Справа № 420/7404/25
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/7404/25

Суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Семенюк Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді П`ятого апеляційного адміністративного суду Осіпова Ю.В. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Усатівської сільради Одеського району Одеської області, голови Усатівської сільради Одеського району Одеської області Маковейчука Юрія Івановича про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання повторно розглянути клопотання, -

встановив:

В провадженні судді П`ятого апеляційного адміністративного суду Осіпова Ю.В. перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Усатівської сільради Одеського району Одеської області, голови Усатівської сільради Одеського району Одеської області Маковейчука Юрія Івановича про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання повторно розглянути клопотання.

ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді П`ятого апеляційного адміністративного суду Осіпова Ю.В., зі змісту якої, позивач, посилаючись виключно на кількість позовних вимог, що були заявлені у суді 1-ї інстанції, їх характер та, як наслідок, належну до сплати суму судового збору (яка перевищує 5% розміру отриманих Драненко Н.І. доходів), обґрунтувала її лише наявністю обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності вказаного судді стосовно вирішення даної справи, що відповідно до приписів ст.36 КАС України є підставою для відводу даного судді від участі у розгляді справи.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2025 року визнано заявлений позивачем Драненко Надією Ігнатівною відвід судді-доповідачу Осіпову Ю.В. у справі №420/7404/25 необґрунтованим. Передано справу для визначення судді у порядку, встановленому ч.1 ст.31 КАС України, для вирішення питання про відвід суддів.

Автоматизованою системою розподілу судових справ між суддями 20 червня 2025 року, головуючим суддею для вирішення питання про відвід визначено суддю Семенюк Г.В.

Відповідно до ч. 4 ст.40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до частини 8 статті 40 КАС Україні, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи заявника про відвід судді П`ятого апеляційного адміністративного суду Осіпова Ю.В., вважаю вказану заяву такою, що не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

За правилами частини 3 статті 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі "Білуха проти України" зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст. 6 конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Так, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою. З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання. Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Слід зазначити, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Як убачається зі змісту заяви ОСОБА_1 про відвід, вона незгодна з ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2025 року про відмову в задоволені клопотання про звільнення від сплати судового збору та залишення апеляційної скарги без руху з підстав несплати апелянтом судового збору. Апелянт посилаючись виключно на кількість позовних вимог, що були заявлені у суді 1-ї інстанції, їх характер та, як наслідок, належну до сплати суму судового збору (яка перевищує 5% розміру отриманих Драненко Н.І. доходів), обґрунтувала її лише наявністю обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності вказаного судді стосовно вирішення даної справи, що відповідно до приписів ст.36 КАС України є підставою для відводу даного судді від участі у розгляді справи.

Отже, доводи заявника, у даному випадку, фактично ґрунтуються виключно на її незгоді з процесуальним рішенням судді, а саме ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2025р. про залишення її апеляційної скарги без руху.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Слід звернути увагу, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Проте, у заяві ОСОБА_1 не наведено обставин, які б вказували на небезсторонність судді П`ятого апеляційного адміністративного суду Осіпова Ю.В. або в чому полягає його неупередженість чи необ`єктивність при здійсненні правосуддя у даній справі. Під час розгляду заяви про відвід суддів таких обставин не встановлено.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні по справі «Ветштайн проти Швейцарії» зазначив, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (див. Рішення ЄСПЛ у справі «Wettstein v. Switzerland § 43; та у справі «Micallef v. Malta], § 93).

Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді.

Враховуючи викладене, перевіривши обґрунтування заяви, оцінивши доводи, що мають значення для вирішення заяви, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід судді П`ятого апеляційного адміністративного суду Осіпова Ю.В.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 321, 325, 328 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді П`ятого апеляційного адміністративного суду Осіпова Ю.В. у справі № 420/7404/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Семенюк