Справа № 240/4623/25
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року м. Житомир справа № 240/4623/25

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № від 07.01.2025 року про відмову в переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України " Про державну службу" від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII та пункту 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькі області зарахувати до стажу державної служби період роботи в митних органах з 05.07.1994 року по 03.09.2014 року та перевести з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України " Про державну службу" від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII та пункту 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII з урахуванням довідок про заробітну плату Житомирської митниці від 24.12.2024 року № 7.19-1/22/10/10160 та від 24.12.2024 року № 7.19-1/22/10/10161, починаючи з 02.01.2025 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Позивач з 05.07.1994 року по 03.09.2014 року безперервно працювала на різних посадах в органах митної служби Житомирської області. 24.01.1994 року Позивач прийняла присягу державного службовця і їй з відповідною періодичністю присвоювалися спеціальні звання. З 12.09.2014 року Позивачу призначено та виплачується пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 02.01.2025 року Позивач звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про переведення її на пенсію державного службовця за віком у відповідності до вимог статті 37 Закону України " Про державну службу" від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII. Листом від 13.01.2025 року Позивача було повідомлено про рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07.01.2025 року, яким відмовлено в такому переведенні. Вказане рішення Позивач вважає протиправним, так як має право на переведення на пенсію державного службовця за віком.

Ухвалою суду від 24.02.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у відзиві на позов проти позову заперечила і зазначила, що Позивач з 05.07.1994 року по 31.03.1997 року, з 01.04.1997 року по 31.05.2013 року, та з 01.06.2013 року по 03.09.2014 року працювала в митних органах та відповідно до вимог статті 410 Митного кодексу України не відноситься до державних службовців. По цій причині Позивачу правомірно, на думку представника Відповідача, було відмовлено у переведенні на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України " Про державну службу". Крім того, як зазначається у відзиві на позов, рішення про відмову врахувати подані Позивачем довідки Житомирської митниці від 24.12.2024 року не приймалося, а тому позовні вимоги в цій частині вважає передчасними.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні відносини, що виникли між сторонами у справі щодо підстав та порядку визначення розміру пенсії при її призначенні або при переведенні з одного виду пенсії на інший врегульовано правовими нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV), що були чинні на день таких відносин.

Судом встановлено та визнається сторонами, що Позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 12.09.2014 року перебуває на обліку у Відповідача та отримує пенсію за віком у відповідності до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Судом встановлено, що Позивач 02.01.2025 року звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про переведення (перехід) на пенсію відповідно до Закону України " Про державну службу" (а.с.14-15).

Судом встановлено, що вказане звернення (заява) Позивача за принципом екстериторіальності була направлена для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Відповідача у справі.

За результатами розгляду таке звернення (заяви) Позивача оскаржуваним рішенням Відповідача № від 07.01.2025 року було відмовлено у переведенні Позивача на пенсію державного службовця за віком відповідно до вимог Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу" (а.с.17-18).

Безспірно, приписами статті 10 Закону № 1058-ІV гарантується права особи на вибір пенсійних виплат, якщо особа одночасно має право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

В розумінні вимог частини 3 статті 45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до правомірності вказаного рішення Відповідача № від 07.01.2025 року про відмову у переведенні Позивача на пенсію державного службовця за віком відповідно до вимог Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу".

Відповідно до доводів, наведених в оскаржуваному рішенні Відповідача та відзиві на позов представника Відповідача відмова в задоволенні заяви Позивача щодо переведення на пенсії за віком відповідно до вимог Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу" була зумовлені відсутністю у Позивача станом на 01.05.2016 року стажу державної служби 20 років на посадах, віднесених до відповідних категорій державних службовців.

Такі доводи Відповідача не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

Так, загальновідомо, що у відповідності до вимог ст.19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Як вже зазначалося судом та не заперечується сторонами у відповідності до вимог Закону № 1058-ІV проведення переведення особи з одного виду пенсії на інший віднесено до повноважень Пенсійного фонду України та його територіальних органів, до яких відносяться Відповідачі у справі.

Суд враховує, що алгоритм дій територіальних органів при призначенні та нарахуванні (перерахунку) розміру пенсії особам згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу" (надалі - Закон № 889-VIII) на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII "Про державну службу" (надалі - Закон № 3723-XII) врегульовані правовими нормами Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 р. № 622 (надалі - Порядок №622).

Як зазначено в п.24 цього Порядку №622, згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII Про державну службу на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII Про державну службу (далі - Закон) мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII Про державну службу:

- мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;

- займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Суд зазначає, що механізм обчислення стажу державної служби визначається правовими нормами Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 р. № 229 (надалі - Порядок № 229). Обчислення стажу державної служби здійснює служба управління персоналом державного органу (п.2 Порядку № 229).

Документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка, копія послужного списку, військовий квиток та інші документи, які відповідно до законодавства підтверджують стаж роботи (довідки, виписки з наказів, дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, тощо) (п.3 Порядку № 229).

За приписами п.4 Порядку № 229 стаж державної служби обчислюється відповідно до частини другої статті 46 Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII Про державну службу. До стажу державної служби зараховуються, окрім іншого, час перебування на посаді державної служби відповідно до Закону, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України Про службу в органах місцевого самоврядування та час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону (п.6 Порядку № 229).

Відповідно до дослідженої судом копії трудової книжки Позивача, Позивач:

- з 05.07.1994 року по 31.03.1997 року працювала на посаді інспектора митного поста "Володарськ-Волинський" Житомирської митниці. 07.06.1995 року прийняла присягу державного службовця, а 14.10.1994 року присвоєно спеціальне звання "інспектор митної служби 3 рангу", а 11.11.1996 року - спеціальне звання "інспектор митної служби 2 рангу";

- з 01.04.1997 року по 31.03.1997 року працювала на посаді інспектора митного поста "Володарськ-Волинський", 23.12.1998 року присвоєно спеціальне звання "інспектор митної служби 1 рангу";

- з 02.01.1998 року по 01.03.2006 року - працювала на посаді інспектора сектора "Володарськ-Волинський" митного поста "Коростень", з 15.04.2002 року - на посаді старшого інспектора сектора "Володарськ-Волинський" митного поста "Коростень". 02.07.2002 року присвоєно спеціальне звання "радник митної служби 3 рангу", а з 01.04.2004 року - "інспектор митної служби 4 рангу";

- з 01.03.2006 року працювала на посаді старшого інспектора сектора митного оформлення "Володарськ-Волинський" митного поста "Коростень", з 17.02.2012 року по 30.05.2013року - провідного інспектора митного оформлення сектора "Володарськ-Волинський" митного поста "Малин". 28.11.2006 року присвоєно спеціальне звання "радник митної служби 3 рангу";

- з 01.06.2013 року працювала на посаді провідного інспектора митного оформлення митного поста "Малин" Житомирської митниці, з 01.11.2013 року - по 03.09.2014 року - на посаді головного інспектора митного оформлення митного поста "Малин" Житомирської митниці. 11.09.2013 року присвоєно 12 ранг державного службовця, а 01.01.2014 року - радник податкової та митної служби ІІІ рангу.

Досліджені судом записи в трудовій книжці Позивача дають підстави суду зробити висновок, що Позивач станом на день звільнення з посади головного інспектора митного оформлення митного поста "Малин" Житомирської митниці (03.09.2014 року) та станом на 01.05.2016 року її загальний стаж державної служби становив сумарно становив більше ніж 20 років (з 05.07.1994 року по 03.09.2014 року), що надає Позивачу право на призначення (переведення) на пенсію за віком згідно ст.37 Закону № 3723-XII.

Як зазначено в п.4 цього Порядку №622, пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики (п.5 цього Порядку №622).

Як зазначено в позові, Позивачем для проведення переведення на пенсію державного службовця за віком було долучено довідки Житомирської митниці:

- від 24.12.2024 року про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

- від 24.12.2024 року про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби.

Вказані довідки виготовлені у відповідності до вимог Порядку №622 та за формами, що передбачені в додатках №4 та №6 до вказаного Порядку згідно з Постановою КМ № 823 від 12.07.2024.

Суд вважає безпідставними доводи, наведені в оскаржуваному рішенні, та доводи представника Відповідача, наведені у відзиві, що посади, які займала Позивач у відповідності до вимог Митного кодексу України не відносяться до державної служби. Суд зазначає, що вказані нормативні акти не регулюють правовідносини щодо проходження державної служби.

Зазначене свідчить, що у Відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, були відсутні жодні підстави для відмови у переведенні Позивача за її зверненням з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України " Про державну службу" від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII, а тому оскаржуване рішення № від 07.01.2025 року є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на зазначене суд робить висновок, що позовні вимоги Позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Порушене право Позивача підлягає судовому захисту та поновленню шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу державної служби період роботи в митних органах з 05.07.1994 року по 03.09.2014 року та перевести з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України " Про державну службу" від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII та пункту 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII з урахуванням довідок про заробітну плату Житомирської митниці від 24.12.2024 року № 7.19-1/22/10/10160 та від 24.12.2024 року № 7.19-1/22/10/10161, починаючи з 02.01.2025 року.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України судові втрати Позивача у вигляді судового збору в сумі 1211,20 грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Керуючись статтями 2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, 3, місто Слов`янськ, Донецька область, 84122, ).

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № від 07.01.2025 року щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України " Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-XII.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу державної служби періоди роботи ОСОБА_1 в митних органах з 05.07.1994 року по 03.09.2014 року та з 02.01.2025 року перевести на пенсію державного службовця за віком у відповідності до вимог статті 37 Закону України " Про державну службу" від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII у розмірі 60 відсотків заробітної плати, зазначеної в довідках Житомирської митниці від 24.12.2024 року, з урахуванням виплачених сум.

Судові втрати Позивача у вигляді судового збору в сумі 1211,20 грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

20.06.25