Справа № 160/33107/24
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача-1 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, відповідача-2 Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, відповідача-3 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, відповідача 4 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, відповідача-2 Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, відповідача-3 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, відповідача 4 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в якому позивач, з урахуванням уточненого адміністративного позову від 06.01.2025 року, просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, які виразилися у протиправному виключенні із трудового стажу ОСОБА_1 періодів роботи за Списком №2 з 17.04.1997 по 31.01.2015 років та відмові в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області врахувати до пільгового стажу роботи за Списком №2 ОСОБА_1 періоди з 17.04.1997 по 31.01.2015 років;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з моменту досягнення пенсійного віку, тобто з 12 серпня 2024 року.
Ухвалою суду від 25 грудня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
На виконання ухвали суду від 25 грудня 2024 року на адресу суду засобами поштового зв`язку від позивача 06.01.2025 року надійшла уточнена позовна заява, з приведенням прохальної частини позову у відповідність до вимог ч. 5 ст. 160 КАС України.
Ухвалою суду від 13 січня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі отримано представниками відповідача-1, відповідача-2 та відповідача-3 - 16.01.2025 року, про що в матеріалах справи містяться довідки про доставку електронних листів.
Також відповідач-3 у відзиві просив залучити Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як співвідповідача по справі.
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів.
Копію ухвали про залучення отримано представниками відповідача-1, відповідача-2 та відповідача-3 19.02.2025 року, про що в матеріалах справи містяться довідки про доставку електронних листів.
03 березня 2025 року до суду засобами поштового зв`язку від позивача надійшло клопотання про направлення процесуальних документів, в якому останній просить зобов`язати відповідачів у справі направити відзиви на поштову адресу позивача.
22 травня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому відповідач виклав аналогічні первісному відзиву обґрунтування, а також на виконання ухвали суду від 20.03.2025 року надав докази направлення відзиву на адресу позивача.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.08.2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року.
У зв`язку з впровадженням екстериторіальності заяву було направлено для опрацювання до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та розглянуто ним.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 19.08.2024 року № 34 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Рішення мотивоване тим, що пенсійний вік для призначення дострокової пенсії за віком на пільгових умовах визначається ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими умовами праці за Списком 2, виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років, і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Вік заявника 55 років 1 день. Страховий стаж особи становить 34 роки 2 місяці 7 днів, в тому числі пільговий стаж особи по Списку 2-відсутній. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди. За доданими документами до пільгового стажу не зараховано період роботи згідно довідки №45 від 17.04.2024 з 17.04.1997 по 31.01.2015, оскільки довідка не відповідає Додатку №5 Постанови КМУ від 12.08.1998 №637, а саме не містить назви цеху на якому працював заявник, відсутній підпис керівника підприємства та підпис головного бухгалтера та начальника відділу кадрів, також відсутній запис в трудовій книжці про переведення на посаду машиніста. В довідці відсутнє посилання на ст. 50 Закону №1058. Довідка про пільговий стаж потребує доопрацювання та перевірки. Отже, прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

28 серпня 2024 року позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року.

У зв`язку з впровадженням екстериторіальності заяву було направлено для опрацювання до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та розглянуто ним.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 03.09.2024 року № 4 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Рішення мотивоване тим, що відповідно до пп. 2 п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Вік заявника 55 років 0 місяців 17 днів. Страховий стаж особи становить 34 роки 2 місяці 7 днів. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди трудової діяльності. Пільговий стаж особи за Списком № 2 не визначений. До пільгового стажу за Списком №2 не зараховано період роботи з 17.04.1997 по 31.01.2015, згідно уточнюючої довідки від 23.08.2024 № 89 виданої виробничим підрозділом «Ерастівський кар`єр» філії «ЦУП» АТ «Укрзалізниця», оскільки в довідці відсутній наказ про переведення на посаду машиніста бурових установок, а також в трудовій книжці відсутній запис про переведення, а також в наказах про атестацію робочих місць № 146 від 20.08.2007 та № 89 від 25.06.2012 відсутня атестована посада машиніста бурових установок в цеху буро вибухових робіт. До пільгового стажу роботи зазначені періоди можливо після надходження результатів перевірки достовірності та обґрунтованості відомостей, зазначеної в наданій для призначення пенсії на пільгових умовах уточнюючої довідки № 89 від 23.08.2024. Отже, відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до п.2 ч. 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком № 2.

24 вересня 2024 року позивач знову звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року.

У зв`язку з впровадженням екстериторіальності заяву було направлено для опрацювання до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та розглянуто ним.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 01.10.2024 року № 4 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Рішення мотивоване тим, що пенсійний вік, визначений в п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 становить 55 років. Необхідний страховий стаж, визначений п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058 становить 30 років. Необхідний пільговий стаж на роботах із важкими і шкідливими умовами праці визначений в п.2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058 становить 12 років 06 місяців. Вік заявника 55 років. Страховий стаж особи становить 34 роки 2 місяці 7 днів. Пільговий стаж особи відсутній. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи за довідкою від 23.09.2024 № 108 з 17.04.1997 по 31.05.2015, оскільки в довідці відсутній наказ про переведення на посаду машиніста бурових установок, а також в трудовій книжці відсутній запис про переведення, а також в наказах про атестацію робочих місць від 20.08.2007 № 146 та від 25.06.2012 № 89 відсутня атестована посада машиніста бурових установок в цеху буро-вибухових робіт. Отже, прийнято рішення відмовити в призначенні пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки відсутній необхідний пільговий стаж.

Не погоджуючись з відмовою відповідачів-1, 2 та 3 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058).

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону №1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Частиною 1 статті 44 Закону №1058 встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

З системного аналізу наведених норм судом зроблено висновок про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Так, з трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , копія якої міститься в матеріалах справи, слідує, що ОСОБА_1 у спірний період з 17.04.1997 р. по 31.05.2015 р. працював (записи №№ 8-13) (далі мовою оригіналу):

- згідно запису №8 - 18.10.1996 р. принят слесарем рембригады по 3 разряду в дробильно-сортировочный цех в «Эрастовский щебеночный завод» (наказ №90 від 18.10.1996р.);

- згідно запису №9 17.04.1997 р. присвоен 5 разряд машиниста буровой установки (наказ №22а від 29.04.1997р.);

- згідно запису №10 Відокремлений структурний підрозділ «Ерастівський щебеневий завод» Державного підприємства «Придніпровська залізниця» з 17.01.2007 року перейменовано на Відокремлений структурний підрозділ «Ерастівське кар`єроуправління» Державного підприємства «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» (наказ №12 від 17.01.2007 р.);

- згідно запису № 11 14.12.2015 р. Відокремлений структурний підрозділ «Ерастівське кар`єроуправління» реорганізоване шляхом перетворення у виробничий підрозділ «Ерастівський кар`єр» філії «Центр управління промисловістю» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (рішення правління ПАТ «Укрзалізниця» від 26.11.2015 р., протокол №6, наказ філії «ЦУП» ПАТ «Укрзалізниця» від 01.12.2015 р. №263/ос);

- згідно запису №12 01.08.2016 р. переведений електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування четвертого розряду (наказ №40/ос від 01.08.2016 р.);

- згідно запису №13 19.09.2018 р. звільнений у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників п.1 ст.40 КЗпП України (наказ №32/ос від 19.09.2018 р.).

Крім того, в матеріалах справи містяться довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №45 від 17.04.2024 року, №89 від 23.08.2024 року та №103 від 23.09.2024 року, які видані Виробничим підрозділом «Ерастівський кар`єр» філія «Центр управління промисловістю» АТ «Українська залізниця», згідно яких ОСОБА_1 працював на Ерастівському щебеневому заводі Придніпровської залізниці (з 2007 року Ерастівське кар`єроуправління державного підприємства «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України», з 2015 року виробничий підрозділ «Ерастівський кар`ер» філії «Центр управління промисловістю» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», з 2019 року виробничий підрозділ «Ерастівський кар`єр» філії «Центр управління. промисловістю» Акціонерного товариства «Українська залізниця») з повним робочим днем по видобутку граніту відкритим способом:

«Машиніст бурової установки (цех буро вибухових робіт, гірничий цех (дільниця бурових робіт)) з 17.04.1997 року (наказ про присвоєння 5 розряду № 22а від 29.04.1997 р., наказ про переведення відсутній) по 31.01.2015 року.

