Справа № 140/2653/25
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року ЛуцькСправа № 140/2653/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі ГУ ПФУ в Житомирській області) про визнання протиправним рішення від 05 лютого 2025 року №83 щодо відмови у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ «Про державну службу» (далі Закон №889-VIII); зобов`язання здійснити переведення та виплату пенсії за віком відповідно до Закону №889-VІІІ з дати звернення (30 січня 2025 року), зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 19 квітня 2006 року по 23 вересня 2016 року, та з визначенням розміру пенсії відповідно до наданих із заявою довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих виконавчим комітетом Люблинецької селищної ради від 20 січня 2025 року №1 та від 30 січня 2025 року №3.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-ІV) та вона 30 січня 2025 року звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII. Проте рішенням ГУ ПФУ в Житомирській області від 05 лютого 2025 року №83 було відмовлено у задоволенні заяви у зв`язку з тим, що відсутній необхідний стаж державної служби станом на 01 травня 2016 року (робота в органах місцевого самоврядування не враховується до стажу державної служби).

Позивач не погоджується із таким рішенням та зазначила, що період її роботи з 19 квітня 2006 року по 23 вересня 2016 року відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283 (далі - Порядок №283), підлягає зарахуванню до стажу державної служби, що станом на 01 травня 2016 року становить не менше 10 років.

ОСОБА_1 вважає, що оскільки на момент звернення із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VІІІ вона досягла необхідного віку та у неї наявний необхідний стаж (понад 38 років, з них стаж, який зараховується до державної служби, - не менше 10 років станом на 01 травня 2016 року), то наявні правові підстави для призначення пенсії в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати працюючого державного службовця.

З наведених підстав позивач просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.23-26). В обґрунтування цієї позиції вказав, що засобами програмного забезпечення ГУ ПФУ в Житомирській області було визначене уповноваженим органом на розгляд заяви ОСОБА_1 від 30 січня 2025 року. В результаті розгляду наданих позивачем документів встановлено, що позивач перебуває на обліку в територіальному органі Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV. ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону №889-VІІІ через відсутність необхідного стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. При цьому час роботи в органах місцевого самоврядування, в тому числі на виборних посадах, зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ до 04 липня 2001 року, тобто на дату набрання чинності Законом України від 07 червня 2001 року №2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі Закон №2493-III). Час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом №2493-III, підлягає зарахуванню до стажу державної служби лише для встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки. Оскільки позивач станом на 01 травня 2016 року не займала посаду державної служби та не має не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу», а також не є особою, яка на день набрання чинності цим Законом мала не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу», то не може вважатися особою, яка з досягненням пенсійного віку має право на перехід на пенсію державного службовця.

Також відповідач вважає, що з огляду на відсутність у позивача права на переведення на пенсію державного службовця вимоги щодо розрахунку пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату ним не вирішувалися і задоволенню судом не підлягають (є передчасними).

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Ухвалою суду від 19 червня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання ГУ ПФУ в Житомирській області про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

За відомостями трудової книжки НОМЕР_1 (а.с.13-15) ОСОБА_1 двічі обрана сільським головою Старокошарівської сільської ради - 19 квітня 2006 року та 16 листопада 2010 року (а.с.13-15); 19 квітня 2006 року прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування та їй призначено 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування; 28 травня 2008 року присвоєно 8 ранг посадової особи місцевого самоврядування; 16 листопада 2010 року присвоєно 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування. На зазначеній посаді позивач перебувала безперервно з 19 квітня 2006 року по 23 вересня 2016 року.

Зі змісту відзиву на позов ГУ ПФУ в Житомирській області слідує, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області) та з 21 листопада 2023 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV, що не є спірним.

Згідно з розрахунком стажу (форма РС-право) страховий стаж позивача становить 38 років 9 місяців 26 дні (а.с.10).

30 січня 2025 року позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою, в якій просила перевести її на пенсію державного службовця відповідно до Закону №889-VIII (а.с.32-33). До заяви долучено, зокрема, довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, видані виконавчим комітетом Люблинецької селищної ради від 20 січня 2025 року №1 та від 30 січня 2025 року №3 (а.с.11-12).

Після реєстрації заяви та формування електронної пенсійної справи працівниками ГУ ПФУ у Волинській області заява позивача відповідно до принципу екстериторіальності була розглянута ГУ ПФУ в Житомирській області з прийняттям рішення від 05 лютого 2025 року №83 про відмову у перерахунку пенсії (а.с.8). Таке рішення мотивоване тим, що статтею 25 Закону №3723-ХІІ визначено категорії посад державних службовців, в залежності від яких встановлюються ранги державних службовців. Згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 19 квітня 2006 року прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування. Час роботи на посадах в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу державної служби по 04 липня 2001 року, отже період роботи на посаді сільського голови з 19 квітня 2006 року по 01 травня 2016 року не може бути зараховано до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу». Станом на 01 травня 2016 року стаж ОСОБА_1 на посадах, віднесених до відповідних посад державних службовців, відсутній.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01 травня 2016 року визначалися Законом №3723-XI.

Частиною першою статті 37 Закону №3723-XI установлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стаж державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Правове регулювання пенсійного забезпечення державних службовців з 01 травня 2016 року з дати набрання чинності Законом №889-VIII - зазнало змін. Відповідно до статті 90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII визнано такими, що втратили чинність: Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Так згідно з пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №822/524/18).

Водночас для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону №3723-ХІІ передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Отже, з наведеного випливає, що обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №735/939/17, від 10 липня 2018 року у справі №591/6970/16-а.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 січня 2025 року позивач звернулася із заявою про перехід на інший вид пенсії пенсію державного службовця відповідно до Закону №889-VIII.

Спірним у цій справі є наявність у позивача набутого до 01 травня 2016 року стажу роботи на посадах, який зараховується до стажу державної служби та величина якого, окрім іншого (страхового стажу, віку особи), має вплив на наявність в особи права на пенсію, що призначається на підставі пунктів 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII.

З огляду на наведене вище правове регулювання спірних правовідносин суд зауважує, що до стажу державної служби може бути враховано лише стаж, набутий на посадах державної служби або прирівняних до них посадах до 01 травня 2016 року. Стаж, набутий після 01 травня 2016 року на посадах державної служби, зараховується до страхового стажу і відповідно до статті 90 Закону №889-VІІІ слугує підставою для призначення пенсії та обрахунку її розміру відповідно до Закону №1058-IV.

Конституційний Суд України у Рішенні від 23 грудня 2022 року №3-р/2022 зазначив, що підпункт 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ не дає можливості враховувати стаж державної служби, набутий після 01 травня 2016 року, як такий, що відповідає вимогам пунктів 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ, та для набуття у зв`язку із цим права на призначення пенсії державного службовця на підставі статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Такі висновки суду відповідають правовим позиціям Верховного Суду, які викладені у постанові від 22 травня 2024 року у справі №500/1404/23.

Із рішення відповідача від 05 лютого 2025 року №83 слідує, що підставою для відмови позивачу у переході на пенсію за віком на підставі Закону №889-VIII є відсутність необхідного стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби станом на 01 травня 2016 року (а.с.8). За доводами ГУ ПФУ в Житомирській області час роботи в органах місцевого самоврядування, в тому числі на виборних посадах, зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ до 04 липня 2001 року, тобто на дату набрання чинності Законом №2493-III.

Як встановлено судом із записів трудової книжки НОМЕР_1 (а.с.13-15), ОСОБА_1 перебувала на посаді сільського голови з 19 квітня 2006 року по 23 вересня 2016 року.

04 липня 2001 року набрав чинності Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (Закон №2493-III).

Пунктом 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2493-III передбачено, що дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 14 Закону №2493-III в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад, зокрема, четверта категорія - посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад.

Пунктом 8 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

На виконання постанови Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року «Про введення в дію Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.491) постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283 було затверджено Порядок №283 (діяв до 01 травня 2016 року). Цим Порядком визначено посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Пунктом 2 Порядку №283 (у редакції, чинній на час обрання позивача сільським головою) установлено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Отже, наведеними нормами передбачено зарахування до стажу державної служби періоду роботи на посаді сільського голови та спростовуються мотивація відповідача у спірному рішенні про те, що стаж роботи на посадах в органах місцевого самоврядування може зараховуватися до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця, лише до 04 липня 2001 року.

Ці висновки суду узгоджуються із висновками Верховного Суду у постановах від 13 травня 2021 року у справі №623/198/17 у подібних правовідносинах.

Таким чином, період роботи позивача на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статтею 14 Закону №2493-III (у цьому випадку сільським головою), підлягає зарахуванню до стажу державної служби за період з 19 квітня 2006 року по 30 квітня 2016 року.

Приймаючи рішення, ГУ ПФУ в Житомирській області необґрунтовано дійшло висновку, що станом на 01 травня 2016 року позивач не працювала на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії державного службовця.

Для реалізації права на одержання пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» крім наявності спеціального стажу - понад 10 років державної служби станом на 01 травня 2016 року і ОСОБА_1 обіймала посаду на вказану дату, виконуються й інші умови: щодо віку (позивач досягла віку 61 рік) та страхового стажу (становить більше 38 років). У зв`язку із цим необґрунтованою є відмова відповідача у переведенні ОСОБА_1 на інший вид пенсії.

З приводу позовної вимоги про врахування ГУ ПФУ в Житомирській області довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії, то суд зазначає, що у цій справі спір виник щодо права позивача на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у сукупності із пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, оскільки відповідач не визнав за ОСОБА_1 цього права.

ГУ ПФУ в Житомирській області в оскаржуваному рішенні надавало оцінку лише наявності у позивача відповідного стажу державної служби поряд з іншими вимогами до страхового стажу та віку. Питання обчислення розміру пенсії на підставі відповідних довідок вирішується вже після того, як установлено право на пенсію.

Виходячи зі змісту оскаржуваного рішення, суд вважає, що оскільки стосовно таких довідок відсутня оцінка у спірному рішенні, то вимоги позивача у цій частині є передчасними.

Верховний Суд у постанові від 12 вересня 2023 року у справі №560/8328/22, у якій предметом спору були подібні правовідносини, зазначив, що вимоги позивача зобов`язати обрахувати пенсію за віком з урахуванням заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, є передчасними, оскільки стосуються розміру пенсійних виплат, який ще не обрахований суб`єктом владних повноважень, який наділений такою дискрецією, наслідки якої можуть бути предметом перевірки судом на відповідність критеріям, визначеним у статті 2 КАС України, а отже така вимога спрямована на майбутнє, через що не підлягає задоволенню з огляду на те, що судовому захисту підлягає тільки порушене право.

Тож з урахуванням наведеного вимоги позову про визначення розміру пенсії з урахуванням довідок, виданих виконавчим комітетом Люблинецької селищної ради від 20 січня 2025 року №1 та від 30 січня 2025 року №3 про складові заробітної плати для призначення пенсії, задоволенню не підлягають (є передчасними).

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що оскільки рішеннями ГУ ПФУ в Житомирській області позивачу безпідставно відмовлено у переведенні на інший вид пенсії (за наявності умов для реалізації права на одержання пенсії державного службовця згідно із пунктом 10 розділу ХІ Закону №889-VIII та відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ), то позовні вимоги належить задовольнити у спосіб визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Житомирській області від 05 лютого 2025 №83 та зобов`язання ГУ ПФУ в Житомирській області перевести ОСОБА_1 з 30 січня 2025 року (з часу звернення із заявою) на пенсію державного службовця за віком відповідно Закону України «Про державну службу», зарахувавши до стажу державної служби періоди її роботи з 19 квітня 2006 року по 30 квітня 2016 року, та про відмову у задоволенні решти позовних вимог.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позову на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 605,60 грн, сплачений в розмірі 1211,20 грн квитанцією від 11 березня 2025 року №0.0..2 (а.с.4, 18).

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (10003, Житомирська область, місто Житомир, вулиця Ольжича, будинок 7, ідентифікаційний код юридичної особи 13559341) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 05 лютого 2025 року №83.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перевести ОСОБА_1 з 30 січня 2025 року на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», зарахувавши до стажу державної служби період роботи з 19 квітня 2006 року по 30 квітня 2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судові витрати у сумі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк