Справа № 520/16065/25
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23 червня 2025 року Справа № 520/16065/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Садова М.І., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

у с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача у якому просить:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області які полягають у відмові виплачувати ОСОБА_1 щомісячну надбавку до пенсії 2000 грн станом на 01.07.2022 згідно постанові Кабінету Міністрів України від 01.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», нараховану у відповідності з рішенням. Харківського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2004 року (справа №520/15888/24), шляхом обмеження пенсії максимальним розміром щомісячну надбавку 2000 гри згідно постанові Кабінету Міністрів України від 01.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» станом на 01.07.2022 шляхом обмеження пенсії максимальним розміром (вимога-1);

- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 01.07.2021 виплачувати пенсію ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної надбавки 2000 гра згідно постанові Кабінету Міністрів України від 01.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», нараховану до його пенсії у відповідності з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року (справа №520/15888/24) без застосування понижуючих коефіцієнтів та обмежень пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум (вимога-2);

- визнати протиправними дії (бездіяльність) головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо застосування з 01.01.2025 до пенсії ОСОБА_1 понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період венного стану» (вимога-3);

- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відновити ОСОБА_1 виплату пенсії станом на 01.01.2025 в повному обсязі без застосування понижуючих коефіцієнтів та обмежень максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум (вимога-4);

- визнати протиправними дії (бездіяльність) головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у відмові виплачувати ОСОБА_1 зараховану до пенсії надбавку (індексацію за 2025 рік) станом на 01.03.2025 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення у 2025 році», шляхом обмеження пенсії максимальним розміром (вимога-5);

- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплачувати ОСОБА_1 станом на 01.03.2025 зараховану до пенсій надбавку 1500 гри (індексацію за 2025 рік) згідно постанові Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення у 2025 році», без застосування до пенсії понижуючих коефіцієнтів та обмежень максимальним розміром (вимога-6).

Вважаю, що цей адміністративний позов в частині позовних вимог-1 та -2 необхідно залишити без руху, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 122 цього Кодексу для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть установлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з припиненням виплати позивачу щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою № 713 від 01.07.2021.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 грудня 2020 року (справа № 510/1286/16-а) у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

При цьому, поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року №340/1019/19).

Верховний Суд наголошує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Верховний Суд у постанові від 31 березня 2021 року (справа №240/12017/19) відступив від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29 жовтня 2020 року по справі №816/197/18, від 20 жовтня 2020 року по справі №640/14865/16-а, від 25 лютого 2021 року по справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року по справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20 жовтня 2020 року по справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25 лютого 2021 року по справі №822/1928/18) та дійшла наступного правового висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів; 2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

З урахуванням наведеного колегія суддів КАС ВС вважає помилковими доводи позивача про те, що про порушення своїх прав останній дізнався із змісту листа відповідача, оскільки отримання такого листа не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується та не змінює початок перебігу строку звернення до суду.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03.07.2024 (справа № 400/14847/23).

Позивач пов`язує порушення його прав з невиплатою з 01.07.2021 доплати до пенсії в сумі 2000 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Суд відмічає, що пенсія виплачується щомісячно, у зв`язку з чим позивач повинен був дізнатися про невиплату йому зазначеної доплати з 01.07.2021 не пізніше 31.07.2021.

Шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду почав свій відлік з 01.08.2021 і тривав до 31.01.2022.

До суду позивач звернувся 18.06.2025, тобто з пропуском 6-місячного строку щодо позовних вимог за період з 01.07.2021 по 17.12.2024 (вимоги, які перебувають поза межами 6-місячного строку звернення до адміністративного суду).

Щодо клопотання позивача про поновлення строку подання адміністративного позову до суду, приходжу наступного.

Позивач у заяві про поновлення строку подання адміністративного позову наводить аргументи про те, що строки звернення до суду, частина 3 статті 51 Закону України №2262-ХІІ встановлює, що перерахунок пенсій, який не здійснено з вини органів ПФУ чи держорганів, проводиться з моменту виникнення права без обмеження строком. Лише наприкінці квітня 2025 року я дізнався від колеги про заниження пенсій та отримав технічну і юридичну допомогу у підготовці позову. Через поштові затримки та відсутність засобів позивач не зміг підготувати позов раніше. У зв`язку із наведеним просить поновити процесуальний строк для подання адміністративного позову до суду.

З огляду на викладене суд прийшов до переконання про те, що доказів на підтвердження того, що існували об`єктивні, які не залежали від волевиявлення позивача обставини та які створили перешкоди та заважали позивачу вчасно звернутися до суду за захистом прав, позивачем не надано.

Для поновлення строку недостатньо лише посилання на наявність тієї чи іншої обставини. Необхідним є наведення конкретних обставин та надання відповідних доказів на підтвердження їх існування, а також доведення їх впливу на своєчасність реалізації своїх прав.

У зв`язку із наведеним суд прийшов до переконання про те, що причини, які названі позивачем для поновлення строку звернення до суду із адміністративним позовом необхідно визнати неповажними через ненадання належних доказів, а відтак підстави для поновлення строку звернення до суду відсутні.

Згідно з частиною шостою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частин першої та другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, позивачу належить надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій зазначити поважні причини його пропуску, з наданням доказів на підтвердження поважності цих причин.

Також позивач має право усунути недоліки позовної заяви, змінивши позовні вимоги, а саме: зазначивши дату, з якої він просить поновити його право, в межах шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, приходжу переконання, що оскільки адміністративний позов подано без додержання вимог ст. ст. 123, 160 КАС України, а відтак такий необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху у відповідності до ч. 2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 161, 169, 248, 259, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в:

у клопотанні позивача про поновлення строк звернення до суду із адміністративним позовом в частині позовних вимог-1 та -2 - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в частині позовних вимог-1 та -2 - залишити без руху.

Надати позивачу строк протягом десяти днів з вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заява буде вважатись не поданою та повертається заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. І. Садова