Також у довідках зазначено, що робота по даній професії дає право на пенсію на пільгових умовах згідно:

- Списку № 2 «Виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», розділ 20100000 І Гірничі роботи, 20101000 1) Відкриті гірничі роботи і роботи на поверхні, а) Робітники, 2010100а -13590- машиністи бурових установок затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року.

- Списку № 2 «Виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», розділ І Гірничі роботи, 1. Відкриті гірничі роботи і роботи на поверхні, 1.1а машиністи бурових установок затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від № 36 від 16.01.2003 р.

Період з 17.04.1997 року (прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 "Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці") по 21.08.1997 року (п`ять років до проведення першої атестації даного робочого місця на підприємстві) не включено до спеціального стажу.

За даний період неявки складають 57 днів, з них відпустки без збереження зарплати:

2004р. 1 к.д.; 2005р. 9 к.д.; 2008р. 4 к.д.; 2009р. 9 к.д.;

2010р. 12 к.д.; 2011 р. 7 к.д.; 2013р. 15 к.д.;

Період роботи, що зараховується до спеціального стажу з 22.08.1997 по 31.01.2015 року.

Загальна кількість пільгового стажу складає 17 років 05 місяців 10 днів.

Довідка видана на підставі карточок Ф-П2, особових карточок по заробітній платі і наказів № 90 від 18.10.1996р., № 22а від 29.04.1997р. для подання в Пенсійний фонд.

Також у вищезазначених довідках зазначено про проведення атестації робочих місць, зокрема: накази про атестацію робочих місць за умовами праці для встановлення права робітників на пільгове пенсійне забезпечення: № 180 від 22.08.2002р. цех буро вибухових робіт 1 атестація, № 146 від 20.08.2007р. гірничий цех (дільниця бурових робіт), № 89 від 25.06.2012р. гірничий цех (дільниця бурових робіт).

Судом встановлено, що в матеріалах справи також наявні накази про атестацію робочих місць на підприємстві, зокрема: наказ «Про результати атестації робочих місць по умовам праці для визначення права робітників заводу на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №2» від 22.08.2002р. №180; наказ «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення, інші пільги та компенсації, передбачені чинним законодавством, що проведена у серпні 2007 р.» від 20.08.2007р. №146 та наказ «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення, інші пільги та компенсації, передбачені чинним законодавством, що проведена у червні 2012 р.» від 25.06.2012р. №89 згідно яких посада «машиніст бурової установки», яку займав позивач у спірний період його роботи атестовано, що підтверджує пільговий характер виконуваної роботи.

Суд зазначає, що порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731 (далі - Порядок №383).

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Отже, однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до Списків, що діяли в період такої роботи.

Списком №2 (чинним на спірний період роботи позивача) розділу І «Гірничі роботи», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 (код 2010100a-13590) передбачено посаду машиніста бурових установок на відкритих гірничих роботах і роботах на поверхні.

Також Списком №2 (чинним на спірний період роботи позивача) розділу І «Гірничі роботи», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 передбачено посаду машиніста бурових установок на відкритих гірничих роботах і роботах на поверхні.

Таким чином, на підставі досліджених доказів судом зроблено висновок про те, що в спірний період роботи позивач працював на роботах, які віднесені до Списку №2.

В частині доводів відповідачів щодо невідповідності пільгових довідок вимогам чинного законодавства, а саме - через відсутність у них назви цеху на якому працював заявник, а також відсутність підпису керівника підприємства та підписів головного бухгалтера та начальника відділу кадрів суд зазначає, що трудовою книжкою спірний період роботи позивача підтверджений, а пільговий характер такої роботи додатково підтверджено довідками №45 від 17.04.2024 року, №89 від 23.08.2024 року та №103 від 23.09.2024 року, які видані Виробничим підрозділом «Ерастівський кар`єр» філія «Центр управління промисловістю» АТ «Українська залізниця», а також наказами про атестацію робочих місць за умовами праці для встановлення права робітників на пільгове пенсійне забезпечення: № 180 від 22.08.2002р. цех буро вибухових робіт 1 атестація, № 146 від 20.08.2007р. гірничий цех (дільниця бурових робіт), № 89 від 25.06.2012р. гірничий цех (дільниця бурових робіт).

Крім того, згідно з довідкою №90 від 23.08.2024 року встановлено, що відповідно до штатного розпису виробничого підрозділу «Ерастівський кар`єр» філії «ЦУП» АТ «Укрзалізниця» посада головного бухгалтера та начальника відділу кадрів відсутня.

Таким чином, суд критично відноситься до вищезазначених доводів відповідачів.

Щодо відсутності в наказах про атестацію робочих місць № 146 від 20.08.2007 та № 89 від 25.06.2012 посади машиніста бурових установок в цеху буро вибухових робіт, суд виходить з наступного.

За змістом приписів п.1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року N442 (далі - Порядок №442), атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно з п.2 Порядку №442 основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 Порядку №442 визначено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи роботодавця, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Держпраці.

Відповідно до п.10 Порядку №442 результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При цьому, п.11 Порядку №442 (в редакції, що діяла в спірний період) передбачено, що контроль за якістю проведення атестації, правильністю застосування списків N 1 і 2 виробництв, робіт, професій посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, пільги і компенсації, покладається на органи Державної експертизи умов праці.

Пунктом 4.2 Порядку №383 визначено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Уразі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові і безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Крім того, з аналізу зазначених вище правових норм слідує, що обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців). Порушення цього обов`язку у формі не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.

Також, суд зазначає, що особа, яка працює на посаді, віднесеної до Списку № 2, та по якій має бути проведена атестації робочого місця, відповідно до Порядку проведення атестації, не наділена будь-якими правами (повноваженнями, обов`язками) за наявності яких вона б мала можливість впливати на своєчасність проведення атестації робочих місць.

За таких обставин, суд вважає, що як факт проведення, так і своєчасність проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівників і не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Атестація має проводитися у передбачені п.4 Порядку №442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених п.4 Порядку №442 строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 16.09.2014р. у справі №21-307а14, а також Верховним Судом у постанові від 23.01.2018р. у справі №732/2003/14.

З уточнюючих довідок №45 від 17.04.2024 року, №89 від 23.08.2024 року та №103 від 23.09.2024 року, які видані Виробничим підрозділом «Ерастівський кар`єр» філія «Центр управління промисловістю» АТ «Українська залізниця», слідує, що за спірний період роботи позивача з 17.04.1997 р. по 31.01.2015 р. професія машиніста бурових установок атестована згідно наказів про атестацію робочих місць за умовами праці для встановлення права робітників на пільгове пенсійне забезпечення: № 180 від 22.08.2002р. цех буро вибухових робіт, № 146 від 20.08.2007р. гірничий цех (дільниця бурових робіт), № 89 від 25.06.2012р. гірничий цех (дільниця бурових робіт).

Відповідачами не спростовано ті обставини, що жодних змін в організації роботи за робочим місцем позивача, змін у назві професії, колі службових обов`язків з моменту попередньої атестації до повторних атестацій не відбувалось.

При цьому, незмінність особливо важких та особливо шкідливих умов праці на комбінаті за професіями машиніста бурової установки згідно зі Списком № 2, підтверджена кожною черговою атестацією робочих місць за умовами праці, що проводились у період роботи позивача за даною професією на виробництві.

Таким чином, вищеозначеними доказами у їх сукупності підтверджено характер роботи і стажу, який дає позивачу право на зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи з 17.04.1997 р. по 31.01.2015 р. на посаді машиніста бурових установок у Ерастівському щебеневому заводі Придніпровської залізниці (з 2007 року Ерастівське кар`єроуправління державного підприємства «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України», з 2015 року виробничий підрозділ «Ерастівський кар`ер» філії «Центр управління промисловістю» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», з 2019 року виробничий підрозділ «Ерастівський кар`єр» філії «Центр управління. промисловістю» Акціонерного товариства «Українська залізниця»).

