Справа № 560/15478/24
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/15478/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

23 червня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Сторчака В. Ю. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Хмельницької митниці на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ" до Хмельницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною та скасування картки відмови,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ" (далі ТОВ "СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ") звернулося до суду з позовом до Хмельницької митниці, в якому просило:

-визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA400000/2024/000173/2 від 24.07.2024 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400040/2024/000521 від 24.07.2024.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.02.2025 року позов задоволено:

-визнано протиправним та скасовано рішення Хмельницької митниці №UA400000/2024/000173/2 від 24.07.2024;

-визнано протиправною та скасовано картку відмови Хмельницької митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА400040/2024/000521 від 24.07.2024.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

Розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.06.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Xinyi Group (Glass) Company Limited» (далі - продавець) і товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ» (далі - покупець) укладено контракт купівлі-продажу №14/06/2023-ЕЕ, відповідно до якого продавець зобов`язується поставити у власність (продати), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити (купити) автомобільне скло в асортименті з логотипом SAFE GLASS. Загальна кількість, ціна, загальна вартість, умови постачання, а також інші характеристики зазначені в інвойсах або специфікаціях, які є невід`ємною частиною до контракту і узгоджуються сторонами окремо на кожну партію товару, що поставляється.

Відповідно до п.2.1 контракту постачання продукції буде здійснюватися за цінами, зазначеними в проформа-інвойсах, що додаються до кожної партії товару, погодженої за номенклатурою та кількістю між сторонами.

Загальна сума контракту становить суму всіх інвойсів за цим контрактом (п.2.2 контракту).

Пунктом 2.3 контракту визначено, що ціни на товар, що проставляється за кожною окремою специфікацією в рамках цього контракту, є твердими протягом 30 календарних днів з дати видачі комерційної пропозиції щодо кожної окремої специфікації і включають маркування товару та стандартне експортне пакування товару, придатне для транспортування та всіх видів навантаження.

Згідно п.3.3 контракту умови доставки товару підпадають під дію Інкотермс 2010 та встановлюються в інвойсах.

Відповідно до п.4.1 контракту покупець сплачує на рахунок продавця суму в розмірі 40% від суми зазначеної у рахунку проформі як передоплату, та решту суми в розмірі 60% протягом 7 банківських днів з моменту отримання покупцем скан-копії коносаменту.

23.07.2024 на митний пост Хмельницький Хмельницької митниці товариство з обмеженою відповідальністю «СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ» подало для митного оформлення електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ №24UA33U6 для розмитнення товару поставленого компанією «Xinyi Group (Glass) Company Limited» по контракту №14/06/2023-ЕЕ від 14.06.2023 фактурною вартістю 47 578,58 євро.

Митну вартість було заявлено декларантом за першим (основним) методом визначення митної вартості (графа 43 МД).

До вищевказаної митної декларації товариством були надані, зокрема, копії таких документів:

- пакувальні листи від 14.05.2024;

- рахунок-проформа № DG-EE-WKL231101-1 від 14.05.2024;

- рахунок-проформа № DG-EE-WKL231101-2 від 14.05.2024;

- рахунок-фактура (iнвойс) № DG-EE-WKL231101-1 від 14.05.2024;

- рахунок-фактура (iнвойс) № DG-EE-WKL231101-2 від 14.05.2024;

- домашній коносамент № UTRUST24050798 від 19.05.2024;

- накладну УМВС № 23045 від 09.07.2024;

- автотранспорту накладну №00007964 від 19.07.2024;

- автотранспорту накладну №00007965 від 19.07.2024;

- декларацiю про походження товару № DG-EE-WKL231101-1 від 14.05.2024;

- декларацiю про походження товару № DG-EE-WKL231101-2 від 14.05.2024;

- банківський платіжний документ, що стосується товару № 1111JBKLO4 від 09.04.2024;

- банківський платіжний документ, що стосується товару № 1121JBKLO4 від 25.04.2024;

-рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 798 від 16.07.2024;

-рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 799 від 16.07.2024;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару №798/2/234 від 16.07.2024;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару №799/2/234 від 16.07.2024;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 14/06/2023-ЕЕ від 14.06.2023;

-доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 01.07.2023; - договір про надання послуг митного брокера № 16/02/2024 від 16.02.2024;

- договір (контракт) про перевезення № K010623-33 від 01.06.2023.

За результатами перевірки поданої митної декларації відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 24.07.2024 №UA400000/2024/000173/2 та оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400040/2024/000521.

