Справа № 676/1075/25
Суддя: Бондар О. О.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №676/1075/25
Номер провадження 2-а/676/67/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Кам`янець - Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Бондара О.О.

за участю секретаря судового засідання Коротун В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій та скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій та скасування рішення.

В обґрунтування заяви вказує, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 12 вересня 2024 року № 1571, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 51 000 грн.. З оскаржуваною постановою не погоджується. 05 лютого 2025 року ОСОБА_1 вперше отримав копію постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1571 від 12.09.2024, що оскаржується, а також вперше ознайомився із змістом даної постанови про адміністративне правопорушення, дізнавшись про статтю КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності та отримав можливість сформувати власну правову позицію щодо змісту постанови, наведену в даному адміністративному позові.

У зв`язку із чим просить поновити пропущений з поважних причин строк на оскарження постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1571 від 12.09.2024р. про притягнення ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1571 від 12.09.2024р. про притягнення ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить скасувати вищевказану постанову.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, 10 квітня 2025 року подав до суду відзив, зі змісту якого вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 , як і будь-який інший ТЦК та СП, має право здійснювати призов на військову службу військовозобов`язаних, незалежно від їх місця проживання та місця перебування на військовому обліку. Також зазначає, що проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи) для визначення придатності за станом здоров`я до військової служби являється невід`ємною складовою призову на військову службу під час мобілізації, організацію та проведення якого (огляду) забезпечують районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, так як Позивачем станом на дату направлення його на ВЛК не надано доказів ні наявності у нього права на відстрочку, ні факту звернення до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про оформлення відстрочки, відтак законних підстав не бути направленим для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби у нього не було. У зв`язку із чим вважає оскаржувану постанову такою, що винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, тому просить у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, 16 квітня 2025 року подав до суду відзив, зі змісту якого вбачається, що останній також не погоджується із викладеними у позовній заяві обставинами, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 має право здійснювати призов на військову службу військовозобов`язаних, незалежно від їх місця проживання та місця перебування на військовому обліку. Також зазначає, що проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи) для визначення придатності за станом здоров`я до військової служби являється невід`ємною складовою призову на військову службу під час мобілізації, організацію та проведення якого (огляду) забезпечують районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, так як Позивачем станом на дату направлення його на ВЛК не надано доказів ні наявності у нього права на відстрочку, ні факту звернення до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про оформлення відстрочки, відтак законних підстав не бути направленим для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби у нього не було. У зв`язку із чим вважає оскаржувану постанову такою, що винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, тому просить у задоволенні адміністративного позову відмовити.

23 квітня 2025 року представником Позивача адвокатом Мокроусовим Юрієм Семеновичем було подано до суду відповідь на відзив, в якому останній вказує, що відповідачем в мотивувальній частині відзиву на позовну заяву не були спростовані (у т.ч. належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами) твердження позивача, викладені в позовній заяві та додаткових поясненнях до позову у справі № 676/1075/25, щодо порушень відповідачем ст. 256 КУпАП (зазначення невірної адреси мешкання ОСОБА_1 , не зазначення назви органу влади, яким було видано позивачу паспорт громадянина України, не зазначення місця вчинення адміністративного правопорушення, не зазначення прізвища, адреси свідків, або їх відсутності, а також відсутності в протоколі відмітки про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, прав і обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП) при складанні протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Також, відповідачем у справі про адміністративне правопорушення не були спростовані твердження позивача щодо відсутності в матеріалах справи зафіксованої письмово, або відеофіксацією із застосуванням технічних приладів, факту відмови ОСОБА_1 від проходження ним військово-лікарської експертизи на предмет визначення придатності для проходження військової служби за станом здоров`я (з урахуванням відсутності такої відмови з боку ОСОБА_1 ). Відповідачем не було спростовано того факту, що на відміну від змісту постанови №1571 від 12.09.2024 р., в протоколі про адміністративне правопорушення №1571 від 10.09.2024р. відповідачем не зазначено жодного слова про зобов`язання ОСОБА_1 пройти ВЛК 11.09.2024 р.. Також відповідачем залишено поза увагою не зазначення ним в мотивувальній частині постанови №1571 від 12.09.2024 р. (абзац 11) дати та номеру прийняття начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 рішення про необхідність проходження ОСОБА_1 медичного огляду у ВЛК, а також не надано до суду такого рішення (у разі його наявності). Таким чином вважає, що матеріалами справи не підтверджено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому оскаржувану постанову слід скасувати.

Згідно з частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Частиною четвертою статті 229 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із повномасштабною агресією Російської Федерації проти України, з 24 лютого 2022 року та воєнними діями в Харківській області, з 28 листопада 2022 року набув статус внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою від 28 листопада 2022 року №6357 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Постановою №1571 від 12.09.2025 за справою про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 25 500,00 грн..

У Постанові ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1571 від 12.09.2024 зазначено не вірну адресу проживання ОСОБА_1 , замість його адреси проживання, як внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_2 в даній постанові зазначено невірну адресу його проживання АДРЕСА_3 .

05 лютого 2025 року Представником Позивача було отримано лист від 31.01.2025 р. №25.1-43/6000 з Відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янці-Подільському Кам`янець Подільського району Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яким було надано відповідь на адвокатський запит, зокрема, надано копію постанови Кам`янець ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1571 від 12.09.2024, що оскаржується, дана обставина підтверджується копією інформації з трекінгу «Укрпошта» про поштове відправлення № 041 та копія конверту про поштове відправлення № 041. Іншої інформації про отримання Позивачем оскаржуваної постанови суду не надано.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП України закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Згідно ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014«Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція вказаної норми є бланкетною та відсилає до іншого законодавства, яке регулює порядок проведення мобілізації.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону №2232-ХІІ, громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, в тому числі, проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Пунктом 69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 №560, значено, що особи, які не проходили медичний огляд або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, направляються на військово-лікарську комісію.

Громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), на медичний огляд не направляються. На медичний огляд громадяни, які уточнили свої облікові дані, викликаються повісткою.

Постанова ВЛК ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби, прийнята в облікових цілях в мирний час дійсна протягом 5 років з дня закінчення медичного огляду

Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період дійсна протягом 1 року з дня закінчення медичного огляду.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст.. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При задоволенні позову суд враховує, що постанова ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1571 від 12.09.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП була складена з порушенням вимог ст. 283 КУпАП, при невірному зазначенні місця проживання чи перебування особи, стосовно якої розглядається справа, що є підставою для скасування даної постанови

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 210-1 ч. 2, 247, 251, 252, 287 - 293 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 19, 25, 90, 168, 246, 258, 293 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1571 від 12.09.2024р. про притягнення ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання повного рішення в порядку встановленому ст.ст. 295-297 КАС України.

Рішення набирає законної сили у строк та порядок визначений ст. 255 КАС України.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Бондар О.О