Справа № 420/252/25
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/252/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді Бойко О.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу у сумі 12 325,81 грн., вирішив відмовити в задоволенні адміністративного позову.

І. Суть спору

Позивач, Головне управління ДПС в Одеській області, звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому просив:

- стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму заборгованості з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 12 325 грн. 81 коп. на бюджетний рахунок UA0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача 37607526, отримувач коштів ГУК в Од. обл.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція Позивача

Поданий позов обґрунтовується тим, що відповідач є платником податків та перебуває на обліку у позивача.

Відповідно до інтегрованих карток платника (ІКП), довідки про податкову заборгованість та розрахунку податкового боргу, податкова заборгованість ФОП ОСОБА_1 станом на 10.12.2024 року складає 12 325,81 грн. з орендної плати з фізичних осіб, яка виникла на підставі нарахування по податковій декларації № від 30.12.2020 на загальну суму 12 325,81 грн. (основний платіж 12 325,81 грн., штрафна санкція 0,00 грн., пеня 0,00 грн.).

У зв`язку із непогашенням податкового боргу відповідачем позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

(б) Позиція Відповідача

20.01.2025 від відповідача у справі надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Представник звернув увагу, що у ФОП ОСОБА_1 відсутнє непогашене податкове зобов`язання щодо орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером: :01:001:0099, площа: 9,7917 га у 2020 році.

ІІІ. Процедура та рух справи

06.01.2025 ухвалою Одеський окружний адміністративний суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІV. Обставини справи встановлені судом та докази на їх підтвердження

ОСОБА_1 є платником податків та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості до бюджету, розрахунку податкового боргу та інтегрованих карток платника (ІКП) у відповідача наявна непогашена податкова заборгованість перед бюджетом у розмірі 12 325,81 грн., з яких:

- заборгованість з орендної плати з фізичних осіб (б/к 18010900) у сумі 12 325,81 грн., яка виникла на підставі нарахування по податковій декларації № від 30.12.2020 року.

У зв`язку із несплатою відповідачем заборгованості податковий орган виніс податкову вимогу форми «Ф» № 7111-13 від 26.01.2021, яка направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача: АДРЕСА_1 , та яка повернулась на адресу позивача за закінченням терміну зберігання, про що складена довідка від 23.02.2021 року.

V. Джерела права та висновки суду

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 15.1 ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 36.1 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 ПК України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Суд встановив, що відповідно до розрахунку податкової заборгованості за відповідачем обліковується борг з орендної плати з фізичних осіб в сумі 12 325,81 грн.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до п. 59.4 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Суд встановив, що у зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості податковим органом винесено податкову вимогу форми «Ф» № 7111-13 від 26.01.2021 року на суму 10 564,98 грн., яка направлена рекомендованим листом на податкову адресу відповідача.

Згідно з п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З матеріалів справи вбачається, що нарахування податкового зобов`язання у сумі 12 325,81 грн. здійснено на підставі поданої до «ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДПС В ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ, ПІВДЕННЕ УПРАВЛІННЯ У М.ОДЕСІ, КИЇВСЬКА ДЕРЖАВНА ПОДАТКОВА ІНСПЕКЦІЯ (КИЇВСЬКИЙ РАЙОН М.ОДЕСИ)» відповідачем податкової декларації з плати за землю № від 30.12.2020 року (кадастровий номер земельної ділянки - :01:001:0099) за 2020 звітний рік.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно з п. 269.1 ст. 269 ПК України платниками плати за землю є: платники земельного податку: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування; платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

Відповідно до п. 270.1 ст. 270 ПК України об`єктами оподаткування платою за землю є: об`єкти оподаткування земельним податком: земельні ділянки, які перебувають у власності; земельні частки (паї), які перебувають у власності; земельні ділянки державної та комунальної власності, які перебувають у володінні на праві постійного користування; об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.

Згідно з п. 285.1 ст. 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Відповідно до п. 286.2, 286.4 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі. За нововідведені земельні ділянки або за новоукладеними договорами оренди землі платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

Згідно з п. 287.3 ст. 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п. 288.1 ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Як вказує відповідач, після подання податкової декларації з плати за землю № від 30.12.2020 року до «ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДПС В ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ, ПІВДЕННЕ УПРАВЛІННЯ У М.ОДЕСІ, КИЇВСЬКА ДЕРЖАВНА ПОДАТКОВА ІНСПЕКЦІЯ (КИЇВСЬКИЙ РАЙОН М.ОДЕСИ)» його повідомили, що відповідно до вимог чинного на дату подачі декларації податкового законодавства податкова декларація з плати за землю подається до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки.

З урахуванням зазначеного, оскільки орендована земельна ділянка розташована у с. Молодіжне Великодолинської ОТГ, 15.02.2021 року ФОП ОСОБА_1 подано податкову декларацію з плати за землю (кадастровий номер земельної ділянки - :01:001:0099) за 2020 звітний рік до «ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДПС В ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ, ЧОРНОМОРСЬКЕ УПРАВЛІННЯ, ОВІДІОПОЛЬСЬКА ДЕРЖАВНА ПОДАТКОВА ІНСПЕКЦІЯ (ОВІДІОПОЛЬСЬКИЙ РАЙОН)» на суму 12 325,83 грн.

З матеріалів справи вбачається, що згідно платіжного доручення № 55 від 04.06.2020 року відповідачем сплачено 14851 грн. орендної плати (код призначення платежу: 18010600) на рахунок УДСУ в Овідіопольському районі / с. Молодіжне.

В свою чергу, 06.01.2025 року ФОП ОСОБА_1 подано уточнюючу податкову декларацію з плати за землю до декларації № (кадастровий номер земельної ділянки - :01:001:0099) за 2020 звітний рік до «ГУ ДПС В ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ, ОДЕСЬКА ДПІ» для усунення вищенаведених неточностей податкового декларування, якою визначено податкове зобов`язання щодо плати за землю у сумі 0,00 грн.

Згідно з п. 50.1 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Відповідно до п. 50.4 ст. 50 ПК України якщо платник місцевих податків (у частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, плати за землю та єдиного податку четвертої групи) після закінчення граничного строку подання звітної декларації подає декларацію у зв`язку зі змінами об`єкта та/або бази оподаткування (на підставі даних, внесених до відповідних державних реєстрів), то штрафи не застосовуються.

За таких обставин, у ФОП ОСОБА_1 відсутнє непогашене податкове зобов`язання щодо орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0099 у 2020 році.

Таким чином, нарахування відповідачу податкового боргу по орендній платі з фізичних осіб в сумі 12 325,81 грн. на підставі податкової декларації з плати за землю № від 30.12.2020 року (кадастровий номер земельної ділянки - :01:001:0099) за 2020 звітний рік здійснено позивачем протиправно.

Відповідно, позов про стягнення з відповідача податкового боргу, у зв`язку з несплатою такої заборгованості є безпідставним та не належить до задоволення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

VI. Розподіл судових витрат

В поданій до суду заяві від 27.01.2025 року представник відповідача просить суд витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15 000 грн. по даній справі стягнути з позивача на користь відповідача.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки Головне управління ДПС в Одеській області на підставі Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору у даній справі, а за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову, тому відсутні підстави для стягнення з позивача - Головного управління ДПС в Одеській області на користь відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн., оскільки такого Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено.

Керуючись ст. 2, 139, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу у сумі 12 325,81 грн. - відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Оксана БОЙКО

.