У вказаному рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що документи, подані згідно ч.2 та ч.3 ст.53 МКУ містять розбіжності, не підтверджують усіх відомостей щодо числового значення складових митної вартості товарів. Зокрема:

-заявлений рівень митної вартості товарів (1,06 дол.США/кг) не відповідає мінімальному рівню, за яким здійснюється митне оформлення подібних товарів на інших митницях Держмитслужби в максимально наближений час (1,62 дол.США/кг.);

- сума сплати за товар не відповідає вартості товару;

-банківські платіжні документи виписані раніше, ніж подані до митного оформлення. Рахунок-проформа та інвойс містять реквізити іншого рахунку, який до митного оформлення не надано;

- перевізник не відповідає особі, яка надає інформацію про вартість транспортування;

-комісійна винагорода експедитора не додана до митної вартості товару враховуючи, що експедиційні послуги надаються протягом всього маршруту перевезення;

- до митного оформлення не надано передбачену договором про надання транспортно-експедиційних послуг заявку на перевезення та окремі документи, визначені п.3.5 зовнішньоекономічного контракту;

- подані до митного оформлення документи не містять усіх визначених частиною 10 статті 58 МК України числових значень складових митної вартості товару: комісійної винагороди посередника, вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, витрат на транспортування товару з Китаю до Польщі.

У відповідності до статті VII ГАТТ, є підстави вважати, що подані до митного оформлення документи, не містять достовірної інформації щодо дійсної вартості товару.

Таким чином, документи не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та документально підтверджених даних щодо складових митної вартості товарів.

Відповідно до ч.3 статті 53 МКУ для підтвердження числового значення митної вартості товарів необхідно протягом 10 календарних днів надати такі додаткові документи на товари:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом),

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

7) копію декларації країни відправлення.

Згідно частини 6 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Враховуючи, що використані декларантом метод та відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, відповідно до пп.2, 3 статті 58 МК України застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МК України.

Було проведено процедуру консультації та встановлено, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару та обраний метод її визначення не відповідають наявній у митного органу інформації про вартість товару, відповідно митна вартість буде визначена за другорядним методом відповідно до вимог ст. 64 МК України. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст. 59 та 60 МК України) по причині відсутності у митного органу інформації про ідентичні товари, що були оформлені у митному відношенні.

Митну вартість визначено резервним методом. Джерелом числового значення митної вартості товарів є МД від 05.06.2024 №24UA48U8, згідно якої здійснено митне оформлення подібних товарів. Коригування на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови тощо не здійснювалось в зв`язку з відсутністю інформації про вплив їх на рівень митної вартості.

В результаті консультації представнику імпортера роз`яснено, що згідно з ч.3 ст.52 МК України він має право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом, у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X МК України в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч.7 ст. 55 МК України.

Не погоджуючись з вказаними рішенням та карткою відмови, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст. 67 Конституції України закріплено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За визначеннями, наведеними у пунктах 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України митне оформлення-виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль-сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).

У частині 2 статті 52 МК України зазначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Частиною першою статті 53 МК України врегульовано, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено,-банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності-інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування,-страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 МК України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті забороняється (частина п`ята статті 53 МК України).

Частиною першою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 12.03.2019 у справі №820/8016/15 та від 26.11.2019 у справі №821/107/16.

Статтею 57 Митного кодексу України унормовано, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частинами другою та третьою статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

За приписами частин четвертої п`ятої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті-це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

При цьому, за висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а, у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч.2 ст.55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

В рамках розгляду даної справи, суд першої інстанції дійшов висновку, який не спростований відповідачем, що позивач надав всі документи за переліком, визначеним частиною 2 статті 53 МК України, які містили числові показники ціни товару.

Відносно тверджень митного органу про те, що банківські платіжні документи №1111JBKLO4 від 09.04.2024 та №1121JBKLO4 від 25.04.2024 виписані раніше, ніж подані до митного оформлення. Рахунок-проформа №DG-EE-WKL231101-1 від 14.05.2024 та інвойс містять реквізити іншого рахунку, який до митного оформлення не надано, суд першої інстанції підставно звернув увагу на те, що при митному оформленні товару відповідачем не враховано, що 30 листопада 2023 року компанією «Xinyi Group (Glass) Company Limited» на адресу товариства з обмеженою відповідальністю "СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ" було видано загальний інвойс № DG-EE-WKL231101 від 30.11.2023. На підставі даного інвойсу товариством з обмеженою відповідальністю "СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ" було здійснено передоплату за товар двома частинами в сумі 20 000 дол.США (відповідно до платіжної інструкції № 1121JBKLO4 від 25.04.2024) та в сумі 30 000 дол.США (відповідно до платіжної інструкції № 1111JBKLO4 від 09.04.2024). Дані кошти були перераховані на рахунок бенефіціара «Xinyi Group (Glass) Company Limited», що зазначено у інвойсі № DG-EE-WKL231101 від 30.11.2023. Це спростовує доводи відповідача щодо того, що банківські платіжні документи були виписані раніше, ніж подані до митного оформлення. При цьому, надані платіжні інструкції містять відмітки банківської установи, а достовірність цих документів не спростована. Жодних відомостей того, що такі документи є фіктивними, недійсними, не встановлено. Такі платіжні інструкції дозволяють ідентифікувати сторін та призначення платежу.

При цьому, надаючи правову оцінку доводам скаржника про те, що сума сплати за товар не відповідає вартості товару, необхідно зазначити наступне.

Як вказує відповідач, ТОВ «СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ» сплатило 100% суми за товар у розмірі 50 000,00 дол.США, але фактурна вартість товару, заявлена до митного оформлення, становить 47 578,58 дол.США.

В той же час, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до проформи інвойсу № DG-EE-WKL231101 від 30.11.2023, ТОВ «СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ» здійснило передоплату за товар згідно контракту № 14/06/2023-ЕЕ двома платежами: 20 000 дол.США (платіжна інструкція № 1121JBKLO4 від 25.04.2024) та 30 000 дол.США (платіжна інструкція № 1111JBKLO4 від 09.04.2024).

На основі проформи інвойсу № DG-EE-WKL231101 від 30.11.2023 компанією «Xinyi Group (Glass) Company Limited» видано проформи інвойси та комерційні інвойси на поставку двох партій товару: № DG-EE-WKL231101-1 від 14.05.2024 на загальну суму 24 363,75 дол.США та № DG-EE-WKL231101-2 від 14.05.2024 на суму 23 214,83 дол.США.

Згідно з умовами оплати в комерційних інвойсах № DG-EE-WKL231101-1 та № DG-EE-WKL231101-2 від 14.05.2024, раніше здійснені платежі ТОВ «СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ» за платіжними інструкціями № 1111JBKLO4 від 09.04.2024 та № 1121JBKLO4 від 25.04.2024, були зараховані як оплата за товар, згідно з вказаними інвойсами.

У своєму листі від 25.07.2024, який міститься в матеріалах справи, компанія Xinyi Group (Glass) Company Limited» зазначила, що ТОВ «СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ» не має заборгованості перед компанією «XINYI GLASS (GUANGXI) COMPANY LIMITED» за поставлений товар відповідно до інвойсів № DG-EE-WKL231101-1 та № DG-EE-WKL231101-2 від 14 травня 2024 року. Загальна сума платежів у розмірі 47 578,58 дол.США була зарахована як частина попередніх платежів, а різницю у сумі 2 421,42 дол.США буде враховано як передоплату для наступного замовлення товару.

Отже, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про безпідставність тверджень митного органу про те, що сума сплати за товар не відповідає його вартості, спростовуються документами, поданими позивачем під час митного оформлення товару.

Щодо посилання Хмельницької митниці на те, що перевізник не відповідає особі, яка надає інформацію про вартість транспортування, слід вказати на таке.

Як зазначає відповідач, під час митного оформлення були подані довідки про транспортно-експедиторські витрати від 16.07.2024 № 798/2/234 та № 799/2/234, а також рахунки на оплату від 16.07.2024 № 798 та № 799, видані ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч.Ді». Проте зазначене товариство не здійснювало міжнародне перевезення товару, що підтверджується автотранспортними накладними CMR від 19.07.2024 № 7965 та № 7964, де вказано, що перевезення виконувалося ТОВ «Спільне українсько-грецьке підприємство «ІМТРЕКС» (графи 16 та 22 автомобільної накладної).

В свою чергу, судом першої інстанції з`ясовано, що для перевезення вантажу з порту Гданськ (Польща) до міста Бердичів (Україна), ТОВ «СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ» залучило компанію ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч.Ді» на підставі договору про надання транспортно-експедиторських послуг № К0100623-33 від 01.06.2023 та заявки від 20.06.2024.

За надані послуги ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч.Ді» видало довідки про транспортні витрати № 798/2/234 та № 799/2/234 від 16.07.2024 та рахунки № 798 та № 799 від 16.07.2024, де зазначено перелік послуг, зокрема навантажувально-розвантажувальні роботи за межами України, міжнародне перевезення вантажів залізницею по маршруту Гданськ пункт переходу «Ізов-Грубешов», організація доставки вантажу залізничним транспортом на території України та експедиторська винагорода.

ТОВ «СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ» сплатило за надані послуги, що підтверджується банківськими платіжними інструкціями № 1835 від 23.07.2024 та № 1883 від 30.07.2024, а також актами виконаних робіт № 867 та № 868 від 16.07.2024.

Для доставки вантажу від смт. Клевань до кінцевого пункту в м. Бердичів, компанія «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч.Ді» залучила ТОВ «Спільне українсько-грецьке підприємство «Імтрекс» на підставі договору № 1/3008-22 від 30.08.2022.

Зазначене перевезення і підтверджується накладними CMR № 00007965 та № 00007964, які були долучені позивачем до митного оформлення, що належним чином пояснює, той факт, що перевізник не відповідає особі, яка надає інформацію про вартість транспортування.

Щодо доводів відповідача про те, що до митної вартості товару не додано комісійну винагороду експедитора враховуючи, що експедиційні послуги надаються протягом всього маршруту перевезення, судом першої інстанції підставно вказано на наступне.

З метою митного оформлення товару позивач до митної декларації на підтвердження понесених витрат на транспортно-експедиторській послуги надав: договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів №К010623-33 від 01.06.2023, укладений з ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч.Ді», довідки про транспортні витрати № 798/2/234 та № 799/2/234 від 16.07.2024, рахунки на оплату №798 та №799 від 16.07.2024.

Згідно з довідкою про транспортні витрати № 798/2/234 від 16.07.2024, витрати на навантажувально-розвантажувальні роботи контейнера MRSU 6316630 за межами України становлять 19 685,14 грн. без ПДВ. Міжнародне перевезення вантажу залізничним транспортом за маршрутом Гданськ пункт переходу Ізов - Грубеші склало 22 145,78 грн. без ПДВ.

Згідно з довідкою про транспортні витрати № 799/2/234 від 16.07.2024, витрати на навантажувально-розвантажувальні роботи контейнера MSKU 1982762 за межами України також становлять 19 685,14 грн. без ПДВ. Міжнародне перевезення вантажу залізничним транспортом за маршрутом Гданськ пункт переходу Ізов - Грубешів склало 22 145,78 грн. без ПДВ.

При цьому, жодних невідповідностей чи розбіжностей надані позивачем документи не містять. Розмір експедиторської винагороди та її зміст визначається сторонами добровільно на підставі їх спільного волевиявлення. Вищезазначені документи дають змогу визначити, який товар перевозився, за яким маршрутом, хто здійснював перевезення, вартість транспортних витрат заявлених декларантом для митного оформлення та не містять жодних розбіжностей. Відтак висновок митного органу про не включення експедиторської винагороди є безпідставним.

Відносно посилань контролюючого органу на те, що подані до митного оформлення документи не містять усіх визначених частиною 10 статті 58 МК України числових значень складових митної вартості товару: комісійної винагороди посередника, вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, витрат на транспортування товару з Китаю до Польщі, слід вказати на таке.

За змістом п.2.3, 2.4, 2.5 контракту №14/06/2023-ЕЕ ціни на товар, що проставляється за кожною окремою специфікацією в рамках цього контракту, є твердими протягом 30 календарних днів з дати видачі комерційної пропозиції щодо кожної окремої специфікації і включають маркування товару та стандартне експортне пакування товару, придатне для транспортування та всіх видів навантаження. Вартість робіт із завантаження товару входить у вартість товару. Тара та упаковка є одноразовими, безповоротними та їх вартість входить у вартість товару.

Крім того, згідно листа компанії «Xinyi Group (Glass) Company Limited» від 14.05.2024 вартість доставки вантажу згідно умов, зазначених у проформах інвойсах № DG-EE-WKL231101-1 та № DG-EE-WKL231101-2 від 14.05.2024 включено у вартість придбаного ТОВ «СЕЙФ ГЛАСС ФАКТОРІ» товару. Також позивач отримує товар згідно з контрактом, який не є посередницьким договором, а тому, не може передбачати брокерську (комісійну) винагороду посередника.

Верховний Суд у постанові від 25 червня 2020 року у справі № 826/3096/16 вказав, що саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а, у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч.2 ст.55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄЛІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано та матеріали справи не містять належних та достатніх аргументів та доказів з приводу того, що подані позивачем документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості товару, чи є недостатніми для визначення митної вартості товару за основним методом (ціною договору).

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Хмельницької митниці залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Сторчак В. Ю. Матохнюк Д.Б.