Справа № 200/4450/25
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 червня 2025 року Справа №200/4450/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Волгіна Н.П., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Філіпенко Оксану Іванівну звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ненарахування та невиплати позивачу середнього заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку з урахуванням перерахованого грошового забезпечення згідно з рішенням суду по справі 200/2584/24, за період з 17 серпня 2022року по 19 березня 2025 року, але не більш як за шість місяців, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виплатити позивачу середнього заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку з урахуванням перерахованого грошового забезпечення згідно з рішенням суду по справі 200/2584/24 за період з 17 серпня 2022 року по 19 березня 2025 року, але не більш як за шість місяців, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу; […].

Приписами ч. 3 ст. 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон України «Про судовий збір»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закон України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Позивачем до позовної заяви не додано доказів на підтвердження сплати судового збору, разом із цим зазначено, що на підставі п.п. 1 та 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» її звільнено від його сплати.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 зазначеного закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Разом із цим позивачем заявлені вимоги про нарахування та виплату середнього заробітку (грошового забезпечення) за час затримки розрахунку при звільненні.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Зазначений висновок суду узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 та у постанові від 8 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19.

При цьому зміна формулювання позовних вимог зі «стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні» на «зобов`язання виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні» не змінює характер спору.

Отже, підстави звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви із позовними вимогами про зобов`язання відповідача виплатити позивачу середнє грошове забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку (нарахування та виплата індексації грошового забезпечення у повному обсязі), передбачені п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відсутні.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 зазначеного закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

До позову не додано доказу на підтвердження наявності у позивача статусу учасника бойових дій.

Крім цього, суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Правовий статус ветеранів війни, до яких належать учасники бойових дій, визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (далі - Закон № 3551-ХІІ).

У ст. 12 Закону № 3551-ХІІ закріплені пільги учасникам бойових дій та гарантії їх соціального захисту, а у ч. 2 ст. 22 цього ж Закону зазначено, що ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Аналіз приписів п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674-VI в сукупності із приписами ч. 2 ст. 22 Закону № 3551-ХІІ свідчить про те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій, закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

У постанові від 8 березня 2023 року у справі № 701/589/22 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст. 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Законом України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають такий статус, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто, встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Також у наведеній постанові Верховний Суд вказав, що подібну правову позицію стосовно застосування та тлумачення п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 9 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19, від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 і що підстави для відступу від цієї позиції відсутні.

Позовні вимоги щодо оскарження бездіяльності з приводу нарахування та виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не є вимогами, які пов`язані зі статусом учасника бойових дій.

Зазначений висновок суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постанові від 24 квітня 2025 року у справі № 520/23062/24, де Верховний Суд вказав:

«19.3. Підсумовуючи викладене, Верховний Суд у справі № 160/20070/21 констатував, що позовні вимоги стосуються стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто не стосуються питань його соціального захисту саме як учасника бойових дій, про які йдеться у статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а отже, скаржник повинен сплачувати судовий збір під час розгляду цієї справи.

[…]

21.Отже, з огляду на сформований Верховним Судом висновок з питання застосування приписів пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», у взаємозв`язку з положеннями статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та відсутність підстав для відступу від такого відступу, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо необхідності сплати ОСОБА_1 судового збору за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у справі, що розглядається та не вбачає підстав для скасування судових рішень в цій частині.».

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведене, суддя висновує, що за подання даного позову відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Як наслідок, при зверненні до суду із зазначеними позовними вимогами позивач мала сплатити судовий збір та надати суду докази на підтвердження такої сплати, але не зробила цього.

Враховуючи наведене, суддя висновує, що позовна заява не відповідає приписам ст. 161 КАС України.

Крім цього, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Верховний Суд у постанові від 28 червня 2023 року у справі № 560/11489/22 зазначив, що звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ст. 117 КЗпП України) обмежене строком, який - з уваги також на постанову Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі № 240/532/20 - у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби визначений у ч. 5 ст. 122 КАС України і становить один місяць (з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів).

Аналогічний висновок висловлено Верховним Судом, зокрема у постанові від 30 січня 2025 року у справі № 320/26833/23.

Як зазначено у позові, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 2 липня 2024 року у справі № 200/2584/24 відповідачем було здійснено остаточний розрахунок з позивачем при звільненні 19 березня 2025 року шляхом зарахування коштів на її банківський картковий рахунок.

Із даним позовом позивач звернулась до Донецького окружного адміністративного суду 17 червня 2025 року, тобто поза межами визначеного законом місячного строку.

Клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду позивачем до позову не додано.

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. […]. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При цьому за заявлення позовних вимог майнового та немайнового характеру встановлено різні ставки судового збору.

За висновками, наведеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій оцінці.

Будь-який майновий спір має ціну.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є спеціальним видом відповідальності роботодавця, що підлягає грошовій оцінці.

І вимога про стягнення з суб`єкта владних повноважень середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені за період, і вимога про зобов`язання виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені - є вимогами майнового характеру.

Згідно з пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору встановлена в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19 листопада 2024 року № 4059-IX, з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць у розмірі 3028,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч. 2 цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Частиною 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі, якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а […] на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Беручи до уваги приписи пп. 1 п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 4, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання даного адміністративного позову позивачем має бути сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн (3028,00 грн * 0,4 * 0,8).

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу десятиденного строку для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 79, 80, 122, 123, 160, 161, 169, 171, 256, 262, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання цієї ухвали шляхом надання суду:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій навести підстави для поновлення зазначеного строку із наданням суду відповідних доказів;

- належного документа про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову в розмірі 968,96 грн за наступними реквізитами: UA4005658, отримувач коштів: Донецьке ГУК/Слов`янська МТГ/22030101, код отримувача за , банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030101, із зазначенням призначення платежу: *;101; __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр), судовий збір, за позовом ________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Донецький окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Роз`яснити позивачеві, що при невиконанні вимог даної ухвали, зазначена позовна заява буде повернута і що повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Н.П. Волгіна