Справа № 826/9879/18
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження в адміністративній справі

19 червня 2025 р. № 826/9879/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брагар В. С., розглянувши питання про закриття провадження

за позовомКомпанія "Бош інтернешнл, Інк.", Вудкліфф Лейк, Нью Джерсі,300 Глен Роуд,США,07677,абон.скр. №40,м. Київ,03057

до відповідачаДержавний реєстратор Комунального підприємства «Київський міський бізнес-центр» Шпилька Валентина Федорівна, вул. Хрещатик, 10,м. Київ,01001,

провизнання протиправною та скасування реєстраційної дії від 29.12.2017,
ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась Компанія "Бош інтернешнл, Інк." із позовом до державного реєстратора Комунального підприємства "Київський міський бізнес-центр" Шпильки Валентини Федорівни та просить суд:

-визнати протиправною та скасувати реєстраційну дію, вчинену державним реєстратором Комунального підприємства "Київський міський бізнес-центр" Шпилькою Валентиною Федорівною по внесенню 29.12.2017 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" реєстраційного запису 7001716, про державну реєстрацію змін до установчих документів та зміну складу учасників юридичної особи Вищий навчальний заклад "Київський економічний інститут менеджменту" у формі товариства з обмеженою відповідальністю, код ЄДРПОУ 16459143, згідно з яким внесено запис про учасника (засновника) - товариство з обмеженою відповідальністю "Д-Трейд 2015", , замість дійсного учасника (засновника) - підприємства з іноземними інвестиціями "Бі енд Пі, Лтд" у формі товариства з обмеженою відповідальністю, .

Ухвалою від 30.04.2025 року суд прийняв адміністравну справу №826/9879/18 до свого провадження та призначив до розгялду за правилами загального позовного провадження.

Підготовче засідання призначено на 28 травня 2025 року на 12:30 год.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі, виходячи з наступних підстав.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п.1 ч.1 ст.19 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

При визначенні компетенції адміністративний суд виходить не лише із суб`єктного складу, а із суті спору. Так, спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій, яку слід розуміти як діяльність усіх суб`єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 09.12.2022 у справі №761/25659/21 зазначила, що сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції, необхідно з`ясовувати у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулась до суду.

Таким чином, публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим і відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі, наслідки цих обставин та відносин, що кореспондується із висновками викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі 815/1121/17 та від 20.08.2019 у справі № 805/2556/15-а.

Отже, критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їхній сукупності. Також, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Порівняльний аналіз змісту ст. 20 ГПК та ст. 19 КАС у сукупності дає підстави для висновку про те, що при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ у кожній конкретній справі недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер правовідносин, з яких виник спір.

Вирішуючи питання про належність спору до юрисдикції адміністративних судів, суд враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, зокрема, постанови від 05.06.2018 справа №805/4506/16-а, від 22.08.2018, справа №805/4505/16-а.

Велика Палата Верховного Суду в подібних правовідносинах прийшла до висновку, що оскарження реєстраційних дій, у тому числі щодо зміни засновників товариства, зумовлене необхідністю захисту корпоративних та майнових прав, а не прав у сфері публічно-правових відносин, а тому виключає розгляд справи в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на встановлення судом належності спору до юрисдикції господарських судів, слід закрити провадження у справі.

Згідно ч. 2 ст. 183 КАС України за результатами підготовчого засідання суд ухвалив закрити провадження у справі.

Суд роз`яснює позивачеві, що згідно з ч.2 ст.239 КАС України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст.ст. 183, 238, 239, 243, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі №826/9879/18 за позовом Компанії "Бош інтернешнл, Інк." до державного реєстратора Комунального підприємства "Київський міський бізнес-центр" Шпильки Валентини Федорівни закрити.

2. Роз`яснити позивачу про право звернутися з зазначеними вимогами в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В. С. Брагар