Справа № 420/39816/24
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІКСИР УКРАЇНА» до Одеської митниці, про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 06.12.2024 №UA500410/2024/000007/1,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІКСИР УКРАЇНА» до Одеської митниці, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 06.12.2024 №UA500410/2024/000007/1.

В обґрунтування позову вказує на протиправність прийнятого митницею рішення. Позивач вказує, що зауваження відповідача про розбіжності у поданих декларантом документах є безпідставними і такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. А отже і вимога митного органу про надання додаткових документів є неправомірною. З наданих декларантом документів можна встановити вартість придбаного товару, зокрема, ціна зазначена в Інвойсі відповідно до вимог Контракту. У поданих разом з митною декларацією документах відсутні суперечності та неповнота, які могли б вплинути на вартісні характеристики оцінюваного товару, Відповідач лише формально послався на ненадання повного переліку витребуваних документів, не зазначивши які саме обґрунтовані сумніви щодо вартості товару залишились не усунутими. Недоліки, на які вказав відповідач у рішенні про коригування митної вартості, не впливають на числові значення складових митної вартості товарів і не позбавляють товариство права на застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, з врахуванням того, що позивачем використані відомості, які повністю підтверджені документально. Відповідачем не доведена правомірність застосування другорядного методу визначення митної вартості за ціною угоди щодо ідентичних товарів (метод 2а) при визначенні митної вартості. Витребування документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, та повинно бути конкретизованим вказівкою на документи в загальному переліку, які є дійсно необхідними.

Ухвалою суду від 30.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти задоволення позову та стверджує, що при прийнятті картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів та рішення про коригування митної вартості діяв у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України.

У своїх доводах відповідач зазначає, що на виконання вимог статті 54 МКУ під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) №24UA37U0 від 02.12.2024 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500410/2024/000007/1 від 06.12.2024, а саме: у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, тощо) відсутні дані щодо включення таких складових митної вартості як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, - до ціни товару та її фактичний розмір, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; Сертифікат про страхування вантажу від 21.09.2024 №7962277-205 не містить печаток та підписів відповідальних осіб; надано зовнішньоекономічний договір від 29.05.2024 №UKR 29-05/2024, аркуші якого не підписані сторонами договору, а також містять ознаки неодноразового копіювання, що в свою чергу може свідчити, що даний документ може містити ознаки редагування за допомогою комп`ютерних редакторів; у наданому до оформлення сертифікаті про походження від 30.09.2024 № 14.03.3/10971-2024 вказана загальна кількість вантажу за кількома комерційними документами, що не дає змоги однозначно ідентифікувати партію в розрізі окремих товарів; наданий сертифікат якості від 23.09.2024 №P85/24 є загальним сертифікатом виробника та не має прив`язки до задекларованої партії вантажу; продавець і покупець можуть бути пов`язані між собою, а саме за наявною інформацію та із мережі інтернет керівник ТОВ "ЕЛІКСИР УКРАЇНА" та ELIXIR ZORKA-MINERALNA DUBRIVA DOO входять до групи компаній "ELIXIR GROUP", з єдиними бенефіціарними власниками, що могло вплинути та ціну товару що не відображено у ДМВ. Оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, у зв`язку із чим, декларанта було повідомлено про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості. Однак, на пропозицію митниці додаткові документи подані Товариством не були, розбіжності не усунуті. За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом у відношенні товарів застосовано метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо ідентичних товарів (метод 2а). У зв`язку з вищевикладеним та у відповідності до ч. 2 ст. 55 МКУ Одеською митницею правомірно прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA500410/2024/000007/1 від 06.12.2024, у якому зокрема наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цьому рішенні про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмноінформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.

Також відповідачем до суду було надано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 23.06.2025 в його задоволені відмовлено.

Позивач надав відповідь на відзив митного органу, у якому вказуючи про хибність та безпідставність доводів відповідача, наголосивши, що зауваження відповідача щодо розбіжностей у поданих декларантом документах є безпідставними і такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. А отже і вимога митного органу про надання додаткових документів є неправомірною. З наданих декларантом документів можна встановити вартість придбаного товару, зокрема, ціна зазначена в Інвойсі відповідно до вимог Контракту. У поданих документах відсутні суперечності та неповнота, які могли б вплинути на вартісні характеристики оцінюваного товару, Відповідач лише формально послався на ненадання повного переліку витребуваних документів, не зазначивши які саме обґрунтовані сумніви щодо вартості товару залишились не усунутими. Недоліки, на які вказав відповідач у рішенні про коригування митної вартості, не впливають на числові значення складових митної вартості товарів і не позбавляють товариство права на застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, з врахуванням того, що позивачем використані відомості, які повністю підтверджені документально. На думку позивача, відповідачем не доведена правомірність застосування другорядного методу визначення митної вартості за ціною угоди щодо ідентичних товарів (2а) при визначенні митної вартості відповідно. Витребування документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, та повинно бути конкретизованим вказівкою на документи в загальному переліку, які є дійсно необхідними. Відповідач не довів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у недостовірності наданої інформації. Відповідач не повідомив декларанта про те, які саме обставини та/або числові показники потребують додаткового підтвердження. Неподання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Митний орган зобов`язаний довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. В спірному рішенні про коригування митної вартості сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. Позивач при здійсненні імпортування товару на митну територію України на підтвердження заявленої ним митної вартості товару було надано повний пакет документів у відповідності до переліку, закріпленого ч.2 ст.53 МК України. При цьому, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Ні в рішенні, ні у картці відмови обґрунтовано, в чому полягали об`єктивні сумніви у митній вартості, заявленій позивачем, неточності у визначеній митній вартості.

Від митного органу надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких додаткового митниця зазначила про те, що під час митного оформлення було виявлено шість розбіжностей в наданих позивачем документах, про що зазначено в Рішенні про коригування митної вартості товарів № UA500410/2024/000007/1 від 06.12.2024, тому зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. Відповідач зауважує, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу, а наявність в ЄАІС ДФС інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів може бути підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості, своєю чергою свідчить про хибність доводів позивача стосовно того, що у відповідача були відсутні підстави для поглибленої перевірки поданих документів та запиту додаткових документів у декларанта. При цьому, з огляду на правові позиції Верховного суду, викладеній у постанові від 22.12.2020 по справі № 810/2463/17, ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Отже, на думку відповідача, Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товару № UA500410/2024/000007/1 від 06.12.2024 діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ТОВ «ЕЛІКСИР УКРАЇНА».

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

29 травня 2024 року між «ELIXIR ZORKA-MINERALNA DUBRIVA DOO» (Продавець) та ТОВ ЕЛІКСИР УКРАЇНА (Покупець) укладено зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу №UKR 29-05/2024.

Згідно преамбули Договору, Продавець виробляє різні види мінеральних добрив на своєму виробництві в Шабаці, Республіка Сербія. Продавець виробляє, продає та постачає Покупцю мінеральні добрива з асортименту своєї продукції відповідно до положень цього Договору.

За умовами указаного Договору:

-Предмет договору: продавець продає та поставляє покупцю, а покупець купує та отримує від продавця мінеральні добрива в кількості та за якісними показниками, а саме: Товар: NP 5:30; NPK 7:21:21; NPK 6:24:12, виробник ELIXIR ZORKA-MINERALNA DUBRIVA DOO, походження: Республіка Сербія.

-Кількість: 1500,00 тонн NP 5:30 (+/- 5%) на вибір продавця як експлуатаційний допуск на транспортування; 2000,40 тонн NPK 7:21:21 (+/- 5%) на вибір продавця як експлуатаційний допуск на транспортування; 1000,20 тонн 6:24:12 (+/- 5%) на вибір продавця як експлуатаційний допуск на транспортування.

-Упаковка ВВ.

-Паритет доставки: CIF Ustdunaisk, Україна (Incoterms 2020).

-Ціна: NP 5:30 - 359,00 ЄВРО/т; NPK 7:21:21 - 440,00 ЄВРО/т; NPK 6:24:12 - 395,00 ЄВРО/т.

- Загальна вартість: 1 813 755,00 ЄВРО.

-Оплата: оплата буде здійснена протягом 30 дня з дня виставлення рахунку.

За вказаним договором, позивач по Інвойсу №73 від 21.09.2024 поставив на територію України мінеральне добриво NP 5:30 +5%Са+6%S 600/1, 999,600 кг за ціною 359,00 Євро за тону. Добриво доставлялось баржею M/V STARK.

З метою здійснення митного оформлення імпортованого за вказаним вище договором товару до Одеської митниці подана митна декларація №25UА37U0 від 02.12.2024, відповідно до якої за умовами поставки CIF на митну територію України надійшов товар ТОВ «ЕЛІКСИР УКРАЇНА», а саме: - товар №1 - Мінеральне добриво із вмістом двох поживних елементів азотно-фосфорне: NP 5:30 +5%Са+6%S, масова частка азоту складає 5% містить вторинні елементи (Са, S) у вигляді гранул розміром до 5 мм, в біг-бегах по 600 кг, 538 біг-бегів. Торгівельна марка - нема даних. Виробник:ELIXIR ZORKA-MINERALNA DUBRIVA DOO.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) №25UА37U0 від 02.12.2024 позивачем подані документи: Сертифікат якості (Certificate of quality) Р85/24 від 23.09.2024, Пакувальний лист (Packing list) 66 від 21.09.2024, Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) 73 від 21.09.2024, Коносамент (Bill of lading) 01/24 від 20.09.2024, Вантажна відомість (Cargo Manifest) 01/24 від 20.09.2024, Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) 14.03.3/10971-2024 від 30.09.2024, Страховий поліс 7962277-205 від 21.09.2024, Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів UKR 29-05/2024 від 29.05.2024, Договір про надання послуг митного брокера 0409/24 від 04.09.2024, Дозвіл на ввезення на митну територію України незареєстрованних пестицидів і агрохімікатів, що використовуються для державних випробувань і наукових досліджень, а також обробленого ними насіннєвого (посадкового) матеріалу (або відомості про включення товарів до Державного реєстру пестицидів і агрохімікатів) А 08062 від 10.04.2020, Інші некласифіковані документи 31-10/24 від 31.10.2024, Інші некласифіковані документи Додаткові документи від 31.10.2024, Копія митної декларації країни відправлення 12041/3540 від 24.09.2024.

Втім, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого по зазначеній митій декларації, відповідач встановив, що в поданих документах містяться розбіжності, наявні ознаки підробки та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500410/2024/000007/1 від 06.12.2024, а саме:

1)Відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно зовнішньоекономічного контракту товар доставляється в упаковці у біг-бегах. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, тощо) відсутні дані щодо включення даних складових митної вартості до ціни товару та її фактичний розмір, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) Сертифікат про страхування вантажу від 21.09.2024 №7962277-205 не містить печаток та підписів відповідальних осіб;

3) Надано зовнішньоекономічний договір від 29.05.2024 №UKR 29-05/2024, аркуші якого не підписані сторонами договору, а також містять ознаки неодноразового копіювання, що в свою чергу може свідчити, що даний документ може містити ознаки редагування за допомогою комп`ютерних редакторів;

4) У наданому до оформлення сертифікаті про походження від 30.09.2024 №14.03.3/10971-2024 вказана загальна кількість вантажу за кількома комерційними документами, що не дає змоги однозначно ідентифікувати партію в розрізі окремих товарів;

5) Наданий сертифікат якості від 23.09.2024 №P85/24 є загальним сертифікатом виробника та не має прив`язки до задекларованої партії вантажу;

6) Продавець і покупець можуть бути пов`язані між собою, а саме за наявною інформацію та із мережі інтернет керівник ТОВ "ЕЛІКСИР УКРАЇНА" та ELIXIR ZORKA-MINERALNA DUBRIVA DOO входять до групи компаній "ELIXIR GROUP", з єдиними бенефіціарними власниками, що могло вплинути та ціну товару що не відображено у ДМВ.

З огляду на вищевикладене, відповідно до п.5 ст. 54, ч.3 ст.53 МК України для підтвердження заявленої митної вартості декларант або уповноважена ним особа зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 2) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; 6) висновки про вартісні та якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також, як було вказано митницею, у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно наявного у справі листа ТОВ «ЕЛІКСИР УКРАЇНА» від 06.12.2024 №06-12/24, адресованого митному органу 500410000 м/п «Придунайський», п/п «Усть-Дунайський МТП», Товариство відповідно до повідомлення митниці звертало увагу зокрема на те, що розділом договору ЗЕД від 29.05.2024 р № UKR 29-05/2024, який був наданий митному органу, «Упаковка та маркування», передбачалось, що Товар постачається в упаковці, придатний для цього типу товарів. Упаковка повинна забезпечувати повну безпеку Товару від будь-яких пошкоджень під час транспортування всіма видами транспорту, включаючи перевантаження. Ціна упаковки включана у вартість товару. Згідно відповіді Продавця ELIXIR ZORKA-MINERALNA DUBRIVA DOO на лист ТОВ «ЕЛІКСИР УКРАЇНА» про підтвердження вартості пакування Товару та надання інформації щодо включення цієї вартості у вартість самого Товару, упаковка та маркування товару вказується в контракті в першу чергу через юридичні зобов`язання ELIXIR ZORKA-MINERALNA DUBRIVA DOO маркувати біг-беги деклараціями. Сама ціна упаковки входить у вихідну ціну товару, і ніде не вказана, оскільки вона не є предметом договірних зобов`язань.

Відносно сертифікату про страхування Товариство повідомляло, що наданий сертифікат являє собою витяг з полісу та останнє запросили відправника про можливість надати скан-копію поліса.

Стосовно надання Договору ЗЕД від 29.05.2024 р № UKR 29-05/2024, який не пронумерований та не підписаний, товариство вказало, що відповідно до законодавчих приписів, сторони при укладанні договору ЗЕД не зобов`язанні підписувати кожну сторінку договору та зауважило, що наданий договір ЗЕД від 29.05.2024 р № UKR 29-05/2024 пронумерований та підписаний, закріплений офіційними печатками на останній сторінці договору.

Також, у листі були викладені доводи Товариства у спростування зауважень митниці стосовно неможливості ідентифікувати партію товару в розрізі окремих товарів, та помилковості стверджень про пов`язаність Товариства позивача з продавцем між собою одними бенефіціарними власниками.

До свого листа ТОВ «ЕЛІКСИР УКРАЇНА» додало: Договір куплі-продажу № UKR 29-05/2024 від 29.05.2024, Лист ТОВ «Еліксир Україна» № 11.07.2024 від 11.07.2024, Лист звернення ТОВ «Еліксир Україна» від 11.07.2024, Лист звернення ТОВ «Еліксир Україна» від 11.07.7024 (переклад), Лист відповідь ELIXIR ZORKA-MINERALNA DUBRIVA DOO від 12.07.2024, Лист відповідь ELIXIR ZORKA-MINERALNA DUBRIVA DOO від 12.07.2024, Пропозиція ELIXIR ZORKA-MINERALNA DUBRIVA DOO від 05.05.2024, Пропозиція ELIXIR ZORKA-MINERALNA DUBRIVA DOO від 05.05.2024 (переклад), страховий поліс 7962277-205 від 21.09.2024.

Як зазначив у відзиві на позовну заяву відповідач, декларантом ТОВ "ЛОГОС-ТРАНС ПЛЮС" листом №1110/24 повідомлено, що подані всі наявні документи та більше документів подаватись не буде.

За наслідком розгляду митницею поданих декларантом позивача документів було зазначено, що надані додаткові документи не спростовують усіх виявлених розбіжностей, також не надано усіх запитуваних додаткових документів. Надана комерційна пропозиція не на офіційному бланку, печатка та підпис мають ознаки створення за допомогою фоторедакторів. Крім того стверджуючи, що ТОВ "ЕЛІКСИР УКРАЇНА" не має взаїмопов`язаності із ELIXIR ZORKA-MINERALNA DUBRIVA DOO, підприємство надає інформацію виробника на власних бланках та засвідчує власними реквізитами.

Таким чином, за висновком митного органу, у визначений законом час, декларантом не спростовані наявні розбіжності у наданих документах відповідно до умов, зазначених у статті 53 МКУ, у зв`язку із чим, 06.12.2024 Одеська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA500410/2024/000007/1, із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною угоди щодо ідентичних товарів (метод 2а).

Як зазначено у спірному рішенні, з метою забезпечення повноти оподаткування та на підставі статті 59 МКУ було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України з урахуванням опису, фізичних характеристик, якості, репутації на ринку, даних щодо виробника, країни виробництва товару та встановлено, що рівень митної вартості ідентичних товарів митне оформлення яких вже здійснено є більшим і становить: по товару № 1 0,371 євро/кг (МД від 26.03.2024 №UA500410/2024/000280 та від 04.04.2024 №UA500410/2024/000308).

Також, відповідачем було винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення № UA500410/2024/000020.

Відтак, товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) №24UA39U8 від 06.12.2024 за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МКУ.

Не погоджуючись із прийнятими відповідачем рішенням про коригування митної вартості, вважаючи його протиправним та такими, що порушує його права і законні інтереси, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та оскаржуваному рішенню, суд виходить з наступного.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України вимогам.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено в ч. 1, 2 ст.52 МУ України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані зокрема подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частина друга статті 53 МК України визначає перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, серед яких: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; - зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; - рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (за переліком наведеним у цій нормі).

При цьому, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч. 1 ст. 54 МК України).

У відповідності до ч.6 ст.54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі, зокрема, неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у частині другій статті 53 цього Кодексу) та неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

При цьому, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч.2 ст. 58 МК України).

Відповідно до приписів ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно п.п.1-4 ч. 2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Суд наголошує, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 05.03.2019 по справі №815/5791/17.

Відповідно до встановлених судом обставин справи, що підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами, відповідно до поданої митної декларації, розрахунок митної вартості товару здійснювався позивачем за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Для митного оформлення товару та на вимогу митного органу декларантом було надано ряд документів, які містили числові показники ціни товару, подання яких не заперечує й відповідач Одеська митниця, проте вважає, що вони не підтверджують митну вартість імпортованого товару та містять розбіжності.

Втім, на думку суду такі доводи відповідача є хибними, та спростовуються матеріалами справи, виходячи з такого.

Як вбачається із матеріалів справи та було встановлено судом, для митного оформлення товару, що надійшов від ELIXIR ZORKA-MINERALNA DUBRIVA DOO (Республіка Сербія) по Договору купівлі-продажу від 29.05.2024 №29-05/2024, позивачем надано Одеській митниці митну декларацію (МД) №24UA37U0 та ряд документів на підтвердження виду, кількості та ціни поставленого товару, зокрема: Сертифікат якості (Certificate of quality) Р85/24 від 23.09.2024, Пакувальний лист (Packing list) 66 від 21.09.2024, Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) 73 від 21.09.2024, Коносамент (Bill of lading) 01/24 від 20.09.2024, Вантажна відомість (Cargo Manifest) 01/24 від 20.09.2024, Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) 14.03.3/10971-2024 від 30.09.2024, Страховий поліс 7962277-205 від 21.09.2024, Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі- продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів UKR 29-05/2024 від 29.05.2024.

Вказані документи, які надавались разом з митною декларацію №24UA37U0 містять чіткі числові значення складових вартості поставленого товару, узгоджуються між собою та не містять розбіжностей.

Також, позивачем надавались Договір про надання послуг митного брокера 0409/24 від 04.09.2024, Дозвіл на ввезення на митну територію України незареєстрованних пестицидів і агрохімікатів, що використовуються для державних випробувань і наукових досліджень, а також обробленого ними насіннєвого (посадкового) матеріалу (або відомості про включення товарів до Державного реєстру пестицидів і агрохімікатів) А 08062 від 10.04.2020, Інші некласифіковані документи 31-10/24 від 31.10.2024, Інші некласифіковані документи Додаткові документи від 31.10.2024, Копія митної декларації країни відправлення 12041/3540 від 24.09.2024.

Відповідач в оскаржуваному рішенні зазначив, що подані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

Однак, суд не погоджується з такими твердженнями митного органу про те, зважаючи на наступне.

Стосовно зауважень про те, що зовнішньоекономічний договір від 29.05.2024 №UKR 29-05/2024, аркуші якого не пронумеровані та не підписані сторонами договору, містить ознаки неодноразового копіювання, що в свою чергу може свідчити, що даний документ може містити ознаки підробки, відтак, даний правочин може вважатися таким, що укладений фіктивно та без подальшого наміру виконання прийнятих сторонами зобов`язань, суд враховує, що укладання зовнішньоекономічного договору (контракту) це найважливіший елемент зовнішньоекономічної операції.

Положення про укладення, істотні умови і форми договору визначені статтями 638 647 Цивільного кодексу України.

Зовнішньоекономічний договір (контракт) укладається суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності або його представником у простій письмовій або в електронній формі, якщо інше не передбачено міжнародним договором України чи законом. У разі експорту послуг (крім транспортних) зовнішньоекономічний договір (контракт) може укладатися шляхом прийняття публічної пропозиції про угоду (оферти) або шляхом обміну електронними повідомленнями, або в інший спосіб, зокрема шляхом виставлення рахунка (інвойсу), у тому числі в електронному вигляді, за надані послуги. (ч.2 ст.6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність").

Отже, відповідно до зазначеного, сторони при укладанні договору ЗЕД не зобов`язанні підписувати кожну сторінку договору.

Окрім цього, наданий договір купівлі-продажу пронумерований, підписаний, скріплений офіційними печатками на останній сторінці договору.

З приводу аргументів відповідача, що у наданих до оформлення сертифікатах про походження товару вказана загальна кількість вантажу за кількома комерційними документами, що не дає відповідачу змогу однозначно ідентифікувати партію в розрізі окремих товарів, суд звертає увагу на наступне.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ «Еліксир Україна» уклало договір ЗЕД 29.05.2024 р № UKR 29-05/2024 та замовило у продавця поставку товару, в свою чергу продавець організував поставку товару баржами STARK та LUDORF SEN та надав сертифікат походження на товар, який знаходився в цих баржах, та в якому вказав Інвойси: 73; 75, 74; 76, 77, 78 від 21.06.2024.

Інформація щодо товару №5:30+5%Са+6%S 600/1, який підлягав розмитненню, вказана в Інвойсі 73, а саме: кількість товару, вартість товару, договір ЗЕД щодо поставки товару, умови поставки товару, назва баржі, та інш, за якими можна ідентифікувати поставку.

Також, суд вважає хибними посилання відповідача і на відсутність прив`язки сертифікату якості до задекларованої партії вантажу, та з даного приводу, враховуючи доводи Товариства, зокрема й у листі від 06.12.2024 скерованого митному органу, звертає увагу, що сертифікати надаються продавцем на загальний об`єм товару, який поставляється покупцю. В сертифікаті якості вказується необхідна інформація про якість товару та його склад. Сертифікація-процедура, за допомогою якої третя сторона дає письмову гарантію, що продукція, процес чи послуга відповідають необхідними для неї вимогам. Сертифікація продукції здійснюється уповноваженими на те органами із сертифікації з метою запобігання реалізації продукції, небезпечної для життя, здоров`я та майна громадян та навколишнього середовища; сприяння споживачеві у компетентному виборі продукції; створення умов для участі суб`єктів підприємницької діяльності у міжнародному економічному науково-технічному співробітництві та міжнародній торгівлі.

Форма сертифіката якості, як форма документа, визначена країною виробника товару, а отже, покупець не має можливості вплинути на реквізити такого документу, в тому числі наданого сертифікату якості.

ТОВ «Еліксир Україна» уклало договір ЗЕД 29.05.2024 р № UKR 29-05/2024 та замовило у продавця поставку товару, в свою чергу продавець організував поставку товару баржою M/V STARK та надав сертифікат №Р85/24 від 23.09.2024р., який знаходився в цій баржі.

Щодо посилань в оскаржуваних рішеннях на відсутність даних щодо такої складової митної вартості як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням, то суд встановив наступне.

З огляду на розділ договору ЗЕД від 29.05.2024 № UKR 29-05/2024, який був наданий митному органу, «Упаковка та маркування», в якому вказано, що товар постачається в упаковці, придатний для цього типу товарів. Упаковка повинна забезпечувати повну безпеку товару від будь яких пошкоджень під час транспортування всіма видами транспорту, включаючи перевантаження. За умовами належного поводження з товаром відповідно до зазначених інструкцій продавця. Ціна упаковки включена у вартість товару.

Окрім цього, позивач звертався з листом до продавця ELIXIR ZORKA-MINERALNA DUBRIVA DOO про підтвердження вартості пакування товару, а також, чи входить ця вартість у вартість самого товару. На вказаний лист позивач отримав відповідь, про те, що упаковка та маркування товару вказується в контракті в першу чергу через юридичні зобов`язання ELIXIR ZORKA-MINERALNA DUBRIVA DOO маркувати біг-беги деклараціями. Сама ціна упаковки входить у вихідну ціну товару, і ніде не вказана, оскільки вона не є предметом договірних зобов`язань.

Таким чином, на думку суду, вимога відповідача надати додаткові документи на підтвердження такої складової митної вартості як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, за умови включення вартості пакування до ціни товару, є безпідставною та нічим не обґрунтованою.

Отже в даному випадку вартість пакування не є витратами, які понесені покупцем, у зв`язку з чим не є такими, що додатково включаються у митну вартість товару.

Щодо посилань відповідача на те, що продавець і покупець пов`язані між собою, а саме за наявною інформацію та із мережі інтернет керівник ТОВ "ЕЛІКСИР УКРАЇНА" та ELIXIR ZORKA-MINERALNA DUBRIVA DOO входять до групи компаній " ELIXIR GROUP", з єдиними бенефіціарними власниками, що могло вплинути та ціну товару, яке не відображено у ДМВ.

Звертаючись до фактів цієї справи, позивач є українською компанією та є резидентом країни - Україна, кінцевим бенефіціарним власником якого є громадянин України ОСОБА_1 , натомість ELIXIR ZORKA-MINERALNA DUBRIVA DOO є виробником мінерального добрива та резидентом країни Сербія, що має свого бенефіціарного власника. Вказані дві компанії ведуть господарську діяльність по зовнішнім економічним договорам. На офіційному сайті ELIXIR ZORKA-MINERALNA DUBRIVA DOO вказана інформація про цю фірму, та те, що саме вона входить в групи компаній Elixir Group (https://www.elixirgroup.rs/en/member-companies/elixir-zorka/). Також на вказаному сайті можна ознайомитись з власником(ами) компанії ELIXIR ZORKA-MINERALNA DUBRIVA DOO.

Впродовж розгляду справи відповідач жодним чином не довів, що позивач входить до групи компаній Elixir Group.

Суд також зауважує, що відповідно до ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Судом встановлено, що шляхом укладення Договору та інвойсу сторони погодили вид товару, що є предметом поставки, та його ціну, що в наступному і було відображено у митній декларації.

Виходячи із вищенаведених положень МК України, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості. Проте ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені зокрема наявністю розбіжностей між окремими документами, наявністю ознак підробки певних документів, неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, відсутністю достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, тощо.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.10.2020 у справі №820/3231/16, обов`язок доведення митної ціни товару належить позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

З урахуванням вищевикладеного, очевидним є висновок, що у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини для витребування додаткових документів, ненадання яких унеможливлювало б визначення саме митної вартості товару, що ввозиться, за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.

На думку суду, подані разом із митною декларацією документи були достатніми для ідентифікації товару та давали можливість визначити його митну вартість за основним методом (ціною договору) з метою сплати митних платежів.

З урахуванням того, що позивачем надані документи, які підтверджують, на думку суду митну вартість товару, що заявлена у митній декларації, вимога щодо надання додаткових документів і посилання на ненадання таких документів, як на підставу для відмови у митному оформленні товару, за заявленою позивачем митною вартістю, є безпідставними.

Суд також зауважує, що вищезазначені документи, що були надані декларантом на вимогу митного органу, в тому числі декларація країни відправлення, не є основними документами, які визначають митну вартість товару. Вони надаються декларантом додатково з метою уточнення та доповнення певних відомостей, що необхідні для здійснення митного оформлення, і можуть бути оцінені митним органом на предмет перевірки (контролю) заявлених декларантом числових значень митної вартості лише у випадку, якщо подані документи, що зазначені у ч. 2 ст. 53 МКУ, містять розбіжності. Тому недоліки у таких документах не мають визначального значення за умови, що основні документи (договір, специфікації, інвойси) давали можливість ідентифікувати товар та містили достатньо відомостей для визначення його митної вартості за основним методом.

Окрім того, у ч.3 ст. 53 МКУ передбачено виключно три підстави витребування додаткових документів у декларанта: наявність розбіжностей у документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; наявність ознак підробки документів; відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У спірному ж випадку, митний орган не обґрунтував підстав для витребування додаткових документів, оскільки в наданих при митному оформленні документах не було розбіжностей, а ті, на які вказав відповідач, поза розумним сумнівом, не впливають на числові значення складових митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, з врахуванням того, що позивачем використані відомості, які повністю підтверджені документально.

Також суд зауважує, що відповідач ні у оскаржуваному рішенні ні у відзиві не посилається на невідповідність характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, що свідчить про те, що для митного оформлення фактично були надані товари, які за описом відповідали тим товарам, що зазначені у супровідних документах.

У розглядуваному випадку, позивачем доведено, що усі надані до митного органу разом із митною декларацією документи, поза розумним сумнівом, підтверджували вартість товару, який ввозиться, визначену за основним методом, є достатніми та містять усю необхідну повну інформацію про митну вартість та її складові.

Натомість, контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.

Також суд вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості є не обґрунтованим в частині наявності підстав для застосування другорядного методу визначення митної вартості за ціною угоди щодо ідентичних товарів (2а) у спірному випадку.

Відповідно до ч.1 ст.64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Згідно з п.2, 4 ч.2 ст.55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 (далі - Правила), встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» має містити також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.

В той же час, у графі 33 оскаржуваного рішення міститься лише посилання на номери, дати митних декларацій, які були взяті митницею з метою коригування митної вартості, заявленої декларантом, а також на вартість за одиницю товару. Всупереч вимог Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та ст. 55 МК України, рішення не містить пояснень щодо зроблених коригувань на комерційні умови, умови поставки, вид товару, виробника. Загалом з оскаржуваного рішення не зрозуміло чому саме ці товари та митні декларації були обрані з метою коригування митної вартості товарів позивача, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

Наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом. Адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Суд наголошує, що критерій прийняття обґрунтованого рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації баз даних, зокрема, АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС Держмитслужби України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Наведена позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду в аналогічних (подібних) правовідносинах, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду від 30.06.2022 у справі № 280/1824/19, тощо.

Відтак, рішення Одеської митниці про коригування митної вартості від 06.12.2024 №UA500410/2024/000007/1 не відповідає критеріям обґрунтованості.

Підсумовуючи усе викладене вище у сукупності, суд приходить висновку, що позивачем, при здійсненні імпортування товару на митну територію України, його вартість була визначена вірно за основним методом на підставі документів, визначених ч.2 ст.53 МК України. А відтак, така митна вартість є об`єктивно визначеною та документально підтвердженою, що свідчить про протиправність застосування митним органом другорядного методу визначення митної вартості за ціною угоди щодо ідентичних товарів (2а). В свою чергу, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Отже, за наслідком розгляду справи суд приходить висновку про недоведеність відповідачем правомірності оскаржуваного рішення, ним не спростовано дійсність поданих до митного оформлення документів, достовірність і об`єктивність зазначених відомостей, не доведено наявності підстав для витребування від позивача (декларанта) додаткових документів, а також застосування другорядного методу визначення митної вартості товарів, не надано доказів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не дотримано передбаченого ст.57 МК України порядку визначення митної вартості товару.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи викладене у сукупності, за результатами розгляду даної справи, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову ТОВ ЕЛІКСИР УКРАЇНА.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на викладене, оскільки судом прийнято рішення про задоволення вимог позивача, суд вважає за доцільне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого за подання цього позову судового збору у сумі 3028,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.242-246, 295 КАС України, суд

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІКСИР УКРАЇНА» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 06.12.2024 №UA500410/2024/000007/1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІКСИР УКРАЇНА» 3028,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛІКСИР УКРАЇНА» , адреса: Хмельницьке шосе, 114-В, офіс 203-6 м.Вінниця, 21029.

Відповідач: Одеська митниця, , адреса: вул.Лип Івана та Юрія, 21-А, м.Одеса, 65078.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА