Справа № ЗП/260/57/25
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

23 червня 2025 рокум. Ужгород№ ЗП/260/57/25
Закарпатський окружний адміністративний суд в особі головуючої судді Калинич Я.М. розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 про заборону вчиняти дії,

ВСТАНОВИВ:

До Закарпатського окружного адміністративного суду 20 червня 2025 року надійшла заява про забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти будь-які дії, пов`язані з мобілізацією та призовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу по мобілізації до розгляду по суті справи Закарпатським окружним адміністративним судом щодо визнання дій неправомірними.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 незаконно утримується ІНФОРМАЦІЯ_3 і, за повідомленням заявника, 17.06.2025 року відповідач довів до його відома, що 20.06.2025 року його «мобілізують» та направляють для проходження військової служби до військової частини попри те, що він має відстрочку від призову під час мобілізації. Заявник вважає такі дії з прийняття рішення про мобілізацію без врахування наявності у нього відстрочки від призову під час мобілізації до 07.08.2025 року не правомірними, та готує позов до суду із оскарження дій ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заявник зазначає, що очевидними є наступні факти:

- ОСОБА_1 має відстрочку від призову під час мобілізації до 07.08.2025 року;

- ОСОБА_1 проходив ВЛК 06.07.2024 року, та попри це, ІНФОРМАЦІЯ_5 примусив його пройти «позачергове ВЛК перед мобілізацією» 19.06.2025 року;

- з 17.06.2025 року ОСОБА_1 перебуває в будівлі ІНФОРМАЦІЯ_4 , звертався із усною заявою , щодо неправомірності його утримання, примусу до проходження «позачергового ВЛК перед мобілізацією», та його звернення залишені без уваги;

- ОСОБА_1 19.06.2025 року, перебуваючи в ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав повідомлення про підготовку щодо нього Наказу про мобілізацію без розгляду заяви про відстрочку.

Заявник вважає очевидним що докази, що долучені до цієї заяви, вказують на високу ймовірність наміру Відповідача здійснити неправомірні дії мобілізувати Позивача, попри наявність в військово обліковому документі відомостей про відстрочку ОСОБА_1 до 07.08.2025 року.

Дії із затримання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусу його до проходження «позачергового ВЛК з метою мобілізації», оголошеного наміру мобілізувати Відповідачем Позивача буде предметом позову з оскарження таких дій, а заява що подається, передує поданню такого позову. Очевидним також вважає те, що з мобілізацією ОСОБА_1 , буде нівельовано його право на судовий захист порушеного права. А тому - єдиним належним та прийнятним способом реалізації та убезпечення такого права є подання заяви про забезпечення позову, щодо заборони вчинення дій з мобілізації ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану заяву, суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову слід відмовити, виходячи з такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частин першої та другої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Інститут забезпечення позову є інструментом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову при існуванні очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами, а також застосовані у дозволений законодавством спосіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен переконатися, що спірне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Так, у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №826/16509/18 щодо «очевидності» ознак протиправності дій та порушення прав позивача зазначено, що попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх «якість»: вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваних рішень (дій) поза обґрунтованим сумнівом.

Сама ж лише незгода заявника із діями суб`єкта владних повноважень та подальше можливе звернення до суду з позовом про визнання їх протиправними і зобов`язання вчинити певні дії ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №800/521/17 зазначила, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Суд зазначає, що на момент розгляду заяви ОСОБА_1 у суду відсутні правові підстави для встановлення очевидних ознак протиправності оскаржуваних у цій справі дій ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Обставини щодо правомірності/протиправності дій щодо мобілізації заявника на військову службу мають бути предметом доказування у справі щодо оскарження протиправних дій ІНФОРМАЦІЯ_4 та можуть бути встановлені/спростовані за результатами дослідження та оцінки доказів.

Доводи, які заявник наводить в обґрунтування висунутих вимог щодо вжиття ініційованих заходів забезпечення позову, базуються на припущеннях щодо ймовірності здійснення представниками ІНФОРМАЦІЯ_4 , як зазначає заявник, мобілізаційних заходів щодо нього.

Суд звертає увагу, що ці аргументи ґрунтуються виключно на припущеннях і не підтверджені жодними доказами.

Безумовно, рішення, дії або бездіяльність суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів правовідносин. Це може завдавати шкоди і мати наслідки, які заявник оцінює негативно.

Проте суд звертає увагу, що відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі. Ініційовані заходи забезпечення позову не можуть бути спрямовані на фактичне вирішення спору по суті поза межами судового розгляду справи у встановленому процесуальним законом порядку.

Більше того, пунктом 5 частини третьої статті 151 КАС України встановлено заборону вжиття заходів забезпечення адміністративного позову встановленням заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі.

Аналіз доводів у заяві про забезпечення позову дає підстави вважати, що твердження заявника ґрунтуються виключно на припущеннях та прогнозованих небажаних для заявника наслідків у вигляді ймовірного призову на військову службу.

За наслідками аналізу поданої заяви про забезпечення позову на предмет ймовірності спричинення невідворотних наслідків та порушення прав та інтересів заявника суд дійшов висновку, що застосування судом обраних заявником заходів забезпечення позову не може ґрунтуватися лише на припущеннях щодо вчинення уповноваженими органами дій щодо можливого призову позивача на військову службу (мобілізацію), як і ґрунтуватись на незгоді заявника з відповідними діями.

Натомість вжиття судом заходів забезпечення позову у спосіб, ініційований ОСОБА_1 з визначених ним підстав без з`ясування фактичних обставин справи означатиме надання судом передчасних правових оцінок і ототожнюватиметься з фактичним вирішенням спору, що є неприпустимим.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, оскільки заявником не доведено дійсну наявність обставин, передбачених частиною другою статті 150 КАС України, для вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Я. М. Калинич