Справа № 460/8748/25
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2025 року м. Рівне №460/8748/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави до Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Керівник Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області (далі - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області щодо неприйняття у комунальну власність нерухомого майна приміщення третього блоку гуртожитку, площею 1569,5 м2, що розташоване за адресою: вул. Богдана Хмельницького, 89-А в селищі Клевань та зобов`язати Клеванську селищну раду Рівненського району Рівненської області вчинити дії спрямовані на прийняття в комунальну власність нерухомого майна приміщення третього блоку гуртожитку, площею 1569,5 м2, що розташоване за адресою: вул. Богдана Хмельницького, 89-А, селище Клевань, та проведення державної реєстрації права власності. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем в порушення чинних норм законодавства до цього часу не прийнято у комунальну власність приміщення третього блоку гуртожитку площею 1569,5кв.м, за адресою селище Клевань, вул. Богдана Хмельницького, 89-А та не внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що призводить до не належного управління та контролю за вказаним нерухомим майном та, в свою чергу, сприяє подальшому руйнуванню приміщення, створює загрозу для безпеки оточуючих, унеможливлює використання вказаного приміщення для потреб громади, а також створює передумови для зловживань при користуванні та розпорядженні нерухомим майном. Просить позов задовольнити.

Відповідач подав відзив на позов, в якому позовні вимоги визнає повністю.

Ухвалою суду від 20.05.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Розглянувши подані заяви по суті справи, документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Матеріалами справи стверджується, що на території Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області, за адресою вул. Богдана Хмельницького, 89-А, селище Клевань, Рівненського району Рівненської області, на земельній ділянці з кадастровим номером :02:018:2412 розташоване приміщення гуртожитку Клеванського професійного ліцею, яке складається з трьох блоків, а саме: блоки І та ІІ (площею 3154,7кв.м) та блок ІІІ (площею 1569,5кв.м), які зареєстровані за Міністерством освіти і науки України, форма власності державна.

Наказом Міністерства освіти і науки України від 07.02.2017 № 190 «Про безоплатну передачу третього блоку гуртожитку Клеванського професійного ліцею у комунальну власність», нерухоме майно - третій блок гуртожитку передано у спільну власність територіальних громад Рівненського району.

Рішенням Рівненської районної ради від 22.12.2017 № 533, згідно акту приймання передачі, затвердженого Клеванським селищним головою від 29.12.2017 та підписаного комісією, створеною відповідно до розпорядження Клеванського селищного голови Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області, приміщення третього блоку гуртожитку Клеванського професійного ліцею за адресою: селище Клевань, вул. Богдана Хмельницького, 89-А, площею 1569,5кв.м, передано із спільної власності територіальних громад Рівненського району у комунальну власність Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області.

Відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 13.07.2018 № 774 «Про закріплення державного майна за Клеванським професійним ліцеєм», а також відомостей про нерухоме державне майно, за Клеванським професійним ліцеєм на праві оперативного управління закріплений лише гуртожиток площею 3154,7кв.м (І та ІІ блоки). Проте, відповідно до інформації, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, власником об`єкта житлової нерухомості гуртожитку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246) площею 1569,5кв.м, за адресою АДРЕСА_1 , на даний час є Міністерство освіти і науки України.

Доказами, долученими до матеріалів справи також стверджується, що приміщення третього блоку гуртожитку площею 1569,5кв.м, за адресою: селище Клевань, вул. Богдана Хмельницького, 89-А з державної у комунальну власність Клеванської селищної територіальної громади дотепер фактично не прийнято, оскільки відсутнє рішення про прийняття нерухомого майна в комунальну власність та не здійснено державну реєстрацію права власності за територіальною громадою на зазначене нерухоме майно.

Так, представниками Клеванської селищної ради та Клеванського професійного ліцею 18.11.2024 проведено обстеження земельної ділянки, на якій розташовані три блоки гуртожитку Клеванського професійного ліцею, відповідно до якого встановлено, що третій блок гуртожитку перебуває в незадовільному стані, є аварійним та становить небезпеку для життя осіб, які там проживають. Причиною неприйняття до теперішнього часу у комунальну власність Клеванської селищної територіальної громади приміщення третього блоку гуртожитку, селищною радою вказується, що остання не може провести заключні дії з реєстрації права власності, оскільки гуртожиток не є власністю територіальної громади Рівненського району.

З метою усунення виявлених порушень інтересів держави, Рівненською окружною прокуратурою скеровано до Клеванської селищної ради лист, за результатами розгляду якого остання повідомила, що не має можливості вчинити дії щодо прийняття в комунальну власність нерухомого майна.

Вказане зумовило прокуратуру звернутися до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Щодо повноважень прокуратури на звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з ч. 3-5 ст. 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених ст. 169 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з абз.1 ч. 3 ст.2 3 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Обираючи форму представництва, прокурор визначає, у чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 КАС прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Рішенням Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі № 3-рн/99, визначено, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Свої повноваження територіальна громада здійснює через відповідні ради, які мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом з тим, ухилення органу місцевого самоврядування щодо прийняття в комунальну власність нерухомого майна та оформлення права власності на житлове приміщення (гуртожиток) спричиняє порушення права громади на безпечний та належно організований життєвий простір в умовах воєнного стану.

Таким чином, невжиття заходів Клеванською селищною радою Рівненського району Рівненської області порушує як інтереси територіальної громади населеного пункту, так і інтерес держави в цілому.

Як вбачається з висновку Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11 поведінка органів, через які діє держава у цивільних або адміністративних відносинах, розглядається як поведінка держави у цивільних або адміністративних відносинах.

У постанові від 15.05.2019 у справі № 688/4324/16-а Верховний Суд зазначив, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Зважаючи на те, що інтереси держави порушено внаслідок бездіяльності органу місцевого самоврядування Клеванської селищної ради, то Клеванська селищна рада не є органом, який може здійснювати захист інтересів у тих самих відносинах, тобто звернутися до суду з відповідним позовом.

Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2023 у справі № 633/408/18.

З огляду на зазначене, у даному випадку, прокурор звертається до суду в інтересах держави самостійно, відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

По суті спору.

Відповідно до Концепції реформування місцевого самоврядування та територіальної організації влади в Україні, схваленої розпорядженням Кабінету Міністрів України від 01.04.2014 № 333, формування ефективного місцевого самоврядування повинно стати запорукою створення і підтримки повноцінного життєвого середовища для громадян.

Члени громад, мають свої права, зокрема право на життя, на освіту, на охорону здоров`я, на розвиток, на правосуддя, на батьківську турботу, на сім`ю, на захист з боку громади й держави тощо. За таких обставин, об`єднані територіальні громади набули повноважень щодо забезпечення та дотримання прав жителів територіальних громад та відповідно обов`язків з питань захисту їх прав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

За змістом ст. 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування: управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Отже, згідно із Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», право комунальної власності - це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Положенням ч. 1 ст. 177 ЦК України встановлено, що об`єктами цивільних прав є речі, гроші, цінні папери, цифрові речі, майнові права, роботи та послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні та нематеріальні блага.

У ч. 1 ст. 181 Цивільного кодексу України визначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Приписами ч. 1-2 ст. 182 Цивільного кодексу України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

До відання виконавчих органів, зокрема селищних рад, належать повноваження щодо управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад (підпункт 1 пункту «а» статті 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Так, ч. 2 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Частиною 5 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено повноваження органів місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад здавати об`єкти права комунальної власності в оренду відповідно до закону.

Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», ініціатива щодо передачі об`єктів права державної та комунальної власності може виходити відповідно від органів, уповноважених управляти державним майном, Національної академії наук, інших аналогічних самоврядних організацій, яким передано в користування державне майно (далі самоврядні організації), місцевих органів виконавчої влади, відповідних органів місцевого самоврядування.

Пунктом 3 Положення про порядок передачі об`єктів права державної власності, затверджена постановою КМУ від 21.09.1998 за № 1482 (далі - Положення № 1482) визначено, що ініціатива щодо передачі об`єктів права державної власності може виходити відповідно від органів, уповноважених управляти державним майном, або самоврядних організацій.

Згідно із пп. г) п.2 Положення № 1482, об`єктами передачі згідно з цим положенням є, зокрема, державне майно, що не увійшло до статутного капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації, корпоратизації.

Передача об`єктів з державної у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах здійснюється за наявності згоди відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, якщо інше не передбачено законом, а у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст - за наявності згоди районних або обласних рад, якщо інше не передбачено законом (ст. 4 Закону).

В свою чергу, відповідно до п. 51 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» надання згоди на передачу об`єктів з державної у комунальну власність належить до виключної компетенції відповідної ради.

Надається вона у формі рішення, яке приймається на пленарному засіданні ради.

Згідно ст. 6 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» та п. 8 Положення № 1482, передача об`єктів права державної власності здійснюється комісією з питань передачі об`єктів, до складу якої входять представники виконавчих органів відповідних рад, місцевих органів виконавчої влади, органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядних організацій, фінансових органів, підприємств, трудових колективів підприємств, майно яких підлягає передачі.

Передача об`єктів з державної у комунальну власність оформляється актом приймання-передачі. Право власності на об`єкт передачі виникає з дати підписання акта приймання-передачі, а у випадках, передбачених законом, з дня державної реєстрації такого права (ч. 5, 6 ст. 7 Закону).

Статтями 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав здійснюється на засадах обов`язковості державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, підлягають обов`язковій державній реєстрації.

У Державному реєстрі прав, відповідно до ст. 5 Закону, реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності чи інше речове право на земельну ділянку, на якій вони розташовані.

За змістом п. 6, 7, 44 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.

Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком.

Для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна державної або комунальної власності, будівництво якого завершено та право власності на який не зареєстровано до 1 січня 2013 року, за відсутності документа, що посвідчує набуття права державної або комунальної власності на такий об`єкт, подаються: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; витяг з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо такого об`єкта (у разі державної реєстрації права державної власності); документ, що підтверджує факт перебування об`єкта нерухомого майна у комунальній власності, виданий відповідним органом місцевого самоврядування (у разі державної реєстрації права комунальної власності); документ, що підтверджує факт відсутності перебування об`єкта нерухомого майна у державній власності, виданий Фондом державного майна чи його регіональним відділенням (у разі державної реєстрації права комунальної власності).

Відповідно до ст. 172 Цивільного кодексу України територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Згідно із ст. 327 Цивільного кодексу України, у комунальній власності є майно, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що у даних спірних правовідносинах таким органом є Клеванська селищна рада і з урахуванням наведених положень права, суд уважає, що обов`язковою умовою фактичного використання нерухомого майна, є наявність правовстановлюючих документів на майно, оформлених у відповідності до вимог закону.

Проте, як встановлено судом, в порушення вказаних норм законодавства відповідачем не прийнято у комунальну власність приміщення третього блоку гуртожитку, площею 1569,5кв.м за адресою: селище Клевань, вул. Богдана Хмельницького, 89-А та не внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

При цьому, не прийняття в комунальну власність третього блоку гуртожитку, призводить до не належного управління та контролю за вказаним нерухомим майном, що в свою чергу сприяє подальшому руйнуванню приміщення, створює загрозу для безпеки оточуючих, унеможливлює використання вказаного приміщення для потреб громади.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що надмірне та тривале зволікання у прийнятті в комунальну власність нерухомого майна - приміщення третього блоку гуртожитку, площею 1596кв.м, що розташований за адресою: вул. Богдана Хмельницького, 89-А, селище Клевань, Рівненського району Рівненської області, є протиправною бездіяльністю відповідача.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач довів правомірність своєї позиції у спірних правовідносинах, тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області щодо неприйняття у комунальну власність нерухомого майна - приміщення третього блоку гуртожитку, площею 1569,5кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Клеванську селищну раду Рівненського району Рівненської області вчинити дії спрямовані на прийняття в комунальну власність нерухомого майна - приміщення третього блоку гуртожитку, площею 1569,5кв.м, що розташоване за адресою: вул. Богдана Хмельницького, 89-А, селище Клевань, Рівненського району Рівненської області та проведення державної реєстрації права власності цього нерухомого майна.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 23 червня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - Керівник Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави (вул. Гарна, буд. 29, м. Рівне, Рівненський р-н, Рівненська обл., 33001, ЄДРПОУ/РНОКПП 02910077)

Відповідач - Клеванська селищна рада Рівненського району Рівненської області (вул. Івана Франка, 20, селище Клевань, Рівненська обл., Рівненський р-н, 35312, ЄДРПОУ/РНОКПП 04387094)

Суддя Т.О. Комшелюк