Справа № 320/200/25
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/200/25 Суддя (судді) першої інстанції: Василенко Г.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кузьмишиної О.М., секретар судового засідання Євгейчук Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 р. у справі за адміністративним позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

02.01.2025 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до суду з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яким просив визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 06.10.2023;

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки була прийнята до виконання поза межами строку пред`явлення до виконання постанови про стягнення виконавчого збору.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 р. позов задоволено: визнано протиправною та скасовано постанову Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 06.10.2023.

Суд першої інстанції виходив з того, що у державного виконавця були відсутні правові підстави для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 06.10.2023.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обгрунтовано тим, що оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору, починаючи із моменту її винесення (тобто із 06.07.2021) постійно перебувала на виконанні у межах виконавчого провадження № НОМЕР_2, а тому строк на її пред`явлення до виконання обраховується починаючи із 27.09.2023, тобто з моменту завершення виконавчого провадження № НОМЕР_2.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, яким підтримано висновки суду першої інстанції та заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, не перешкоджає слуханню справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.04.2021 у справі №826/15677/15 адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - задоволено частково та зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити виплату відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Волковій Вікторії Сергіївні, як вкладнику, який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду відповідно до договору банківського рахунку №26437-44.3 в національній валюті від 19.03.2015 року, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_5 , у розмірі - 133 333,33 грн., як спадкоємцю за законом.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2022 року у справі №826/15677/15 апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «Банк «Київська Русь» з ринку - залишено без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.04.2021 року - залишено без змін.

Ухвалою Верховного суду від 27.07.2022 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «Банк «Київська Русь» з ринку на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.04.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2022 у справі № 826/15677/15 - відмовлено.

06.07.2021 головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Л.Є. винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_3, з примусового виконання виконавчого листа у справі №826/15677/15, виданого 03.06.2021 року Окружним адміністративним судом м. Києва, відповідно до якого зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити виплату відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду ОСОБА_2 , як вкладнику, який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду відповідно до договору банківського рахунку № 26437-44.3 в національній валюті від 19.03.2015 року, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_5 , у розмірі - 133 333,33 грн., як спадкоємцю за законом.

Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Києві винесено Постанову про стягнення виконавчого збору ВП № НОМЕР_2 від 06.07.2021 року, згідно якої з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стягнуто на користь Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) виконавчий збір у розмірі - 24 000,00 грн. з посиланням на ст. 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження».

У постанові державного виконавця ВП НОМЕР_3 від 06.07.2021 року про стягнення виконавчого збору у розмірі - 24 000,00 грн. на користь Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) зазначено, що постанова про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом та набирає чинності з моменту її винесення. Строк пред`явлення до виконання три місяці.

В подальшому, виконавче провадження ВП НОМЕР_3 від 06.07.2021 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було завершено.

06.10.2023 року головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Л.Є. відкрито виконавче провадження НОМЕР_4, про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) виконавчого збору у розмірі - 24 000,00 грн.

18 жовтня 2024 року на адресу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від державного виконавця надійшла вимога за вих. НОМЕР_4 від 08.10.2024 року, якою зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб сплатити виконавчий збір у сумі -24 000,00 грн. та витрати виконавчого провадження у сумі - 195,30 грн. по ВП НОМЕР_4.

У відповідь на вимогу державного виконавця від 08.10.2024 року за вих. НОМЕР_4 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб головному державному виконавцю Шевченківського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Л.Є. направлено лист за вих. №60-11821/24 від 18.11.2024р. щодо повернення виконавчого документа стягувачу у ВП НОМЕР_4 на підставі пункту 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державним виконавцем відкрито виконавче провадження за виконавчим документом, строк пред`явлення до виконання якого пропущено.

16.12.2024 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб від Шевченківського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) отримано листа за вих. №61102/27.10-24 від 09.12.2024 року, яким було відмовлено у поверненні виконавчого документа стягувачу у ВП НОМЕР_4 та повідомлено, що дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору можуть бути оскаржені сторонами до адміністративного суду в порядку, передбаченому законом протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Вважаючи постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вищезазначені обставини підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами, і не є спірними.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, згідно з яким примусове виконання рішень проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Згідно пунктів 6, 7 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню), строк пред`явлення рішення до виконання.

За приписами пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Зі змісту пунктів 1, 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За змістом частин першої, другої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

З аналізу положень Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України за №512/5 від 02.04.2012 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5), вбачається, що державний виконавець зобов`язаний перевірити наявність обставин, які перешкоджають відкриттю виконавчого провадження, та є підставою для повернення стягувану виконавчого документу без прийняття до виконання, а саме - пункт 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавчий документ повертається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, що постанова про стягнення виконавчого збору ВП НОМЕР_3 від 06.07.2021 у розмірі - 24000,00 грн, яка видана державним органом - Шевченківським відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), є виконавчим документом та набирає чинності з моменту їх винесення, а тому вона має бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з 06.07.2021, тобто до - 06.10.2021.

Проте, постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_4 щодо примусового виконання постанови Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) про стягнення виконавчого збору 06.10.2023, тобто поза межами, строку пред`явлення до виконання вказаної постанови.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову.

Отже, всі доводи апелянта не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, постанови суду першої інстанції без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм процесуального права, тому відсутні підстави для її скасування.

Враховуючи, що судове рішення суду першої інстанції залишено без змін, відповідно до вимог ст. 139 КАС України перерозподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 р. - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 р. у справі за адміністративним позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

О.М. Кузьмишина