Справа № 600/1003/25-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/1003/25-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Боднарюк О.В.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

23 червня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Моніча Б.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Спільного підприємства "Кіцманський комбінат хлібопродуктів" на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року (ухвалена в м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом Спільного підприємства "Кіцманський комбінат хлібопродуктів" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення.

Разом з тим, представником позивача подано до суду заяву, про забезпечення позову, в якій останній просив вжити заходів забезпечення позову

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року в задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, прийняти постанову про задоволення заяви, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

Відповідач своїм правом передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

23 червня 2025 року до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином.Причини неявки суду не відомі.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши апеляційну скаргу в межах її доводів, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Порядок розгляду заяви про забезпечення позову врегульовано статтею 154 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1-3 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Аналізуючи наведені представником позивача обґрунтування заяви про забезпечення позову та матеріали справи вбачається, що в даному випадку відсутній факт винятковості, а тому суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи та її розгляд у судовому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Наведеними вище нормами процесуального закону передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову і суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Варто наголосити, що за своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову та існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Відповідно до положень частини 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з Рекомендаціями N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятих Комітетом Міністрів Ради Європи від 13.09.89, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Суд звертає увагу на те, що наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень, дій та/або бездіяльності може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

З матеріалів справи встановлено, що Спільне підприємство"Кіцманський комбінат хлібопродуктів" (далі - позивач), звернулось в суд з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу форми "Ю"№0-2413 від 21.02.2025 року, яка прийнята Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області №39/25 від 21.02.2025р. про опис майна у податкову заставу;

- здійснити розподіл судових витрат.

Так апелянт в обґрунтування наявності підстав для забезпечення адміністративного позову зазначає, що спірною податковою вимогою позивачеві визначено до сплати податковий борг у розмірі 2 773 925,23 грн., пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства.

На підставі Рішення від 21.02.2025 року №39/25, яке прийнято ГУ ДПС у Чернівецькій області, здійснено опис майна платника податків у податкову заставу.

Також, апелянт вказує, що у оскаржуваній податковій вимозі податковий борг у розмірі 2 773 925,23 грн. визначено ГУ ДПС у Чернівецькій області податковим повідомленням-рішенням від 30.01.2024р№00000/3290/Ж10/24-13-07-08, яке було оскаржено СП «Кіцманський комбінат хлібопродуктів» в адміністративному порядку, про що було повідомлено ГУ ДПС у Чернівецькій області.

На момент прийняття спірних рішення ГУ ДПС у Чернівецькій області №39/25 про опис майна у податкову заставу від 21.02.2025р. та податкової вимоги форми Ю від 21.02.2025 року №0-2413 грошове зобов`язання, нараховане на підставі податкового повідомлення-рішення "С" № 00000/3290/Ж10/24-13-07-08 від 30.01.2024р., не набуло статусу узгодженого, оскільки станом на дату їх прийняття - 21.02.2025 позивачем розпочато процедуру адміністративного оскарження зазначеного податкового повідомлення - рішення у ДПС України, що підтверджується матеріалами справи.

Станом на 17.02.2025 року ГУ ДПС у Чернівецькій області було повідомлено про процедуру адміністративного оскарження, однак 21.02.2025 року ГУ ДПС у Чернівецькій області неправомірно прийнято Рішення ГУ ДПС у Чернівецькій області №39/25 про опис майна у податкову заставу від 21.02.2025р. та винесено неправомірно податкову вимогу форми "Ю" від 21.02.2025 року №0-2413- по неузгодженому грошовому зобов`язанню, нарахованому на підставі податкового повідомлення - рішення "С" № 00000/3290/Ж10/24-13-07-08 від 30.01.2024 р., яке перебуває на стадії адміністративного оскарження та є НЕУЗГОДЖЕНИМ станом на 21.02.2025р.

Наведені обставини, на переконання позивача, свідчать про наявність очевидних ознак протиправності спірних податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу.

Суд зазначає, що доводи зазначені в заяві про забезпечення адміністративного позову не є однозначними, переконливими для цілей забезпечення адміністративного позову та підлягають встановленню під час судового розгляду справи.

Перевіривши зазначені позивачем в заяві про забезпечення позову доводи, на предмет їх відповідності вищевикладеним нормам та з`ясованим судом обставинам, а також оцінивши докази, які уже містяться у матеріалах справи, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та про відсутність підстав для її задоволення, оскільки без розгляду справи по суті з встановленням усіх фактичних обставин справи та дослідженням доказів, що мають значення для вирішення даної справи неможливо в даному випадку забезпечити позов.

Колегія суддів зазначає, що застосовуючи той чи інший вид забезпечення позову, суд не завжди може знати про реальний стан речей (обставин) та наслідки вжиття заходу для відповідача, проте суд діє на підставі доказів та фактів, наданих позивачем. Окрім цього, під час розгляду справи можуть змінитися певні обставини, які суттєво впливають на становище заявника чи можливість виконання рішення суду.

Зважаючи на суть спірних правовідносин, оцінивши доводи представника позивача, які викладені в заяві про забезпечення позову, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог щодо забезпечення судом даного позову. Позивачем не наведено переконливих доводів (обґрунтованих припущень), які б могли свідчити про те, що невжиття заходів, про які він просить, може істотно ускладнити чи вплинути на ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення даного позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків не спростовують та не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, позаяк не містять аргументованих доводів на спростування правомірності висновків суду першої інстанції у взаємозв`язку з обставинами справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Спільного підприємства "Кіцманський комбінат хлібопродуктів" залишити без задоволення, а ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Моніч Б.С.