Справа № 420/11776/25
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022, 2023, 2024 рр; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату позивачці пенсії за віком з 08 січня 2025 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022, 2023, 2024 роки, тобто за три роки, що передують призначенню пенсії за віком, з урахуванням вже отриманих сум пенсії, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона у вересні 2014 року вона набула право на пенсію за вислугою років. У зв`язку з досягненням встановленого законом вику для виходу на пенсію за віком 08 січня 2025 року позивачка звернулася до Білгород-Дністровського відділу обслуговування громадян Головного Управління пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про призначення мені пенсії за віком. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України №82 від 14 січня 2025 року мені з 08 січня 2025 року була призначена пенсія за віком, розмір якої з доплатами встановлений мінімальний, 4339,11 грн. 17 лютого 2025 року орган пенсійного фонду провів допризначення і розмір пенсії встановлений у 4375 грн. Однак, у позивачки такий великий трудовий стаж і така маленька пенсія у порівнянні з колегами, які отримали пенсію за віком набагато вище, чому так трапилося, їй не було відомо. У зв`язку з викладеним, позивачка 01 березня 2025 року звернулася з заявою до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області, у який просила повідомити, який показник середньої заробітної плати в Україні та за які роки застосований пенсійним фондом при переводі позивачки з пенсії за вислугою років на пенсію за віком; які періоді страхового стажу враховані пенсійним фондом при переведені з одного виду пенсії на інший; які періоди і на якій підставі не зараховані, якщо показник середньої заробітної плати не врахований за три останніх роки перед зверненням за призначенням пенсії за віком, то провести призначення, перерахунок пенсії за віком саме за останні три роки. У квітні 2025 року позивачка отримала відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеської області від 20 березня 2025 року №7111--6554/ П-02/8-1500/25, з яких вбачається, що оскільки позивачка з 25.09.2014 отримувала пенсію за вислугу років, то при розрахунку пенсії за віком врахований показний середньої заробітної плати за 2014-2016 роки, підстав для розрахунку пенсії за віком з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2022-2024 роки немає. Позивачка не згодна з діями органу пенсійного фонду щодо не застосування для розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати за 2022-2024 роки, що зумовило її звернутися до суду із даним позовом.

Ухвалою судді від 23.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

07.05.2025 до суду від ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що позивачу 25.09.2014 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058 (далі по тексту - Закон № 1058) з урахуванням Закону України Про пенсійне забезпечення, положення якого застосовуються в частині визначення права на пенсію. За заявою від 08.01.2025 позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, обчислену при страховому стажі 42 роки 02 місяці (враховано по 31.12.2024), середньомісячній заробітній платі 10069,83 грн (коефіцієнт заробітку 1,25960 х 7994,47 грн середня заробітна плата за 2014-2016 роки, проіндексована), обчисленій за період з 01.07.2000 по 31.12.2024 за даними персоніфікованого обліку, та її розмір з 08.01.2025 встановлено на рівні 4863,33 грн, де: розмір пенсії за віком 4734,45 грн; доплата за 12 років понаднормативного стажу 128,88 грн. Головним управлінням під час переведення з одного виду пенсії на інший при розрахунку пенсії застосовано показник середньої заробітної плати за 2014-2016 (7994,47 грн - середня заробітна плата), проіндексовану в подальшому відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058 на 1,17, 1,11, 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796. Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду від пенсіонера. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Згідно з п. 2.8. р. ІІ Порядку № 22-1 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяли на дату призначення пенсії. Первинне призначення пенсії позивачу було здійснено 25.09.2014, а переведення 08.01.2025. Таким чином, здійснено не первинне призначення пенсії, а перехід з одного виду пенсії на інший. Позивачу було призначено пенсію за вислугу років та підстави для повторного призначення відсутні. У цьому випадку, розрахунок заробітної плати здійснюється з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення пенсії за вислугу років

13.05.2025 до суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, згідно з якою позивачці було призначено пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вона звернулася вперше. Слід також зазначити, що жодним із видів пенсій, встановлених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивачка не користувалась, тому, призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у 2025 році відбулось вперше. Таким чином, при призначенні позивачці у 2025 році пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підлягає застосуванню середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком згідно частини другої статті 40 цього Закону. Оскільки 60 років позивачці виповнилося 26 грудня 2024 року і вона звернулась за призначенням пенсії у січні 2025 року, при призначенні пенсії за віком підлягала застосуванню середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, а саме - за 2022-2024 роки.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та з 25.09.2014 їй призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058 (далі по тексту - Закон № 1058) з урахуванням Закону України Про пенсійне забезпечення, положення якого застосовуються в частині визначення права на пенсію.

За заявою від 08.01.2025 позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, обчислену при страховому стажі 42 роки 02 місяці (враховано по 31.12.2024), середньомісячній заробітній платі 10069,83 грн (коефіцієнт заробітку 1,25960 х 7994,47 грн середня заробітна плата за 2014-2016 роки, проіндексована), обчисленій за період з 01.07.2000 по 31.12.2024 за даними персоніфікованого обліку, та її розмір з 08.01.2025 встановлено на рівні 4863,33 грн, де: розмір пенсії за віком 4734,45 грн; доплата за 12 років понаднормативного стажу 128,88 грн.

Головним управлінням під час переведення з одного виду пенсії на інший при розрахунку пенсії застосовано показник середньої заробітної плати за 2014-2016 (7994,47 грн - середня заробітна плата), проіндексовану в подальшому відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058 на 1,17, 1,11, 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796.

На переконання позивачки, при обрахунку пенсії за віком відповідно до вимог ст.40 Закону № 1058-ІV підлягає застосуванню показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року перерахунку, а не за 2014-2016 рр, у зв`язку із чим вона звернулася до суду із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Ключовим у цій справі є питання наявності у позивача, якому призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII, що обчислена відповідно до положень Закону №1058-IV, права на призначення пенсії за віком відповідно до приписів статті 40 Закону № 1058-IV після досягнення пенсійного віку.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до преамбули Закону №1058-ІV, він визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

У статті 9 Закону №1058-ІV зазначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону №1058-ІV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Зазначені вище норми законодавства дають підстави вважати, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 червня 2020 року у справі №127/7522/17, де зазначив, що за змістом частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Верховний Суд України вже аналізував подібні правовідносини і у постанові від 29 листопада 2016 року у справі №133/476/15-а (№21-6331а15) обґрунтовано зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно із частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2024 року у справі №500/1216/23, встановивши, що позивачу з 11 лютого 2013 року було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788-ХІІ, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV він звернувся вперше 11 січня 2023 року.

Суд дійшов висновку про наявність у позивача права на нарахування та виплату територіальним органом Пенсійного фонду України пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, а саме: за 2020 - 2022 роки. З огляду на те, що за цих обставин має місце призначення іншого виду пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону відповідно до частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 27 листопада 2024 року у справі № 560/11681/23, від 16 січня 2025 року у справі № 580/4901/22, від 25 березня 2025 року у справі № 380/3740/24.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на нарахування та виплату територіальним органом Пенсійного фонду України пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, а саме: за 2022 - 2024 роки.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд також враховує встановлений ст.3 Конституції України, ст. 6 КАС України принцип верховенства права, який в адміністративному судочинстві зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд акцентує увагу на приписах ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022, 2023, 2024 рр.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату позивачці пенсії за віком з 08 січня 2025 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022, 2023, 2024 роки, тобто за три роки, що передують призначенню пенсії за віком, з урахуванням вже отриманих сум пенсії, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одну тисячу двісті одинадцять грн. 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк