Справа № 380/12501/25
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 червня 2025 рокусправа № 380/12501/25
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Москаль Р.М. перевірив матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військова частина НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач) з такими вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 01.05.2023 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 01.05.2023 року включно відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;

- нарахувати та виплатити компенсацію втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.

Відповідно до вимог статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи:

- відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

- немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною другою цієї статті визначено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам, встановленим КАС України з огляду на таке:

1) відповідно до пунктів 5,8 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: - виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; - зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; - перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; - зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (стаття 161 КАС України).

ОСОБА_1 у позовній заяві стверджує, що відповідач не нараховував та не виплачував йому індексацію-різницю, що призвело до виплати йому грошового забезпечення в заниженому розмірі. До позовної заяви позивач долучив довідку про нараховане грошове забезпечення, проте така довідка не належної якості, зі змісту якої для суду не зрозуміло ні за який рік видана така довідка, неможливо так само встановити розмір нарахованого та виплаченого грошового забезпечення, а також його складові. Таким чином, позивач повинен додати до позову докази, що підтверджують заявлені позовні вимоги, а саме довідку про нараховане грошове забезпечення за період із 2018 по 2023 роки ОСОБА_1 у розрізі його складових.

2) відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною п`ятою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду у справах щодо проходження публічної служби встановлюється місячний строк. Частиною третьою статті 122 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022 року) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками.

Проте, 19.07.2022 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» № 2352, яким внесено ряд важливих змін до діючого законодавства про працю. Зокрема, змін зазнали норми законодавства щодо порядку звернення громадян до суду у разі виникнення трудових спорів в частині строків таких звернень.

Частини перша та друга статті 233 Кодексу законів про працю України викладені у наступній редакції:

- працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (ч.1);

- із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Позивач оскаржує бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період із 01.03.2018 по 01.05.2023.

01.05.2023 позивач звільнений з військової служби, при цьому в наказі № 139 від 01.05.2023 (по стройовій частині) відповідач перелічив усі основні, додаткові та одноразові види грошового забезпечення та соціальних допомог/доплат, що будуть виплачені ОСОБА_1 при звільненні. Серед цих видів грошового забезпечення, що будуть виплачені ОСОБА_1 при звільненні, не вказано індексації грошового забезпечення за період із 01.03.2018 по 01.05.2023.

Отже, ознайомившись із наказом про звільнення від 01.05.2023, ОСОБА_1 розумів або повинен був розуміти, що ВЧ НОМЕР_1 не планує виплачувати йому при звільненні індексацію грошового забезпечення за період із 01.03.2018 по 01.05.2023. А отже - розпочався перебіг строку звернення до суду з позовом щодо виплати індексації грошового забезпечення. Відтак, тримісячний строк звернення до суду із вимогами щодо нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за спірні періоди сплив у серпні 2023 року.

Проте, до суду за захистом своїх прав позивач звернувся у червні 2025 року, тобто майже через два роки після того як повинен був дізнатися про порушення свого права на отримання індексації грошового забезпечення.

Щодо посилань позивача на те, що відповідно до статті 233 КЗпП України перебіг строку на звернення до суду у цій справі слід обчислювати від дати, коли позивач отримав достовірну та документальну підтверджену інформацію про обсяг і характер виплачених йому сум, тобто з моменту отримання довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення за спірний період у відповідь на запит, тобто з 11.06.2025 року, то суд звертає увагу на таке:

враховуючи релевантну практику Верховного Суду (постанова Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 21.03.2025 у справі № 460/21394/23, початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову з вимогами про стягнення заробітної плати слід обчислювати з моменту вручення позивачу письмового документа, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні.

Таким чином, навіть якщо прийняти твердження позивача, що він з якихось неочевидних для суду причин очікував на виплату йому індексації грошового забезпечення за період 2018-2023 рр. не щомісяця в складі грошового забезпечення, при звільненні з військової служби, то суд констатує, що 01.05.2023 з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.05.2023 № 139 позивач дізнався, що він: (1) звільнений зі служби та виключений зі всіх видів забезпечення з 01.05.2025 року; (2) про перелік усіх виплат, які відповідач планує виплатити йому у звязку із звільненням з військової служби, при цьому серед цих виплат відсутня індексація грошового забезпечення.

Отже, вже з моменту ознайомлення із наказом про звільнення позивачу було достеменно відомо, що відповідач не планує додатково до визначених в наказі складових грошового забезпечення та соціальних виплат нараховувати та виплачувати йому індексацію грошового забезпечення за 2018-2023рр. Відтак, тримісячний строк звернення до суду із вимогами щодо нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за спірні періоди сплив у серпні 2023 року. Оскільки про неправильне нарахування додаткової винагороди позивач мав дізнатися щонайпізніше після ознайомлення із наказом про звільнення, тому позивач мав можливість та підстави вчасно звернутися до відповідача із вимогою нарахувати належні суми. Проте, вчиняти дії щодо захисту свого порушеного права позивач почав лише 26.05.2025 (дата звернення до відповідача із заявою), тобто через 1 рік 8 місяців після граничного строку звернення до суду.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до відомостей із Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» ОСОБА_1 у січні 2024 року звертався до суду із вимогами до ВЧ НОМЕР_1 про нарахування та виплату йому індексації грошового забезпечення за період із 11.03.2017 по 28.02.2018. Зазначене свідчить про те, що позивачу достеменно було відомо про невиплату належної йому індексації грошового забезпечення.

Суд зауважує, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого. Позивач самостійно позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, оскільки не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Оскільки жодних доказів існування обставин, які були б об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду, позивач у заяві не навів, тому суд визнає зазначені позивачем підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду неповажними та відмовляє у поновленні строку звернення до суду.

Інших причин пропуску строку звернення до суду, встановленого статтею 233 КЗпП України, позивач не зазначив.

Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Керуючись ст.ст. 161, 169, 248, 256, 294 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач вправі усунути недоліки позовної заяви у десятиденний строк з дня одержання цієї ухвали у такий спосіб - скерувати суду шляхом подання через Єдину судову інформаційну-телекомунікаційну систему, підсистема «Електронний суд» заяву про усунення недоліків позовної заяви (вказати номер справи та прізвище судді), до якої долучити:

- клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду із обґрунтуванням поважності причин пропуску цього строку, а також доказів на підтвердження існування таких обставин;

- відомості про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період із 2018 по 2023 роки ОСОБА_1 у розрізі його складових.

Якщо позивач буде скеровувати заяву про усунення недоліків поштою на паперових носіях, то повинен зробити це в семиденний строк з дати отримання копії цієї ухвали (десятиденний строк суд встановив для скерування такої заяви засобами електронного зв`язку).

Якщо для виконання вимог КАС України та цієї ухвали буде потрібно більше часу, позивач вправі звернутися до суду з клопотанням про продовження цього строку.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

СуддяМоскаль Ростислав Миколайович