Справа № 300/2481/25
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" червня 2025 р. справа № 300/2481/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Панікара І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до 16 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до 16 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України (далі відповідач), за змістом якого просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення по суті за результатом розгляду заяви від 15.10.2024 про зміну (перегляд) рішення (довідка №245/940 від 19.02.2024) ВЛК;
- зобов`язати відповідача розглянути заяву від 15.10.2024 про зміну (перегляд) рішення (довідка № 245/940 від 19.02.2024) ВЛК.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.10.2024 позивач подав заяву про зміну (перегляд) рішення (довідки № 245/940 від 19.02.2024) ВЛК, у якій просив здійснити перегляд та скасувати довідку військово-лікарської комісії. Однак, у встановлений законом строк відповіді від ВЛК не отримано, що стало підставою для звернення до суду.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.04.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 КАС України (а.с.56).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 05.05.2025, згідно змісту якого, представник відповідача щодо можливості задоволення заявлених позовних вимог заперечив. Вказав, що у зв`язку із зверненням до штатної НОМЕР_1 РВЛК позивача з питань незгоди з постановою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 оформленої Довідкою ВЛК № 245/940 від 19 лютого 2024 року, посадовими особами після ретельного вивчення наданих документів прийнято рішення щодо витребування додаткової інформації у відповідності до вимог пункту 21.25 глави 21 розділу II Положення для належного опрацювання та надання експертної оцінки фахівцями комісії. Вказане рішення було оформлено листом за вих. № 3090 від 11.04.2025 надісланим фельд`єгерським зв`язком (урядовий фельд`єгерський зв`язок, відомчий фельд`єгерський зв`язок у складі Збройних Сил України) позивачу. Крім того, позивач жодним чином не звертався до 16 РВЛК безпосередньо або через представника під час здійснення щоденного прийому громадян з проблемних питань (а.с.59-61).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши позовну заяву, відзиви на позов, та в сукупності письмові докази, встановив наступне.
ОСОБА_1 проходив військову службу у військової частини НОМЕР_3 .
За результатами проведення медичного огляду ВЛК військової частини НОМЕР_2 , 19 лютого 2024 року складено довідку № 245/940 від 19.02.2024 за змістом якої позивача визнано обмежено непридатним до військової служби із встановленим військово-лікарською комісією причинним зв`язком хвороби "Захворювання, ТАК, пов`язане із проходженням військової служби".
Не погодившись із висновком ВЛК № 245/940 від 19.02.2024, ОСОБА_1 надіслав 15.10.2024 заяву про зміни (перегляд) рішення ВЛК, у якій просив переглянути та змінити довідку № 245/940 від 19.02.2024 в частині встановлення причинного зв`язку хвороби "Захворювання, ТАК, пов`язане із проходженням військової служби".
Згідно відстеження на сайті ДП «Укрпошта» зазначена заява отримана відповідачем - 16 регіональною військово-лікарської комісією 17.10.2024 (а.с.52).
Відповідь на вказану заяву позивач не отримав.
24.12.2024 представником позивача надіслано адвокатський запит щодо надання інформації про результати розгляду заяви про зміни (перегляд) рішення ВЛК, у якій просив переглянути та змінити довідку № 245/940 від 19.02.2024 в частині встановлення причинного зв`язку хвороби "Захворювання, ТАК, пов`язане із проходженням військової служби" (а.с.47-48).
Згідно відстеження на сайті ДП «Укрпошта» зазначена заява отримана відповідачем - 16 регіональною військово-лікарської комісією 22.01.2025 (а.с.53).
У встановлений законом строк відповіді від ВЛК представник позивача також не отримав.
Згідно листа 16 регіональної військово-лікарської комісії за № 3090 від 11.04.2025, позивача повідомлено, що у зв`язку із зверненням до штатної НОМЕР_1 РВЛК позивача з питань незгоди з постановою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 оформленої Довідкою ВЛК № 245/940 від 19 лютого 2024 року, посадовими особами після ретельного вивчення наданих документів прийнято рішення щодо витребування додаткової інформації у відповідності до вимог пункту 21.25 глави 21 розділу II Положення для належного опрацювання та надання експертної оцінки фахівцями комісії (а.с.64).
Не погодившись з бездіяльністю відповідача позивач звернувся до суду.
Надаючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Отже, військова служба передбачає професійну діяльність саме придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.
Відповідно до пункту 1.2 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це:
медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;
визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;
встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Пунктом 2.1 розділу І Положення № 402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) - дистанційно.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.
Постанова ВЛК скасовується у випадках, коли попередня постанова ВЛК на дату її прийняття не відповідала законодавству та/або була прийнята на підставі недійсних документів.

Постанова ВЛК відміняється у випадках, коли необхідно привести зміст попередньої постанови ВЛК (яка була прийнята правильно) у відповідність до чинного законодавства.

Відповідно до пункту 2.2 розділу І Положення № 402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать:

Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК);

ВЛК регіону.

Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та закладах охорони здоров`я (установах).

Залучати особовий склад штатних ВЛК для вирішення питань та завдань, не пов`язаних із військово-лікарською експертизою, забороняється.

Адміністративно-територіальні зони відповідальності штатних ВЛК за проведення військово-лікарської експертизи визначаються наказом Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення».

Згідно з пунктами 3.1-3.4 Розділу I Положення № 402 вимоги до звернення військовослужбовців та інших осіб, указаних у пункті 1.2 глави 1 розділу I цього Положення, їх права, порядок та строки розгляду пропозицій, заяв та скарг, а також обов`язки штатних ВЛК щодо розгляду звернень регулюються Законом України «Про звернення громадян», Інструкцією про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 року № 735, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 23 січня 2017 року за № 94/29962.

Скарги до штатних ВЛК подаються в строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».

Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення».

Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій, а також наявних медичних записів та висновків у відповідних реєстрах електронної системи охорони здоров`я.

Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим.

Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК.

Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.

У разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (відміни, скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК.

Таке рішення є обов`язковим до виконання та має бути реалізовано не пізніше ніж в місячний строк з дати прийняття.

У разі визнання штатною ВЛК звернення необґрунтованим, воно повертається заявнику (скаржнику) з відповідними роз`ясненнями, у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».

У разі прийняття рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд, військовослужбовці та інші особи, зазначені у пункті 1.2 глави 1 цього розділу, направляються для проходження медичного огляду ВЛК в інший заклад охорони здоров`я, ніж той, в якому проводився медичний огляд ВЛК, постанова якої оскаржується.

Пунктом 21.30 глави 21 розділу ІІ Положення № 402 передбачено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), яке призвело до смерті військовослужбовця, і причину смерті приймається в одному з формулювань, вказаних у пунктах 21.5, 21.6 розділу II Положення.

Нормами пункту 21.7 глави 21 розділу ІІ Положення № 402 визначено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких

З огляду на абзац 3 пункту 21.8 глави 21 розділу ІІ Положення № 402, прийняття ВЛК постанов про встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) без наявності документів, передбачених пунктом 21.7 та абзацом першим пункту 21.8 цієї глави, забороняється.

Пунктом 21.25 глави ІІ Положення № 402 передбачено, що при вирішенні питання про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва) штатна ВЛК може брати до уваги такі документи про причини та обставини поранення: службову та медичну характеристики, витяг з книги обліку хворих в амбулаторії при первинному зверненні по медичну допомогу, матеріали службового розслідування, дізнання або досудового слідства, атестації, довідку військового (цивільного) лікувально-профілактичного закладу, історію хвороби або витяг з неї, свідоцтво про хворобу, запис лікаря військової частини, лікаря військового (цивільного) лікувально-профілактичного закладу у медичній книжці військовослужбовця про первинне звернення по медичну допомогу, довідку архівної установи. У воєнний час постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення приймається на підставі картки передового району, а також документів, указаних у цьому пункті.

У даній справі спірні правовідносини стосуються формулювання постанови про ВЛК про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва).

Так, згідно з довідкою від 19.02.2024 за № 245/940 військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_2 , захворювання ОСОБА_1 «Наслідки криптогенного ішемічного інсульту (2022) в басейні лівої СМА у вигляді вестибуло-атактичних розладів, правобічної пірамідної рефлекторної недостатності, правобічної гемігіпестезії з помірним порушенням функції ЦНС» зазначено: «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» (а.с.17).

Натомість позивач просить визначити формулювання «Захворювання, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини», замість «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби».

Відповідно до підпункту 2.4.4 пункту 2.4 глави 2 розділу I Положення № 402 на ВЛК регіону покладаються: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.

Згідно з підпунктом 2.4.5 пункту 2.4 глави 2 розділу I Положення № 402 ВЛК регіону має право приймати постанови, а за необхідності переглядати свої постанови про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та смерті у осіб, звільнених з військової служби, з військовою службою (крім постанов ЦВЛК); витребовувати особові та пенсійні справи, медичні документи, матеріали адміністративного розслідування, дізнання, судового розгляду, характеристики, архівні довідки, витяги з наказів, актів, протоколів та інші документи, необхідні для прийняття постанови.

Пунктом 2.4.10 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення № 402 передбачено, що постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.

Окрім того, пунктами 3 та 4 розділу І Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України 28 грудня 2016 року №735 (далі Інструкція № 735), визначено, що розгляд пропозицій (зауважень), заяв (клопотань), скарг і особистий прийом громадян є важливою ділянкою роботи органів військового управління, військових частин, дієвим засобом отримання інформації про недоліки в роботі цих органів, однією з форм зміцнення і розширення зв`язків з широкими верствами населення, участі в управлінні державними справами громадян України.

У роботі з письмовими (електронними) та усними зверненнями громадян потрібно забезпечувати кваліфікований, неупереджений, об`єктивний і своєчасний розгляд звернень громадян з метою оперативного розв`язання порушених у них питань, задоволення законних вимог заявників, поновлення порушених конституційних прав та запобігання надалі таким порушенням.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що орган, до якого направлена скарга чи заява, зобов`язаний об`єктивно і вчасно її розглянути, перевірити викладені в ній факти, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечити його виконання, а також повідомити громадянина про наслідки розгляду такої заяви.

Судом встановлено, що не погодившись із висновком ВЛК № 245/940 від 19.02.2024, ОСОБА_1 надіслав 15.10.2024 заяву про зміни (перегляд) рішення ВЛК, у якій просив переглянути та змінити довідку № 245/940 від 19.02.2024 в частині встановлення причинного зв`язку хвороби "Захворювання, ТАК, пов`язане із проходженням військової служби".

За результатом розгляду зазначеної заяви, 16 регіональної військово-лікарської комісії листом за № 3090 від 11.04.2025, позивача повідомлено, що у зв`язку із зверненням до штатної НОМЕР_1 РВЛК позивача з питань незгоди з постановою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 оформленої Довідкою ВЛК № 245/940 від 19 лютого 2024 року, посадовими особами після ретельного вивчення наданих документів прийнято рішення щодо витребування додаткової інформації у відповідності до вимог пункту 21.25 глави 21 розділу II Положення для належного опрацювання та надання експертної оцінки фахівцями комісії (а.с.64).

Суд встановив, що відповідачем належним чином заяву позивача від 15.10.2024 не розглянуто, оскільки вмотивованого рішення у визначені Положенням № 402 строки не було прийнято.

Системний аналіз вищенаведених приписів Положення № 402 дає суду підстави прийти до висновку, що у спірному випадку 16 РВЛК при розгляді заяви позивача свій висновок повинна оформлювати не листом, а вмотивованою постановою з викладенням всіх обставин та аргументів.

З наведеного суд висновує, що лист відповідача № 3090 від 11.04.2025 має інформативний характер та не свідчить про прийняття рішення по суті порушеного у заяві питання.

16 РВЛК як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить переглядати свої постанови про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та смерті у осіб, звільнених з військової служби, з військовою службою, після отримання від позивача заяви про перегляд постанови, свій висновок повинна оформляти не листом, а вмотивованою постановою з викладенням всіх обставин та аргументів.

Відсутність належним чином оформленої постанови 16 РВЛК про перегляд постанови свідчить про те, що суб`єкт владних повноважень не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Отже, у спірних правовідносинах має місце протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Саме постанова РВЛК є актом індивідуальної дії, який в подальшому заявник може оскаржити відповідно до пункту 2.4.10 Положення № 402 та є підставою для перегляду її в судовому порядку.

Відсутність вказаної постанови унеможливлює надання судом оцінки такому акту індивідуальної дії.

При цьому протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу чи його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону (або ж іншого нормативно-правового регулювання) віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Оцінивши дії та рішення відповідача, як суб`єкта владних повноважень, суд приходить до переконання, що такі не ґрунтуються на правильному застосуванні норм Конституції України, Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", Положення № 402 та вчинені без урахування всіх фактичних обставин і наданих позивачем документів, а відтак не відповідають критеріям правомірності, наведеним у частині 2 статті 2 КАС України, що має наслідком задоволення позову.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із нормами частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів в повному об`ємі правомірності своїх дій.

За таких обставин, заявлені позивачем позовні вимоги є обґрунтованими, внаслідок чого, адміністративний позов підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України Про судовий збір, а доказів понесення сторонами інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не представлено, судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність 16 Регіональної військово-лікарської комісії щодо ненадання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 15.10.2024 на постанову військово-лікарської комісії у формі довідки ВЛК від 19.02.2024 за № 245/940.

Зобов`язати 16 Регіональну військово-лікарську комісію (, вул. Стрийська, 73А, м. Львів, 79045) розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) від 15.10.2024 на постанову військово-лікарської комісії у формі довідки ВЛК від 19.02.2024 за № 245/940 та надати відповідь за результатами її розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач:

16 Регіональна військово-лікарська комісія (, вул. Стрийська, 73А, м. Львів, 79045).

Суддя /підпис/ Панікар І.В.