Справа № 240/20520/24
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Житомир справа № 240/20520/24

категорія 106000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.07.2024 №184 в частині призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 11.07.2024 №212 в частині, що стосується і яким зараховано до списків особового складу військової частини ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби та виключити зі списків особового складу військової частини.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що не є військовозобов`язаним, а є призовником, тому міг бути мобілізованим лише за його згодою. Позивач вказує, що 19.06.2024 йому виповнився 21 рік, тобто за віком він входить до категорії осіб призовного віку, при цьому згоди на проходження військової служби у Збройних Силах України у добровільному порядку він не надавав. Вважає видані відповідачами накази протиправними та такими, що порушують його права, що слугувало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 25.10.2024 відмовлено позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Після усунення позивачем недоліків позову, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику (повідомлення) сторін.

19.11.2024 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи додаткових доказів вх. №63442/24.

20.11.2024 на адресу суду від відповідача - Військової частини НОМЕР_1 надійшла заява про долучення додаткових доказів до матеріалів справи вх. №63850/24 та відзив на адміністративний позов вх. №63845/24, в якому відповідач проти заявлених вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування відзиву стверджує, що позивач не є призовником, а з 2020 року є військовозобов`язаним. Зокрема, відповідно до абзацу дев`ятого ч.9 ст.14 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у редакції на 2020 рік), на районні (міські) комісії з питань приписки покладаються, серед іншого, такі функції, як зняття з військового обліку призовників та взяття на військовий облік військовозобов`язаних громадян, яких за станом здоров`я визнано непридатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час. Відповідно до абзацу восьмого п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у редакції на 2020 рік) взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України, які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від призову на строкову військову службу. В свою чергу, за ч.1 ст.18 цього Закону в цій же редакції, від призову на строкову військову службу в мирний час звільняються громадяни України, які визнані за станом здоров`я непридатними до військової служби в мирний час. Як вбачається із записів військового квитка (розділ 6) призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 10.03.2020 ОСОБА_1 зараховано в запас на підставі абзацу другого ч.1 ст.18 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" в редакції Закону від 13.02.2020, а саме у зв`язку з непридатністю до військової служби в мирний час. Таким чином, на думку відповідача, статус призовника позивач втратив, оскільки 10.03.2020 його знято з обліку призовників та взято на облік військовозобов`язаних. 06.07.2024 призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 визнано придатним для проходження військової служби за гр. ІІ ст.57-в Наказу МОУ №402 (розділ 13 військового квитка) (обмежені, рідко рецидивуючі форми екземи, обмежені форми псоріазу, нейродерміту; червоний плоский лишай) (довідка ВЛК від 06.07.2024 а.с.89). Відповідач вказує, що постанова ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 від 06.07.2024 на даний час є чинною, ніким неоскарженою та не скасованою.

25.11.2024 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив вх. №64570/24, в якій позивач та його представник проти доводів відзиву заперечують. Наполягають на тому, що позивач був взятий на облік після ВЛК 06.07.2024 у статусі призовника, а не військовозобов`язаного, позивач стверджує, що оскільки своєї згоди на призов він не давав, то міг бути призваний лише добровільно за контрактом, а не через мобілізацію. Представником позивача також на обґрунтування своїх доводів наведено судову практику у схожих справах №260/4352/24, №380/13943/24 та 420/12294/24.

16.12.2024 на адресу суду від відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на адміністративний позов вх. №69566/24. В якому відповідач проти заявлених вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування відзиву вказує, що позивач не є призовником, а має статус військовозобов`язаного, оскільки призовники це особи які взяті на військовий облік, а військовозобов`язані це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави. Так, відповідно до запису у розділі 6 військового квитка ОСОБА_1 . Серія НОМЕР_2 (копія наявна в матеріалах справи), позивач рішенням призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 10.03.2020 зарахований в запас на підставі абзацу другого ч.1 ст.18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», як такий що звільнений від призову на строкову військову службу так як визнаний за станом здоров`я непридатними до військової служби в мирний час. З огляду на вказане, на думку відповідача мобілізація позивача є правомірною.

07.01.2025 на адресу суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі вх. №829/25, у яких наголошує на тому, що позивач не досяг 25 річного віку та не міг бути мобілізований. Наводить судову практику у справах зі схожими правовідносинами.

Ухвалами Житомирського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 та від 26.05.2025 відмовлено в задоволенні заяви про відвід судді Гуріна Д.М.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 29.05.2025 задоволено клопотання представника позивача про заміну відповідача на належного від 30.10.2024 вх. №59533/24. Замінено неналежного відповідача у справі ІНФОРМАЦІЯ_6 на належного відповідача ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до положень частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що у липні 2024 року позивач проходив за направленням ІНФОРМАЦІЯ_4 військово-лікарську комісію.

Після проходження ВЛК, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 видано позивачу мобілізаційне розпорядження №2 від 09.07.2024.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 11.07.2024 №184 «Про призов на військову службу» військовозобов`язаного ОСОБА_1 , 2003 р.н. призвано та направлено у розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 .

Витяг вказаного наказу був отриманий представником на адвокатський запит, лише 29.10.2024.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 11.07.2024 №212 позивача зараховано на військову службу до вказаної військової частини, що підтверджується записом в долученій копії військового квитка.

Позивач та його представник стверджують, що чинне на час мобілізації законодавство не давало права суб`єкту владних повноважень діяти усупереч норм, зокрема, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: призивати позивача віком 21 рік у статусі призовника на військову службу не у добровільному порядку (за контрактом), а за мобілізацією.

У період 03.08.2024 - 06.09.2024 позивач пройшов базову військову підготовку, отримав військово-облікову спеціальність «стрілець», що підтверджується записом в долученій копії військового квитка.

02-04.2024 позивач перебував у відпустці по сімейним обставинам. Для оскарження протиправних дій суб`єктів владних повноважень, в цей час звернувся до адвокатського бюро «Володимира Ткачука» за професійною правничою (правовою) допомогою.

08.10.2024 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 направлено адвокатський запит з проханням надати інформацію та відповідні документи стосовно мобілізації позивача, однак станом на день подання позовної заяви запитувані документи на адвокатський запит не надходили.

Вважаючи накази відповідачів щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації та зарахування до особового складу військової частини протиправними, без згоди як призовника віком до 25 років, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.07.2024 №184 в частині призову на військову службу під час мобілізації позивача, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу (частина 1).

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України (частина 2).

Відповідно до ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України (частина 1).

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону (частина 2).

Пунктом 20 частини 1 статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України від 06.12.1991 №1932-ХІІ «Про оборону України» (далі - Закон №1932-ХІІ) у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

Згідно з положенням ст.17 Закону №1932-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (частина 1).

Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством (ч.2).

Громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства (ч.3).

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який діє до сьогодні.

Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Згідно зі ст.11 Закону України від 21.10.1993 №3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон №3543-XII) відповідно до повноважень, визначених Конституцією України, Президент України: приймає рішення про введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або в окремих її місцевостях, про загальну або часткову мобілізацію та про демобілізацію із внесенням їх на затвердження Верховною Радою України.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону №3543-XII загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Пунктами 1, 4 Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 передбачено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини 2 статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Президентом України постановлено: оголосити та провести загальну мобілізацію (далі - мобілізація); мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва; мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом; призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII). Також Закон №2232-XII визначає загальні засади проходження військової служби в Україні.

Статтею 1 Закону №2232-XII встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Громадяни України мають право на заміну виконання військового обов`язку альтернативною (невійськовою) службою згідно з Конституцією України та Законом України "Про альтернативну (невійськову) службу". Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом. Військовий обов`язок не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 2 статті 2 Закону №2232-XII визначено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Згідно із ч.ч.3, 4, ст. 2 Закону №2232-XII громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Частина 6 статті 2 Закону №2232-XII передбачає види військової служби: строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу; військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом.

Відповідно до ч.9 ст.1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку.

Стаття 37 Закону №2232-ХІІ регулює порядок взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього: 1. Взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України:

1) на військовий облік призовників (крім Служби безпеки України, розвідувальних органів України) віком до 25 років: які за рішенням комісії з питань взяття на військовий облік пройшли медичний огляд; які є призовниками, що прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань, якщо раніше не перебували на військовому обліку; які припинили альтернативну (невійськову) службу достроково і відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" підлягають взяттю на військовий облік призовників; які відраховані із закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти та не пройшли базову загальновійськову підготовку;

2) на військовий облік військовозобов`язаних: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби; які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань.

Абзацом другим частини 1 статті 39 Закону №2232-XII передбачено, що на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Відповідно до частини 1 статті 18-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу під час дії воєнного стану призов на строкову військову службу не проводиться, а згідно пункту другого частини третьої даної статті під час дії воєнного стану призовні комісії утворюються для розгляду питань щодо організації та проведення медичного огляду осіб, які перебувають на військовому обліку призовників та досягли 25-річного віку, взяття їх на військовий облік військовозобов`язаних або виключення з військового обліку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, (далі - Порядок №1487, у редакції на час виникнення спірних відносин), який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації).

Відповідно до пункту 3 Порядку №1487 військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.

Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

З метою ведення військового обліку в державі створюється система військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - система військового обліку) (пункт 5 Порядку №1487).

Особи, які перебувають на військовому обліку призовників, визначені в статті 37 частини 1 пункті 1 Закону №2232-XII. Натомість особи, які перебувають на військовому обліку військовозобов`язаних, визначені в статті 37 частині 1 пункті 2 Закону №2232-XII. Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновків, що: призовник і військовозобов`язаний це різні категорії громадян у сфері військового обліку; строкова військова служба і військова служба за призовом під час мобілізації це різні види військової служби. До строкової служби можуть бути призвані призовники, до військової служби за призовом під час мобілізації військовозобов`язані; призовники можуть отримати відстрочку від строкової служби, військовозобов`язані - від служби за призовом під час мобілізації.

Згідно положень статей 20, 22 Закону №2232-XII на військову службу можуть бути призвані громадяни віком від 18 років та громадяни, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі, тобто до 60 років, однак призов здійснюється за різних підстав для різних категорій осіб по військовому обов`язку.

Згідно абзацу другого частини 1 статті 39 Закону №2232-XII на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. Введення в Україні воєнного стану та оголошення загальної мобілізації не може нівелювати встановлене правове регулювання щодо проходження особами військової служби.

19.06.2024 позивачу виповнилося 21 рік, тобто за віком позивач входить до категорії осіб призовного віку, при цьому згоди на проходження військової служби у Збройних Силах України у добровільному порядку він не давав.

Відповідач посилається на те, що позивач не є призовником, а відноситься до військовослужбовців, про вказане свідчить запис у розділі 6 військового квитка ОСОБА_1 . Серія НОМЕР_2 (а.с.17-22), де зазначено, що позивач рішенням призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 10.03.2020 зарахований в запас на підставі абзацу другого ч.1 ст.18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», як такий що звільнений від призову на строкову військову службу так як визнаний за станом здоров`я непридатними до військової служби в мирний час.

Також відповідач посилається на те, що в матеріалах справи наявне Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного від 03.06.2020 (на звороті а.с.114) у п.8 якого значиться, що призовною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_1 зарахований у запас 10.03.2020 на підставі абзацу першого п.1 ст.18 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час за гр.1 ст.57-б нак. МОУ №402-2008 р.

Однак, наразі діє законодавче обмеження щодо призову на військову службу під час мобілізації. Призов на військову службу під час мобілізації здійснюється лише з числа резервістів та військовозобов`язаних, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому законом порядку на період мобілізації. При цьому особи, які не досягли 25 річного віку, можуть бути взяті на військовий облік виключно як призовники. Відповідно, такі особи можуть бути призвані лише на строкову військову службу (однак в умовах дії воєнного стану призов на строкову військову службу не проводиться), або ж за їх добровільної згоди можуть бути прийняті на військову службу за контрактом.

ІНФОРМАЦІЯ_9 жодним чином не доведено, що на момент мобілізації позивач відносився до категорії осіб, які визначені п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

З матеріалів справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_9 , з урахуванням чинного законодавства, не доведено та не надано відповідних доказів правомірності мобілізації позивача, який не досяг 25-річного віку без його згоди у добровільному порядку (за контрактом) під час мобілізації.

За наслідком розгляду справи суд дійшов висновку про протиправність дій ІНФОРМАЦІЯ_4 , які полягають у призові ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації до досягнення ним 25-річного віку. При цьому суд зазначає, що такі дії знайшли своє відображення в наказі ІНФОРМАЦІЯ_4 (по особовому складу) від 11.07.2024 №184.

Відтак, слід визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_4 (по особовому складу) від 11.07.2024 №184 в частині призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 11.07.2024 №212 в частині, що стосується і яким зараховано до списків особового складу військової частини ОСОБА_1 та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби та виключити зі списків особового складу військової частини, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з абзацом третім частини 7 статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», для громадян України, які призвані на військову службу, встановлюються такі строки військової служби в календарному обчисленні: зокрема, для військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, - до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію.

У контексті вказаного варто наголосити, що процедура призову на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.02.2025 у справі №160/2592/23.

Суд, враховуючи висновки Верховного Суду, відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 звільнити позивача з військової служби.

За змістом положень частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

ІНФОРМАЦІЯ_9 не надано доказів на доведення правомірності своїх дій в частині призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , з огляду на наведене у сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору та не поніс судових витрат, тому суд не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.07.2024 №184 в частині призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Гурін

23.06.25