Отже, суд приходить до висновку, що відповідачами безпідставно під час обрахунку права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 не зараховано до пільгового стажу період роботи позивача на посаді машиніста бурових установок у Ерастівському щебеневому заводі Придніпровської залізниці (з 2007 року Ерастівське кар`єроуправління Державного підприємства «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України», з 2015 року виробничий підрозділ «Ерастівський кар`ер» філії «Центр управління промисловістю» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», з 2019 року виробничий підрозділ «Ерастівський кар`єр» філії «Центр управління. промисловістю» Акціонерного товариства «Українська залізниця»).

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 19.08.2024 року № 4, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 03.09.2024 року № 4 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 01.10.2024 року № 4 прийняті передчасно, без належної оцінки наданих документів, є протиправними та підлягають скасуванню.

Зважаючи на встановлення судом протиправності рішень відповідачів 1, 2 та 3 щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу роботи позивача періоду роботи з 17.04.1997 по 31.01.2015, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи за Списком №2 період з 17.04.1997 по 31.01.2015.

Щодо строку призначення пенсії, то згідно пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент звернення до пенсійного органу із первісною заявою про призначення пенсії 12.08.2024 року, йому виповнилось 55 років.

Згідно з пунктом 1.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви (п. 1.9 Порядку 22-1).

Тобто питання щодо призначення позивачу пенсії повинно вирішуватися на підставі заяви, поданої ним 12.08.2024 року.

Щодо визначення належного органу Пенсійного фонду, яким має здійснюватись розгляд питання про призначення пенсії, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за останньою заявою позивача про призначення пенсії від 24 вересня 2024 року здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку.

Таким чином суд вважає, що обов`язок щодо розгляду документів з приводу зарахування стажу роботу за Списком №2 слід покласти саме на Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Щодо вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити пенсію на пільгових умовах, суд зазначає про таке.

Відповідно до Рекомендації № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки відповідачами 1, 2 та 3 було протиправно відмовлено позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через недостатність пільгового стажу, водночас, судом встановлено, що позивач на момент звернення із заявою про призначення пенсії необхідного пенсійного віку досяг та має більше 12 років 6 місяців пільгового стажу роботи за Списком №2, суд вважає, що у даному випадку у відповідача відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень і єдиним варіантом поведінки пенсійного органу у даному випадку є саме призначення пенсії позивачу.

Таким чином, та з урахуванням тієї обставини, що оскаржувані рішення відповідачів 1, 2 та 3 не ґрунтується на дискреційних повноваженнях, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, з 12 серпня 2024 року.

Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

З урахуванням положень статті 139 КАС України понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Розподіл судових витрат здійснити у відповідності до положень частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до відповідача-1 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (місцезнаходження: 69005, Запорізька обл., м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158-б, ), відповідача-2 Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (місцезнаходження: 33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Борисенка Олександра, 7, ), відповідача-3 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (місцезнаходження: 08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд. 10, ), відповідача-4 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49094, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 19.08.2024 року № 4, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 03.09.2024 року №4 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 01.10.2024 року № 4 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (місцезнаходження: 08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд. 10, ) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, період роботи з 17.04.1997 по 31.01.2015 на посаді машиніста бурових установок у Ерастівському щебеневому заводі Придніпровської залізниці (з 2007 року Ерастівське кар`єроуправління Державного підприємства «Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України», з 2015 року виробничий підрозділ «Ерастівський кар`ер» філії «Центр управління промисловістю» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», з 2019 року виробничий підрозділ «Ерастівський кар`єр» філії «Центр управління. промисловістю» Акціонерного товариства «Українська залізниця»).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, з 12 серпня 2024 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (місцезнаходження: 69005, Запорізька обл., м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158-б, ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 403,73 грн. (чотириста три гривні 73 копійки).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (місцезнаходження: 33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Борисенка Олександра, 7, ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 403,73 грн. (чотириста три гривні 73 копійки).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (місцезнаходження: 08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд. 10, ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 403,73 грн. (чотириста три гривні 73 копійки).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева