Справа № 160/9164/25
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2025 рокуСправа №160/9164/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лозицька І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 по списку № 1, виробництв, робіт, професій, посад, показників, з зайнятістю повний робочий день в шахті по видобутку вугілля та, з урахуванням списку, затвердженого постановою КМУ №202 від 31.03.1994 року (підземні) періоди роботи :
- Шахта «Дніпровська» та шахта «Самарська»: з 23.02.2000 р. по 19.03.2000 р. на посаді підземного робочого - шахта «Дніпровська»; з 30.06.2005 р. по 19.12.2005 р. на посаді прохідника з повним робочим днем в шахті - на шахті «Самарська» - з причини наявності перерв в атестації робочого місця.;
- ТОВ «Донбасс-Днепросторой» з 02.08.2008 р. по 31.12.2008 р. на посаді прохідника з повним робочим днем в шахті; з 01.12.2009 р. по 11.11.2010 р. на посаді підземного прохідника з повним робочим днем в шахті; з 18.10.2013 р. по 18.08.2014 р. на посаді підземного прохідника з повним робочим днем в шахті;
- ТОВ « Донремсервіс» з 01.02.2012 р. по 10.03.2012 р. на посаді прохідника з повним робочим днем в шахті;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області переглянути заяву про перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 24.09.2024 року.
Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
На адресу суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив в задоволенні позову відмовити. Відзив обґрунтований тим, що до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 23.02.2000 року по 19.03.2000 року та з 30.06.2005 року по 19.12.2005 року, які не підтверджені результатами атестації робочих місць. Надана позивачем пільгова довідка №131 від 20.02.2009 року була направлена на перевірку. Провести перевірку достовірності видачі довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 20.02.2009 №131, яка видана ТОВ «Донбасс-Днепрострой» за період роботи з 02.08.2008 року по 31.12.2008 року неможливо, оскільки згідно довідки від 15.11.2019 року №В-84/1, яка наявна в електронній пенсійній справі, документи з особового складу ТОВ «Донбасс-Днепрострой» знаходяться на архівному зберіганні у ТОВ «Юридично-архівне бюро «Легіс». По ТОВ «Донбасс-Днепрострой» виконується процедура банкрутства.
На адресу суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив в задоволенні позову відмовити. Відзив обґрунтований тим, що довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 20.02.2009 №131 потребує перевірки. Наголошує, що у позивача відсутній необхідний пільговий стаж роботи для здійснення перерахунку пенсії.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, прийшов до таких висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 25.09.2018 року отримує пенсію за віком по інвалідності, призначену за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
24.09.2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою, в якій просив провести перерахунок пенсії (зміна надбавки та зарахування періоду роботи до пільгового стажу).
Заяву позивача було розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №772/03-16 від 01.10.2024 року №83 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії з підстав необхідності у проведенні додаткової перевірки довідки ТОВ «Донбасс-Днепрострой» №131 від 20.09.2009 року про підтвердження пільгового стажу позивача.

05.02.2025 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питання пенсійного забезпечення.

Листом від 06.03.2025 року №11077-4803/В-01/8-0400/25 «Про розгляд звернення» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомлено позивачу про те, що до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 23.02.2000 року по 19.03.2000 року та з 30.06.2005 року по 19.12.2005 року, які не підтверджені результатами атестації робочих місць. Надана позивачем пільгова довідка №131 від 20.02.2009 року була направлена на перевірку. Провести перевірку достовірності видачі довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 20.02.2009 №131, яка видана ТОВ «Донбасс-Днепрострой» за період роботи з 02.08.2008 року по 31.12.2008 року неможливо, оскільки згідно довідки від 15.11.2019 року №В-84/1, яка наявна в електронній пенсійній справі, документи з особового складу ТОВ «Донбасс-Днепрострой» знаходяться на архівному зберіганні у ТОВ «Юридично-архівне бюро «Легіс». По ТОВ «Донбасс-Днепрострой» виконується процедура банкрутства.

Не погоджуючись із оскаржуваним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Згідно з пунктом 2 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058-ІV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до положень пункту 16 Розділу ХУ Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Статтею 114 цього Закону передбачено умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону №1058, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Аналогічна норма закріплена в статті 13 Закону України № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року.

Згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах за списком №1 за статтею 114 Закону № 1058-ІV, є належність професії, посади до пільгової, тобто до Списку №1 в даному випадку, та наявність необхідного страхового та пільгового стажу.

Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Зазначеній нормі відповідає і пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі Порядок №637).

Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як зазначає Верховний Суд у постановах від 25.04.2019 року у справі №336/6112/16-а та від 31.10.2019 року у справі №688/4170/16-а, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне тільки за відсутності трудової книжки, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок № 383).

Відповідно до п. 3, 4 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Відповідно до положень ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3, 4.2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 383 від 18.11.2005 року (далі Порядок № 383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

За змістом приписів п. 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок № 442), атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Відповідно до п. 2 Порядку № 442 основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до п. 4, 8-10 Порядку № 442 строки проведення атестації робочих місць визначаються безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться атестація робочих місць не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з МОЗ. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку. Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові і безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Верховний Суд України у постанові від 16.09.2014 року у справі №21-307а14, а також Верховний Суд у постанові від 23.01.2018 року у справі № 732/2003/14 зробили висновки, що атестація має проводитися у передбачені п. 4 Порядку № 442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених п. 4 Порядку № 442 строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року по справі № 520/15025/16-а зазначила, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Згідно оскаржуваного рішення до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно уточнюючої довідки №131 від 20.02.2009 року, виданої ТОВ «Донбасс-Днепрострой», а саме: з 02.08.2008 року по 31.12.2008 року.

Разом з тим, відповідно до розрахунку стажу (форма РС-право) до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 23.02.2000 року по 19.03.2000 року, з 30.06.2005 року по 19.12.2005 року, з 01.12.2009 року по 11.11.2010 року, з 01.02.2012 року, по 10.03.2012 р з 18.10.2013 року по 18.08.2014 року.

Суд зазначає, що у матеріалах справи наявні копії трудової книжки позивача в частині, копії сторінок трудової книжки на підтвердження не зарахованих до пільгового стажу позивача періодів роботи у матеріалах справи відсутні.

Натомість, у матеріалах справи наявні копії довідок, уточнюючих пільговий характер роботи позивача у спірні періоди. Зокрема, професія позивача віднесена до Списку 1 розділу 1 підрозділу 1 пункту а позиція 1, а також підтверджено проведення атестації робочих місць.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що довідки, які в тому числі містяться в матеріалах електронної пенсійної справи, в повній мірі містять інформацію, яка давала можливість Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області врахувати спірні періоди для здійснення перерахунку пенсії позивача, проте пенсійним органом вчинено дії, які порушують право позивача.

Разом з тим, щодо проведення перевірки довідки №131 від 20.02.2009 року, виданої ТОВ «Донбасс-Днепрострой» суд зазначає, що згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) за спірний період страхувальником ТОВ «Донбасс-Днепрострой» здійснено сплату страхових внесків.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відомості щодо спірного періоду роботи позивача, зазначені в уточнюючій довідці містять неправдиві або недостовірні відомості, а тому, відсутні підстави для відмови у зарахуванні спірного періоду роботи позивача до пільгового стажу роботи, для перерахунку пенсії.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження обставин, якими він керувався при не зарахуванні спірного періоду роботи позивача до його пільгового стажу. Зокрема, відповідачем не надано Витягу з реєстру застрахованих осіб на підтвердження відсутності даних про роботу в спірний період в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження здійснення такої перевірки уточнюючої довідки при призначенні пенсії, а також у результаті розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії, звернення позивача з питань пенсійного забезпечення.

Право на призначення та/або перерахунок пенсії не може ставитися в залежність від того, чи використано органом Пенсійного фонду наявні повноваження щодо направлення запитів для отримання документів та перевірки зазначеної у довідках інформації, щодо якої у органу Пенсійного фонду наявні сумнівів та/або зауваження.

Отже, з цих підстав суд вважає протиправним спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у зв`язку із чим, період роботи з 02.08.2008 року по 31.12.2008 року згідно уточнюючої довідки №131 від 20.02.2009 року, виданої ТОВ «Донбасс-Днепрострой», підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.

З огляду на викладене, заява позивача про перерахунок пенсії має бути повторно розглянута з урахуванням висновків суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, оскільки саме цей пенсійний орган розглядав питання перерахунку пенсії позивача.

Разом з тим, суд вбачає підстави для виходу за межі позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування періодів роботи позивача з 23.02.2000 року по 19.03.2000 року, з 30.06.2005 року по 19.12.2005 року, з 01.12.2009 року по 11.11.2010 року, з 01.02.2012 року, по 10.03.2012 р з 18.10.2013 року по 18.08.2014 року, при призначенні пенсії, у зв`язку із чим, спірні періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги таким, що підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при частковому задоволенні позову сторони, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 969,00 грн.

Отже, підлягає стягненню з відповідачів за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у сумі 646,00 грн пропорційно задоволеним позовним вимогам (тобто, по 323,00 грн з кожного відповідача).

Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 01.10.2024 року №83 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , відповідно до заяви №7739 від 24.09.2024 року.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 23.02.2000 року по 19.03.2000 року, з 30.06.2005 року по 19.12.2005 року, з 01.12.2009 року по 11.11.2010 року, з 01.02.2012 року по 10.03.2012 року, з 18.10.2013 року по 18.08.2014 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за Списком №1 період роботи з 02.08.2008 року по 31.12.2008 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за Списком №1 періоди роботи з 23.02.2000 року по 19.03.2000 року, з 30.06.2005 року по 19.12.2005 року, з 01.12.2009 року по 11.11.2010 року, з 01.02.2012 року по 10.03.2012 року, з 18.10.2013 року по 18.08.2014 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.09.2024 року про перерахунок пенсії, з урахуванням висновків суду у цій справі.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 323 (триста двадцять три) грн 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 323 (триста двадцять три) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька