Справа № 420/1113/25
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1113/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі збільшеному до 70 000 гривень в розрахунку на місяць за періоди з 18.06.2022 по 30.06.2022; з 01.07.2022 по 31.07.2022; з 01.08.2022 по 31.08.2022; з 01.09.2022 по 30.09.2022; з 01.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 30.11.2022; з 01.12.2022 по 10.12.2022 року, з урахуванням фактично виплачених сум;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі збільшеному до 70 000 гривень в розрахунку на місяць за періоди 18.06.2022 по 30.06.2022; з 01.07.2022 по 31.07.2022; з 01.08.2022 по 31.08.2022; з 01.09.2022 по 30.09.2022; з 01.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 30.11.2022; з 01.12.2022 по 10.12.2022 року, з урахуванням фактично виплачених сум;

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000 гривень з розрахунку на місяць, за період з 18.06.2022 по 30.06.2022; з 01.07.2022 по 31.07.2022; з 01.08.2022 по 31.08.2022; з 01.09.2022 по 30.09.2022; з 01.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 30.11.2022; з 01.12.2022 по 10.12.2022 року;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000 гривень з розрахунку на місяць, за період з 18.06.2022 по 30.06.2022; з 01.07.2022 по 31.07.2022; з 01.08.2022 но 31.08.2022; з 01.09.2022 по 30.09.2022; з 01.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 30.11.2022; з 01.12.2022 по 10.12.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно фактичних обставин справи та доказів на їх підтвердження, позивач має право на додаткову винагороду, передбачену Постановою КМУ №168, у розмірі 30000,00 грн. пропорційно в розрахунку на місяць за період з 18.06.2022 по 30.06.2022; з 01.07.2022 по 31.07.2022; з 01.08.2022 но 31.08.2022; з 01.09.2022 по 30.09.2022; з 01.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 30.11.2022; з 01.12.2022 по 10.12.2022 року, а також у розмірі до 70000,00 грн. в розрахунку на місяць за період з 18.06.2022 по 30.06.2022; з 01.07.2022 по 31.07.2022; з 01.08.2022 но 31.08.2022; з 01.09.2022 по 30.09.2022; з 01.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 30.11.2022; з 01.12.2022 по 10.12.2022 року. Проте, вказані суми позивачу не виплачено, що і стало підставою для звернення до суду.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 21.01.2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (відповідно до ст. 262 КАСУ) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

31.03.2025 року за вхід.№ЕС/29874/25 надійшов відзив на позов, в якому, зокрема, наголошено на необґрунтованості вимог позивача, оскільки відповідно до Постанови №168 (зі змінами)та на підставі окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 року №912/з/29 Позивачу була виплачена додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн. 00 коп. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за періоди з 01.06.2022 по 31.12.2022.

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакціях, що діяли у періоди 18.06.2022 по 30.06.2022; з 01.07.2022 по 31.07.2022; з 01.08.2022 по 31.08.2022; з 01.09.2022 по 30.09.2022; з 01.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 30.11.2022; з 01.12.2022 по 10.12.2022 року) інформації про додаткову винагороду, у розмірі, збільшеному до 70 000 гривень - відсутня.

У подальшому до пункту 1 Постанови №168 вносились зміни, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2024 №419 застосовується з 1 квітня 2024 року, з`являється інформація про додаткову винагороду, у розмірі, збільшеному до 70 000 гривень.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 21.04.2022 по теперішній час, згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.04.2022 №46.

Згідно витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.06.2022 №89:

«1. Вважати такими, що вибули:

1.1 У відрядження:

У розпорядження командувача ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » терміном з 17 червня 2022 року до окремого розпорядження з метою виконання завдань з геопросторової підтримки та проведення ротації:

капітана ОСОБА_2 , старшого топографа топогеодезичного відділу. Слідує на автомобілі КАМАЗ4310 в/н НОМЕР_2 . Озброєний: ПМ № ЄО6230 та 16-ма набоями до ПМ; АК-74 № НОМЕР_3 та 120-ма набоями до АК-74;

Вищевказаних військовослужбовців зняти з котлового забезпечення з « 17» червня 2022 року.

Підстава: бойовий наказ начальника 13 фотограмметричного центру №30 від 16.06.2022.».

Згідно витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.12.2022 №224:

«1. Вважати такими, що прибули:

1.2. З відрядження:

з ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » м. Запоріжжя (попередня назва ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») 12 грудня 2022 року:

капітана ОСОБА_2 , старшого топографа топогеодезичного відділу.

Вищевказаних військовослужбовців зарахувати на котлове забезпечення з вечері 12 грудня 2022 року.

Підстава: посвідчення про відрядження 108, 109, 111 від 16.06.2022 р.».

Відповідно до Постанови №168 (зі змінами)та на підставі окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 року №912/з/29 Позивачу була виплачена додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн. 00 коп. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за періоди:

01 червня по 30 червня 2022 року, відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по адміністративно-господарчої діяльності) від 01.07.2022 рік №54;

01 липня по 31 липня 2022 року, відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по адміністративно-господарчої діяльності) від 01.08.2022 рік №69;

01 серпня по 31 серпня 2022 року, відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по адміністративно-господарчої діяльності) від 01.09.2022 рік №83;

01 вересня по 30 вересня 2022 року, відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по адміністративно-господарчої діяльності) від 01.10.2022 рік №92;

01 жовтня по 31 жовтня 2022 року, відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по адміністративно-господарчої діяльності) від 01.11.2022 рік №108;

01 листопада по 30 листопада 2022 року, відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по адміністративно-господарчої діяльності) від 01.12.2022 рік №125;

01 грудня по 31 грудня 2022 року, відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по адміністративно-господарчої діяльності) від 05.01.2023 рік №13.

Отримання вищезазначеної винагороди в розмірі 30 000 грн. 00 коп. підтверджує картка особового рахунку Позивача за 2022 рік.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Дискреція не є довільною, вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки, за положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судовий контроль не суперечить державному контролю, ці види контролю доповнюють один одного та забезпечують збалансовану систему стримувань і противаг.

Право на звернення до суду мають особи, права, свободи та інтереси яких порушені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень на момент звернення. Особа, яка звертається до адміністративного суду за захистом самостійно, визначає спосіб, передбачений статтею 5 КАС України, та обґрунтовує у позовній заяві заявлені вимоги, задоволення яких повинно призвести до поновлення прав, свобод та інтересів.

Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючи ознаки позову), є предмет і підстава.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога.

Звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Водночас суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Крім того, чітке визначення предмета позову та суті спірних правовідносин має значення, зокрема, і для правильного обчислення строку звернення до суду.

Оцінка предмета заявленого позову як наслідок наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Зміст позовних вимог - це вимоги позивача (предмет позову). Предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів.

Іншими словами зміст позовних вимог - це максимально чітко і зрозуміло сформовані визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу у прохальній частині позову.

Подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.02.2024 у справі №990/150/23.

Також суд звертає увагу на те, що у статті 9 КАС України закріплені принципи змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі.

Так, відповідно до частин першої, четвертої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами (пункт 1 частини другої статті 72 КАС України).

У силу вимог статей 73-76 КАС України докази мають бути належними (містити інформацію щодо предмета доказування), допустимими (одержаними з дотриманням порядку, встановленого законом), достовірними (на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи), достатніми (які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування).

Таким чином, виходячи з принципів змагальності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, суд визначає, які обставини входять до предмета доказування, які докази подані або мають бути подані тим чи іншим учасником справи, вживає заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, в тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи, та надає оцінку зібраним у справі доказам на предмет їх належності, допустимості, достовірності і достатності.

Водночас принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин). Під час розгляду справи суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених позивачем вимог.

Указаний принцип знайшов своє відображення у частині другій статті 9 КАС України, в якій вказано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом зазначеної норми це право суд може здійснити за результатом розгляду справи за наявності на це підстав. Тобто процесуальний закон надає право (не обов`язок) суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів.

Подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.02.2024 у справі №990/150/23.

Окрім того, зазначений принцип також передбачає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

Верховний Суд неодноразово наголошував на неможливості виходу за межі позовних вимог із порушенням принципу диспозитивності у випадку самостійно обрання правової підстави та предмету позову, оскільки принцип стабільності є визначальним в цьому випадку. Принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до адміністративного суду. Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких просять сторони, і за загальним правилом, не повинен виходити за межі цих вимог. Тобто суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених вимог.

Аналогічні правові висновки сформовані у постановах Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №824/399/17-а, від 06.03.2019 у справі №571/1306/16-ц, від 29.05.2019 у справі №2-3632/11, від 15.07.2019 у справі №235/499/17, від 17.07.2019 у справі №523/3612/16-ц, від 24.07.2019 у справі №760/23795/14-ц, від 25.09.2019 у справі №642/6518/16-ц, від 30.10.2019 у справі №390/131/18, від 06.11.2019 у справах №464/4574/15-ц, №756/17180/14-ц, від 13.11.2019 у справі №697/2368/15-ц, від 04.12.2019 у справі №635/8395/15-ц, від 01.04.2020 у справі №686/24003/18, від 01.07.2020 у справі №287/575/16-ц, від 19.08.2020 у справі №287/587/16-ц.

Вихід суду за межі позовних вимог можливий у тому разі, якщо позивач, вказавши у заяві одну конкретну вимогу, не зазначив іншу, яка має послідовний зв`язок із попередньою та випливає із фактичної спірної ситуації, викладеної у позовній заяві. Наприклад, позивач просить визнати протиправними дії, бездіяльність суб`єкта владних повноважень, однак не просить суд зобов`язати його вчинити певні дії чи прийняти рішення; просить визнати протиправним акт індивідуальної дії, однак не просить суд про його скасування тощо.

Отже, суд вправі за своєю ініціативою з метою необхідності захисту прав і охоронюваних законом інтересів фізичних і юридичних осіб вийти за межі заявлених позивачем вимог, однак відповідно до імперативних вимог процесуального законодавства.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №804/1457/17, від 11.12.2018 у справі №802/295/17-а, від 13.04.2023 у справі №757/30991/18-а тощо.

До початку розгляду судом справи по суті позивач має право у спосіб подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову (постанова Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №264/4263/16-ц).

Відповідно, право особи звернутися до суду з самостійно визначеними позовними вимогами узгоджується з обов`язком суду здійснити розгляд справи в межах таких вимог. Вихід за межі позову можливий у виняткових випадках, зокрема, коли повний та ефективний захист прав, свобод та інтересів неможливий у заявлений позивачем спосіб. При цьому такий вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, свобод та інтересів, щодо яких подана позовна заява (постанова Верховного Суду від 24.09.2019 у справі №819/1420/15).

Установлюючи правило, що суд розглядає адміністративну справу в межах позовних вимог, частиною другою статті 9 КАС України встановлено виключення у вигляді можливості у суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Такі повноваження суду щодо визначення меж розгляду адміністративної справи є субсидіарними, вони не можуть змінювати предмет спору, а лише стосуються обсягу захисту порушеного права (постанови Верховного Суду від 07.02.2020 у справі №826/11086/18, від 05.05.2022 у справі №810/973/18).

Таким чином, принцип диспозитивності передбачає розгляд судом справи в межах позовних вимог і підстав позову, визначених особою, яка звернулася за захистом до суду. Вихід суду за межі позовних вимог процесуальний закон допускає як виняток у разі, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, і таких відхід обґрунтований судом у судовому рішенні. При цьому, повноваження суду щодо визначення меж розгляду адміністративної справи є субсидіарними, вони не можуть змінювати предмет спору, а лише стосуються обсягу захисту порушеного права.

Відповідно до матеріалів справи, звертаючись до суду із позовом, позивач просив зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі збільшеному до 70 000 гривень в розрахунку на місяць за періоди 18.06.2022 по 30.06.2022; з 01.07.2022 по 31.07.2022; з 01.08.2022 по 31.08.2022; з 01.09.2022 по 30.09.2022; з 01.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 30.11.2022; з 01.12.2022 по 10.12.2022 року, з урахуванням фактично виплачених сум та додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000 гривень з розрахунку на місяць, за період з 18.06.2022 по 30.06.2022; з 01.07.2022 по 31.07.2022; з 01.08.2022 но 31.08.2022; з 01.09.2022 по 30.09.2022; з 01.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 30.11.2022; з 01.12.2022 по 10.12.2022 року.

Разом з тим, як встановлено судом, відповідно до Постанови №168 (зі змінами)та на підставі окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 року №912/з/29 Позивачу була виплачена додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн. 00 коп. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за періоди:

01 червня по 30 червня 2022 року, відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по адміністративно-господарчої діяльності) від 01.07.2022 рік №54;

01 липня по 31 липня 2022 року, відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по адміністративно-господарчої діяльності) від 01.08.2022 рік №69;

01 серпня по 31 серпня 2022 року, відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по адміністративно-господарчої діяльності) від 01.09.2022 рік №83;

01 вересня по 30 вересня 2022 року, відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по адміністративно-господарчої діяльності) від 01.10.2022 рік №92;

01 жовтня по 31 жовтня 2022 року, відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по адміністративно-господарчої діяльності) від 01.11.2022 рік №108;

01 листопада по 30 листопада 2022 року, відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по адміністративно-господарчої діяльності) від 01.12.2022 рік №125;

01 грудня по 31 грудня 2022 року, відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по адміністративно-господарчої діяльності) від 05.01.2023 рік №13.

Отримання вищезазначеної винагороди в розмірі 30 000 грн. 00 коп. підтверджує картка особового рахунку Позивача за 2022 рік.

Не заперечується отримання додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн. 00 коп. за період з 01.06.2022 по 31.12.2022 і позивачем.

Також суд погоджується з доводами відповідача щодо відсутності у позивача права на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 у розмірі, збільшеному до 70 000 гривень в розрахунку на місяць за періоди з 18.06.2022 по 30.06.2022; з 01.07.2022 по 31.07.2022; з 01.08.2022 по 31.08.2022; з 01.09.2022 по 30.09.2022; з 01.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 30.11.2022; з 01.12.2022 по 10.12.2022 року.

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакціях, що діяли у періоди 18.06.2022 по 30.06.2022; з 01.07.2022 по 31.07.2022; з 01.08.2022 по 31.08.2022; з 01.09.2022 по 30.09.2022; з 01.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 30.11.2022; з 01.12.2022 по 10.12.2022 року) інформації про додаткову винагороду, у розмірі, збільшеному до 70 000 гривень - відсутня.

У подальшому до пункту 1 Постанови №168 вносились зміни, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2024 №419 застосовується з 1 квітня 2024 року:

«1. Пункт 1 після абзацу першого доповнити новим абзацом такого змісту:

«Поліцейським, які виконують бойові (спеціальні) завдання під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій, за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань додатково до додаткової винагороди, визначеної абзацом першим цього пункту, виплачується одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень.».

У зв`язку з цим абзац другий вважати абзацом третім.

2. В абзаці другому пункту 1-1 слова діях та заходах замінити словами діях та заходах. У разі виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території противника військовослужбовцям додатково виплачується одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань».

У період з 18.06.2022 по 30.06.2022; з 01.07.2022 по 31.07.2022; з 01.08.2022 по 31.08.2022; з 01.09.2022 по 30.09.2022; з 01.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 30.11.2022; з 01.12.2022 по 10.12.2022 року Постанова КМУ №168 діяла в редакції із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ №217 від 07.03.2022; №350 від 22.03.2022; №400 від 01.04.2022; №754 від 01.07.2022; №793 від 07.07.2022; №1066 від 27.09.2022; №1146 від 08.10.2022 та дійсно не передбачала виплату додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 70 000 гривень в розрахунку на місяць.

Крім того, посилання Позивача на пункти з розділу XXXIV "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 також є необгрунтованим, у зв`язку з тим що спірними є періоди 18.06.2022 по 30.06.2022; з 01.07.2022 по 31.07.2022; з 01.08.2022 по 31.08.2022; з 01.09.2022 по 30.09.2022; з 01.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 30.11.2022; з 01.12.2022 по 10.12.2022, а Наказ 260, доповнено новим розділом «XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» лише 25 січня 2023 року №44 наказом Міністра оборони України.

Реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

Правильність саме такого тлумачення змісту частини 1 статті 77 та частини 2 статті 77 КАС України підтверджується правовим висновком постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 по справі №520/2261/19, що визначений у статті 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку Позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Керуючись ст.ст.2-9, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Військова частина НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 )

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА

.