Справа № 420/13063/25
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенка А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

Інститут Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія (65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, 8, ) витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у сумі 424 201, 63 грн.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач проходив навчання в Інституті ВМС НУ Одеська морська академія на підставі контракту. Відповідач відрахований з навчання наказом ректора Національного університету Одеська морська академія від 21.01.2025 № 58 через академічну неуспішність та виключений зі списків особового складу наказом начальника Інституту від 27.03.2025 № 90, внаслідок чого позивач звернувся із даним позовом до суду щодо відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням з позивача коштів під час проходження ним військової служби (навчання).

Заяви чи клопотання від сторін не надходили.

Процесуальні дії вчинені судом.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Копія ухвали про прийняття справи до провадження була розміщена на сайті Судова влада України, Одеський окружний адміністративний суд (https://adm.od.court.gov.ua/sud1570/).

Суд зауважує, що Відповідач відзив на адміністративний позов не надав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Обставини справи.

25.08.2022 року між Міністерством оборони України в особі начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія та ОСОБА_1 було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, який набрав чинності з 26.08.2022 року відповідно до наказу начальника Інституту від 26.08.2022 року № 11-РС.

Пунктом 2 Контракту передбачено, що у разі дострокового розірвання контракту військовослужбовець зобов`язаний відшкодувати витрати за його навчання.

26.08.2022 року наказом ректора Національного університету Одеська морська академія № 513 позивача зараховано на навчання до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія.

21.01.2025 року наказом ректора Національного університету Одеська морська академія № 58 «Про відрахування та переведення курсантів Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія» матроса ОСОБА_1 відраховано через академічну неуспішність та виключено зі списків особового складу наказом начальника Інституту від 27.03.2025 року № 90.

Відповідно до витягу з наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія № 90 від 27.03.2025 року сума до відшкодування за час навчання становить 424 201, 63 грн. Надано термін 30 діб для добровільного відшкодування витрат, які пов`язані із навчанням.

Відповідно до довідки-розрахунку щодо вартості виплаченого грошового забезпечення, що підлягає відшкодуванню за період навчання курсанта ІВМС НУ «ОМА» ОСОБА_1 становить 424 201,63 грн.

27.03.2025 року ОСОБА_1 отримав повідомлення про відшкодування витрат за час навчання.

На повідомленні міститься підпис про особисте отримання.

Однак, відповідач протягом 30 днів заборгованість не сплатив, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини щодо проходження громадянами України військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах врегульовані нормами Закону України від 25.03.1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон України № 2232-XII).

Відповідно до ч.ч.3-5 ст. 25 Закону України № 2232-XII зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.

Громадяни України, які в установленому порядку зараховані до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти для здобуття певних освітніх рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважаються курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами.

З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим ч.2 ст. 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абз. 3 і абз. 6 ч. 2 ст. 23 цього Закону.

Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. Згідно з частиною першою статті 15 Закону України Про Збройні Сили України фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до приписів Інструкції про організацію виконання Положення про проходження; громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170, право укладання від імені Міністерства оборони України контракту про навчання надається керівнику військового навчального закладу. Міністерство оборони України є уповноваженим органом, який здійснює функції держави у спірних відносинах, а Відділення військової підготовки Фахового коледжу морського транспорту Національного університету «Одеська морська академія» є бюджетною установою та утримується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України. Фінансове забезпечення Відділення військової підготовки Фахового коледжу морського транспорту Національного університету «Одеська морська академія» проводиться згідно с чинним законодавством через Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» за рахунок коштів державного бюджету, виділених за кошторисом Міністерства оборони України. Витрати, які відшкодовані за утримання у вищому військовому навчальному закладі, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу зараховуються до спеціального фонду державного бюджету на спеціальний рахунок Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», виключно на утримання курсантів.

Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України № 2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів д , е , є , з , и пункту 1 та підпунктів д , е , є , з , ж , з пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Пунктом 1 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 (далі - Порядок № 964) визначено механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - вищі навчальні заклади) відповідно до п.п. е, є, ж, и, і ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі» (далі - витрати).

Згідно з п.п. 3-4 Порядку № 964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Відповідно до пп. 2.1 п. 2 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку витрат), відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно з пп. 2.1.1 п. 2 Порядку розрахунку витрат витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання. Щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців.

Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Висновки суду.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми курсанти відшкодовують навчальному закладу витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв, розрахунок яких здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів та установлюється Міноборони разом із Мінфіном, МВС, Управлінням державної охорони, СБУ та Службою зовнішньої розвідки. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Як встановлено судом, наказом начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія № 90 від 27.03.2025 року ОСОБА_1 виключено із списків особового складу Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» та всіх видів забезпечення. Вирішено оголосити суму до відшкодування за час навчання в Інституті Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» у розмірі 424 201,63 грн.

Вказаний наказ є чинним, доказів його оскарження та скасування до суду не надано.

Довідки та розрахунки в розрізі кожного виду витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 в Інституті Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» наявні у матеріалах справи.

Відповідачу 27.03.2025 року запропоновано добровільно відшкодувати суму витрат в розмірі 424 201,63 грн, проте, доказів перерахування відповідачем позивачу витрат, пов`язаних з утриманням, суду не надано.

Отже, відповідач був обізнаний про обов`язок відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, та з сумою, яка підлягає відшкодуванню, та враховуючи, що ОСОБА_1 не закінчив навчання в ІВМС НУ «Одеська морська академія», відрахований з нього, останній зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням протягом періоду навчання.

При цьому суд підкреслює, що кошти, які підлягають стягненню, не є вартістю навчання (освіти), а є вартістю утримання у навчальному закладі та підлягають стягненню.

Таким чином, сума заборгованості відповідачем не сплачена та складає 424 201,63 грн.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що по позивачем доведено правомірність вимог про стягнення заборгованості, а отже, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі ст. 242 КАС країни рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Розподіл судових витрат.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, розподіл судових витрат зі сплати судового збору на користь позивача не здійснюється.

Керуючись ст.ст.6, 72-73, 77, 132, 139, 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (вул. Дідріхсона, 8, м. Одеса, 65029, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія (65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, 8, ) витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у сумі 424 201, 63 грн.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя А.В. Бутенко