Справа № 212/5266/25
Суддя: Власенко М. Д.
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/5266/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: Головуючого судді - Власенко М.Д., за участі секретаря судового засідання - Машошиної Ю.О., представника відповідача Сліпченка С.В., який приймав участь у режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2025 року адвокат Деменкова Є.С., що дії в інтересах позивача, звернулась до суду із адміністративним позовом, у якому просила скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0465/UA209000/2025 від 29 квітня 2025 року в частині накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 відсотків суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування, на суму 98947, 57 грн., звільнити її від адміністративної відповідальності, на підставі ст.22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого нею правопорушення, передбаченого ч.1 ст.471 МК України, обмежитись щодо неї усним зауваженням та закрити ровадження у справі про порушення митних правил № 0465/UA209000/2025.

В обгрунтування зазначила, що постановою заступника начальника Львівської митниці в справі про порушення митних правил № 0465/UA209000/2025 від 29 квітня 2025 року було притягнуто до адміністративної відповідальності позивача і накладено штраф в розмірі 98 947,57 грн за ч.1 ст.471 МК України за те, що вона 25 березня 2025 року близько 04 години 12 хвилин в`їхала разом з іншими 7 пасажирами на транспортному засобі - мікроавтобусі марки Mercedes-Benz Sprinter д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 у зону митного контролю пункту пропуску Рава-РуськаХребенне митного поста Рава-Руська Львівської митниці та при цьому не задекларувала грошові кошти. При здійсненні митного контролю у позивача встановлено наявність 22 700 доларів США, з яких 11 880 доларів США перевищують дозволену до вивезення норму готівки визначену постановою Національного банку України № 3 від 02 січня 2019 року, а також підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України. З оскаржуваною постановою ОСОБА_1 категорично не згодна лише в частині накладення на неї адміністративного стягнення. Львівською митницею було отримано серед інших, клопотання № 438/04 від 21 квітня 2025 року про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, проте вказане клопотання залишено відповідачем поза увагою, не надано обґрунтованих підстав для неврахування їх при розгляді справи про адміністративне правопорушення митних правил. ОСОБА_1 при складанні протоколу про порушення митних правил від 25 березня 2025 року повідомляла митному органу, що в транспортному засобі під керуванням ОСОБА_2 , вона рухалася в напрямку Республіки Польща, разом з іншими пасажирами, це була її перша поїздка за кордон. Позивач не знала про обмеженість дозволеної до вивезення норми готівки, водій ОСОБА_3 не попереджувала про норми перевезення валюти, а тому стверджувати, що позивач була обізнана про наявність у неї вибору кольору смуги руху при проходженні митного контролю, не є дійсністю. Позивач не була обізнаною з тим, що є декілька каналів (коридорів) для проходження митного контролю, а також з тим, що при обрані такого коридору потрібно враховувати встановлені законодавством заборони або обмеження щодо вивезення за межі митної території України. Позивач на запитання інспектора митниці одразу повідомила про наявність у неї 22 700 доларів США, пред`явила всі кошти і речі для огляду. ОСОБА_1 вважає, що грошові кошти вона задекларувала в усному порядку шляхом відкритої відповіді на питання митника, а порушення порядку проходження митного контролю по спрощеній системі допустила виключно через незнання митного законодавства, погодні умови, її поважний вік. ОСОБА_1 в даній конкретній ситуації самостійно не обирала смугу руху, а таку смугу обирала самостійно водій транспортного засобу. ОСОБА_1 була впевнена, що грошові кошти готівкою в розмірі 22 700 доларів США вона переміщує законно, бо її ніхто не попереджав про наявні обмеження, відповідних інформаційних стендів не було для її доступу, вона є внутрішньопереміщеною особою, яка залишилася без житла внаслідок обов`язкової евакуації з її рідного міста Бахмут, є літньою людиною, яка перетинає кордон вперше у своєму житті, не знала і не могла знати про існування обмежень та необхідність письмового декларування готівки в більшому розмірі, ніж 10 000 євро. Крім того, позивач є людиною, яка перебуває на лікуванні в онкологічному центрі і накладення на неї адміністративного стягнення у формі штрафу унеможливить продовження нею лікування в КНП Київському міському клінічному онкологічному центрі. ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил притягується вперше та у вчиненому щиро розкаялася, враховуючи її вік, стан здоров`я, а також те, що її ніхто не попереджував про обмеження дозволеної до вивезення норми готівки, свідчать про наявність обставин, що суттєво пом`якшує відповідальність, будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність у справі не встановлено, а у оскаржуваній постанові не зазначено, а тому є підстави для визнання вказаного правопорушення малозначним.

Представник відповідача скористався правом надання відзиву, у якому вказав, що 25 березня 2025 року о 04.12 годині у зону митного контролю пункту пропуску Рава-РуськаХребенне митного поста Рава-Руська Львівської митниці, смугою руху зелений коридор, заїхав транспортний засіб марки Mercedes-Benz Sprinter, д.н.з. під керуванням ОСОБА_2 , в якому у якості пасажирів прямували у приватну поїздку з України у Республіку Польщу позивач та ще сім пасажирів. Оскільки водій та пасажири обрали для слідування смугу спрощеного митного контролю зелений коридор, чим своїми діями заявили, що переміщувані ними через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території України. При здійсненні митного контролю даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню. Автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого догляду транспортних засобів та товарів, де під час проведення огляду багажного відділення автомобіля, ручної поклажі та багажу у позивача встановлено наявність 22 700 доларів США, з яких 11880 доларів США перевищують дозволену до вивезення норму готівки визначену постановою Національного банку України № 3 від 02 січня 2019 року, а також підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України. Зазначена валюта знаходилася серед особистих речей позивача без ознак приховування. Документів, що підтверджують зняття готівки з власних рахунків у банках (фінансових установах) на суму, що перевищує еквівалент 10000 євро позивачем до митного контролю не надала. В своїх письмових поясненнях від 25 березня 2025 року позивач зазначила, що вона не попереджала водія, яку перевозить суму грошей, а також не попереджала інспекторів про кількість валюти. В своїх письмових поясненнях від 25 березня 2025 року водій ОСОБА_2 зазначила, що заяв від пасажирів про перевезення або декларування валюти не отримувала, перед виїздом попереджувала про норми перевезення валюти. ОСОБА_1 своїми діями вчинила порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.471 Митного кодексу України. 21 квітня 2025 року на електронну адресу Львівської митниці надійшло клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Деменкової Є.С. про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП та закриття провадження у справі. Під час розгляду справи Львівською митницею розглянуто обставини, які викладені в клопотанні і вирішено, що підстав для звільнення від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП ОСОБА_1 не вбачається. Крім того, оскільки від пасажирів не надійшло інформації про наявність у них валютних цінностей, які підлягають обов`язковому письмовому декларуванню під час перетину кордону, водій обрав смугу руху зелений коридор. Також, обставини, на які посилається представник позивачки не свідчать про малозначність правопорушення, а є обставинами, які пом`якшують відповідальність. Враховуючи вищевикладене, вважають, що Львівською митницею правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а тому просять відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Позивач у судове засідання не з`явилась, її представник адвокат Деменкова Є.С. надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, просила скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0465/UA209000/2025 від 29 квітня 2025 року в частині накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу та звільнити позивача від адміністративної відповідальності, на підставі ст.22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого нею правопорушення, передбаченого ч.1 ст.471 МК України та обмежитись щодо неї усним зауваженням, провадження у справі про порушення митних правил - закрити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні з підстав, що наведені у відзиві.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про те, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0465/UA209000/2025 від 25 березня 2025 року, 25 березня 2025 року близько 04.12 години у зону митного контролю пункту пропуску РаваРуська Хребенне митного поста Рава-Руська Львівської митниці, смугою руху зелений коридор, заїхав транспортний засіб марки Mercedes-Benz Sprinter, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням гр. України ОСОБА_4 , в якому у якості пасажира прямувала у приватну поїздку з України у Республіку Польщу ОСОБА_1 . Для проходження митного контролю громадянка України ОСОБА_2 та громадянка України ОСОБА_1 обрали смугу руху зелений коридор, тобто відповідно до ст.366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо вивезення за межі митної території України. Під час усного опитування про наявність у них валютних коштів водій автомобіля ОСОБА_2 та жоден з пасажирів не заявив. При митному контролі та огляді вказаного транспортного засобу, ручної поклажі та багажу у громадянки ОСОБА_1 встановлено наяність 22 700 доларів США, з яких 11 880 доларів США перевищують дозволену до вивезення норму готівки визначену постановою Національного банку України № 3 від 02.01.2019 року, а також підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України. Зазначена валюта знаходилася серед особистих речей ОСОБА_1 без ознак приховування. Таким чином, громадянка України ОСОБА_1 намагалася шляхом недекларування, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних віжомостей, перемістити через митний кордон України валюту, що перевищує дозволену законодавством України суму без письмового декларування у розмірі 11800 доларів США. Валютні цінності 10820 доларів США повернуто ОСОБА_1 . Зазначені дії мають ознаками порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.471 Митного кодексу України (а.с.34-35, 84-85).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 25 березня 2025 року, вона їхала з міста Києва до міста Варшава, взяла з собою 22700 доларів. Вона не знала скільки можна везти готівки, водія не попереджувала яку суму вона везе. Інспекторів про кількість валюти не попереджала, так як не знала, що не можна везти більше 10 000 євро у еквіваленті (а.с.95).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_5 від 25 березня 2025 року, вона є водієм транспортного засобу Mercedes Sprinter, д.н.з. НОМЕР_2 , яка переміщувала вісім пасажирів з міста Києва до міста Варшава. Заяв від пасажирів про перевезення або декларування валюти не отримувала, але перед виїздом попереджувала про норми перевезення валюти (а.с.95 зворот).

29 квітня 2025 року заступником начальника Львівської митниці Хомутянський В.В. винесено постанову у справі порушення митних правил № 0465/UA209000/2025, за якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 % від суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування на суму 98947,57 грн. (а.с.38-39, 101 зворот, 102).

Відповідно до частини 1 статті 471 Митного кодексу України недекларування валютних цінностей, що переміщуються громадянами через митний кордон України, в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування тягне за собою накладення штрафу в розмірі 20 % суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування, згідно з офіційним курсом Національного банку України на день вчинення порушення митних правил.

При цьому, згідно примітки вказаної статті, недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор")".

Тобто, суб`єктивна сторона даного правопорушення полягає в недекларуванні товарів, яке може бути вчинено як умисно, так і з необережності.

Відповідно до ч.1 ст.366 Митного кодексу України двоканальна система це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Відповідно до ч.2, 4-5 ст.366 Митного кодексу України канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Початок проходження (проїзду транспортними засобами особистого користування) громадянином каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор"), є декларуванням шляхом вчинення дій цим громадянином про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території. Таке декларування свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Згідно з частиною третьою статті 197 Митного кодексу України переміщення валюти України, іноземної валюти, банківських металів через митний кордон України здійснюється з урахуванням вимог Закону України Про валюту і валютні операції.

Частиною 1 статті 8 Закону України від 21.06.2018 року № 2473-VIII Про валюту і валютні операції визначено, що транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10000 євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 3 статті 8 Закону України Про валюту і валютні операції визначено, що порядок транскордонного переміщення валютних цінностей суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами визначається Національним банком України з урахуванням норм частини першої цієї статті.

Згідно пункту 5 Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 року № 3, фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу.

Згідно пункту 6 вказаного Положення, фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Отже, за змістом вищенаведених норм Митного кодексу України вважається, що особа, яка слідує через державний кордон України та для проходження митного контролю обрала "зелений коридор" у такий спосіб здійснює декларування товару шляхом вчинення дій за умови, що переміщувана нею валюта не перевищує зазначеної у ч.1 ст.8 Закону України від 21.06.2018 року № 2473-VIII суми, а саме є меншою еквіваленту 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України.

Якщо переміщувана сума валюти дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют НБУ на дату переміщення, то вона підлягає обов`язковому письмовому декларуванню.

Відповідно до частини 1 статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта.

Згідно із ч.1 ст.458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Судом встановлено і не заперечувалось самим позивачем та її представником, що ОСОБА_1 здійснювала перевезення через кордон грошових коштів в сумі 22 700 доларів США, що перевищують дозволену до вивезення норму готівки визначену постановою Національного банку України № 3 від 02.01.2019 року, а також підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, а отже позивач порушила митні правила, передбачені ч.1 ст.471 Митного кодексу України.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, а також протоколу про адміністративне правопорушення, заїхавши у зону митного контролю пункту пропуску митного поста Львівської митниці, водій ОСОБА_2 обрала смугу спрощеного митного контролю зелений коридор для проходження митного контролю, у зв`язку з відсутністю будь-яких заяв від пасажирів щодо необхідності подання письмової митної декларації. Позивач ОСОБА_1 , яка не повідомила водія про перевищення норми наявної в неї валюти, також не заявила про це і під час усного опитування працівниками митниці про наявність у пасажирів валютних коштів. Вподальшому при здійсненні митного контролю, автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого догляду транспортних засобів, де під час проведення огляду багажу та ручної поклажі у позивача виявили серед особистих речей грошові кошти в сумі 22700 доларів США, з яких 11800 доларів США підлягали декларуванню.

Як свідчать матеріали справи, позивач в своїх письмових поясненнях від 25 березня 2025 року, наданих начальнику Львівської митниці під час складення протоколу про порушення митних правил підтвердила, що вона не попереджала водія, яку суму грошей перевозить, а також не попереджала інспекторів про кількість валюти.

Доводи представника позивача про необізнаність позивача щодо порядку проходження митного контролю, норм перевезення валюти через кордон, спростовуються письмовими поясненнями водія автомобіля, на якому позивач прямувала до Польщі ОСОБА_2 , яка вказала, що перед виїздом попереджала пасажирів про норми перевезення валюти, при цьому водій не отримувала від пасажирів будь-яких заяв про перевезення або необхідність декларування валюти.

На думку суду, доводи представника позивача про те, що позивач не приховувала від митного органу валютні цінності, а добровільно про них заявила, суперечать встановленим судом обставинам, крім того не спростовують факту вчинення нею порушення митних правил.

Стаття 489 Митного кодексу України закріплює, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За наслідками розгляду справи, суд дійшов висновку, що відповідачем при розгляді справи про порушення митних правил ОСОБА_1 в повному обсязі дотримано вимог закону, а також враховано клопотання особи про звільнення від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, оцінено викладені доводи і у межах наданих дискреційних повноважень притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

Суд також не знаходить достатніх підстав для визнання вчиненого позивачем діяння малозначним, з огляду на обставини його вчинення, а викладені у позовній заяві доводи щодо віку, стану здоров`я та матеріального стану позивача не є обставинами, що свідчать про малозначність вчиненого діяння.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова заступника начальника Львівської митниці № 0465/UA209000/2025 від 29 квітня 2025 року, за якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.471 МК України є законною, а отже суд не вбачає правових підстав для її скасування і закриття провадження у справі у зв`язку з малозначністю вчиненого діяння, у зв`язку із чим у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно ч.3 с.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно ст.4 Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 18 березня 2020 року по справі № 543/775/17 (Провадження № 11-1287апп18) за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України Про судовий збір, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 5 статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Зазначена норма Кодексу узгоджується з ч.6 ст.13 Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Оскільки ОСОБА_1 до позову не було долучено документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірах, беручи до уваги результат вирішення спору, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 72-77, 241, 243, 244, 245, 246, 250, 271, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Львівської митниці про скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Львівська митниця, , юридична адреса: Львівська обл., м. Львів, вул. Костюшка Т., буд. 1.

Суддя: М.Д. Власенко