Справа № 520/7103/25
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
23 червня 2025 р. № 520/7103/25
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шляхова О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно до наказу Міністерства оборони України Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам від 07 червня 2018 року №260, як військовослужбовцю, який проходив службу на посаді командира навчального взводу викладача навчального курсу індивідуальної підготовки школи танкістів військової частини НОМЕР_2 за період з 01.06.2023 по 25.01.2025;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, відповідно до наказу Міністерства оборони України Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам від 07 червня 2018 року №260, як військовослужбовцю, який проходив службу на посаді командира навчального взводу викладача навчального курсу індивідуальної підготовки школи танкістів військової частини НОМЕР_2 за період з 01.06.2023 по 25.01.2025.
Обґрунтовуючи зазначив, що позивач, перебуваючи на посаді викладача навчального курсу індивідуальної підготовки школи танкістів військової частини у спірних періодах набув право на отримання додаткової винагороди, яку відповідач не нарахував та не виплатив. Вважає, що така бездіяльність відповідача суперечить чинному законодавству.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 відкрито спрощене провадження у вказаній адміністративній справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву, позивачу - відповідь на відзив.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши викладені сторонами обставини справи та надані на їх підтвердження докази, суд прийшов до наступного.
Позивач ОСОБА_1 у період з 06.01.2023 по 25.01.2025 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .
Згідно з наказом Військової частини НОМЕР_4 №6 від 06.01.2023, позивача призначено на посаду командира навчального взводу викладача навчального курсу індивідуальної підготовки школи танкістів військової частини НОМЕР_2 .
На підставі наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 21 січня 2024 року №85 та відповідно до пункту третього частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", позивача звільнено з військової служби у відставку за підпунктом "б" (за станом здоров`я).
18.02.2025 представником позивача подано адвокатський запит, в якому просила надати належним чином завірені копії документів щодо військовослужбовця ОСОБА_1 за період 07.01.2023 року по 25.01.2025.
Як зазначає представник, відповідачем не надано відповіді на адвокатський запит.
У зв`язку з наведеним, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.
Кабінет Міністрів України 09.08.2023 прийняв постанову №836 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168", яка набрала чинності з дня її опублікування (11.08.2023) та застосовується у частині виплати додаткової винагороди з 01.06.2023.
Постановою Кабінету Міністрів України від 15.09.2023 №1001 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168", яка набрала чинності з дня її опублікування (20.09.2023) та застосовується в частині виплати додаткової винагороди з 01.06.2023, абзац 6 пункту 1-1 Постанови №168 викладено в такій редакції: "Розмір додаткової винагороди за категоріями посад керівного та інструкторсько-викладацького складу у навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах) встановлюється згідно з додатком.". При цьому, у зазначеному додатку до Постанови №168 розміри додаткової винагороди визначені залежно від категорії посад.
Так, за змістом пункту 2 розділу XXXIV Порядку №260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з Постановою №168 виплачується в таких розмірах: від 15 000 до 30 000 гривень - військовослужбовцям, які обіймають посади керівного та інструкторсько-викладацького складу в навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах) (у розрахунку на місяць пропорційно часу здійснення підготовки та навчання персоналу).
Розмір додаткової винагороди за конкретними категоріями посад керівного та інструкторсько-викладацького складу затверджується Кабінетом Міністрів України. Перелік навчальних військових частин (навчальних центрів, навчальних підрозділів), а також посад керівного та інструкторсько-викладацького складу затверджується Міністром оборони України.
Відповідно до наказів військової частини НОМЕР_2 від 05.01.2024 № 5, від 27.01.2024 № 28, від 28.01.2024 № 29, від 28.02.2024 № 61, від 06.03.2024 № 68, від 25.03.2024 № 87, від 03.05.2024 №126, від 01.06.2024 № 155, від 01.06.2024 № 155, від 01.07.2024 № 187, від 10.07.2024 № 198, від 27.07.2024 № 217, від 14.08.2024 № 235, від 12.09.2024 № 264, від 12.09.2024 № 264, від 13.10.2024 № 297, від 16.10.2024 № 300, від 10.12.2024 № 361, від 25.01.2025 № 25, за періоди з: 05.06.2023 04.07.2023, 06.07.2023 14.07.2023, 18.07.2023 26.07.2023, 01.08.2023 03.08.2023, 20.11.2023 25.11.2023, 05.01.2024 27.01.2024, 29.01.2024 28.02.2024, 06.03.2024 25.03.2024, 03.05.2024 01.07.2024,08.07.2024 25.07.2024, 12.08.2024 10.12.2024, позивач, перебував на лікуванні, а отже підготовку та навчання персоналу в підрозділі не здійснював.
Відповідно до наказів військової частини НОМЕР_2 від 20.03.2023 № 81, від 08.05.2023 № 132, від 06.08.2023 № 222, від 05.12.2023 № 353, від 03.04.2024 № 96, за періоди з: 20.03.2023 31.03.2023, 08.05.2023 12.05.2023. 07.08.2023 23.08.2023, 06.12.2023 10.12.2023, 04.04.2024 20.04.2024, позивач, перебував у відпустці, а отже підготовку та навчання персоналу в підрозділі не здійснював.
З витягу з розрахунково-платіжної відомості №448 на виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 позивачу у період з 24.08.2023 19.11.2023 виплачено додаткову винагороду в сумі 87 220,16 грн.
Щодо решти періодів 07.01.2023 20.03.2023, 01.04.2023 07.05.2023, 13.05.2023 04.06.2023, 05.07.2023, 15.07.2023 17.07.2023, 27.07.2023 30.07.2023, 04.08.2023 06.08.2023, 24.08.2023 19.11.2023, 26.11.2023 05.12.2023, 11.12.2023 04.01.2024, 28.01.2024, 29.02.2024 05.03.2024, 26.03.2024 03.04.2024, 21.04.2024 02.05.2024, 02.07.2024 07.07.2024, 26.07.2024 11.08.2024, 11.12.2024 25.01.2025, на виконання ухвали суду про витребування доказів, відповідачем повідомлено, що позивач підготовку та навчання персоналу в підрозділі не здійснював, накази командира військової частини НОМЕР_2 про виплату позивачу додаткової винагороди відповідно до Постанови 168 за вказані періоди відсутні; розпорядження на здійснення підготовки, розклади занять, накази відповідача про організацію підготовки теж відсутні.
Таким чином, відсутня протиправна бездіяльність відповідача.
Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).
За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач спростував, а позивач не підтвердив правомірність заявлених позовних вимог, а тому, в їх задоволенні слід відмовити.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Шляхова