуг і реабілітації дитині.

Суд приймає до уваги, що відповідно до Акту оцінки сім`ї/особи від 09.09.2023, який долучено до матеріалів справи, у ОСОБА_2 встановлено наявність ознак складних життєвих обставин, зокрема в частині емоційного стану: виявлено прояви страху та тривожності.

З огляду на викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Враховуючи задоволення позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн., підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області.

вирішив:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 , до Служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області (, адреса місцезнаходження: Київська область, м. Бровари, вул. Героїв України, буд. 18) щодо не винесення питання про надання неповнолітній дитині - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів на розгляд комісії з питань захисту прав дитини Броварської міської ради Броварського району Київської області та відмови у задоволенні моєї заяви від 22 вересня 2023 року.

3. Зобов`язати Службу у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області (, адреса місцезнаходження: Київська область, м. Бровари, вул. Героїв України, буд. 18) винести питання про надання неповнолітній дитині - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів на розгляд комісії з питань захисту прав дитини Броварської міської ради Броварського району Київської області і задовольнити мою заяву від 22 вересня 2023 року.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області (, адреса місцезнаходження: Київська область, м. Бровари, вул. Героїв України, буд. 18).

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.