Справа № 340/4935/24
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2025 року м. Дніпросправа № 340/4935/24

Головуючий суддя І інстанції Науменко В.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 року в адміністративній справі №340/4935/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови в розрахунку грошового забезпечення згідно постанови КМУ від 13.02.2008 № 45, оформленні та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з розрахунку - 2684 грн. прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року для перерахунку моєї пенсії з 01 лютого 2023 року;

- зобов`язати відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 перерахувати розмір грошового забезпечення позивача - ОСОБА_1 , згідно Постанови КМУ від 13.02.2008 № 45, Постанови Третього Апеляційного Адміністративного Суду від 01.05.2024 року №340/4156/23 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, встановленого на 01.01.2023 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022р. № 2710-IX в розмірі - 2684 грн., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (в редакції Постанови № 704 01.01.2023 року) та оформити і видати нову довідку про оновлений (підвищений) розмір грошового забезпечення позивача відповідно до вимог ст. ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького складу та деяких інших осіб» (в редакції Постанови № 704 01.01.2023 року), із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання (полковник) а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2023 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022р. № 2710-IX, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (в редакції Постанови № 704 01.01.2023 року), а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з розрахунку посадового окладу, окладу за військове звання - для подальшого особистого звернення до органу ПФУ - Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо проведення перерахунку основного розміру пенсії позивача з 01 лютого 2023 року.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо включення у довідку від 14.05.2024 р. за №6418/1 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 01 січня 2023 р. недостовірних відомостей про розміри складових грошового забезпечення.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 , на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 01.05.2024 року у справі № 340/4156/23, скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом 01.01.2023 року, в якій на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» вказати розмір надбавки за службу в умовах режимних обмежень - 1578 грн., розміри надбавки за особливості проходження служби та премії - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії (січень 2023 року) за відповідною посадою, з якої позивача було звільнено на пенсію, з урахуванням правових висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

29.01.2025 року позивачем було подано заяву про здійснення контролю за виконанням рішення адміністративного суду, в якому останній просив зобов`язати відповідача подати звіт про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 року.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 року в задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 року у адміністративній справі № 340/4935/24 було відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про задоволення заяви останнього про встановлення судового контролю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що законодавець у вимогах ст. ст. 381-1, 382 КАС України, не пов`язує встановлення контролю (подання звіту) до суду про виконання судового рішення із обов`язковою умовою наявності постанови про відкриття виконавчого провадження.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заяви про встановлення судового контролю, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення судом строку для надання звіту передбачено в разі не виконання судового рішення, з метою виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили. Вказано, що позивачем до заяви, поданої 29.01.2024 року, не додано жодної інформації щодо звернення рішення суду до примусового виконання, відкриття виконавчого провадження та проведених виконавчих дій та доказів щодо стану виконання рішення суду. Єдиним додатком є лише посвідчення УБД.

Суд апеляційної інстанції при перегляді справи в апеляційному порядку виходить з наступного.

Приписами статті 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Аналізуючи наведені норми, колегія суддів зауважує, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).

Якщо судове рішення набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви.

Як видно зі змісту поданої заяви про встановлення судового контролю, в останній позивач повідомляв про те, що рішення суду в добровільному порядку відповідачем не виконано, дії по примусовому виконанню також не призвели до виконання рішення суду тривалий час.

Разом з цим, судом першої інстанції взагалі не надано жодної оцінки вказаним обставинам.

Колегія суддів наголошує, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист, отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Необхідно зауважити, що норми ст. 382 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Разом з цим, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали суду від 07.02.2025 року обставини виконання (невиконання) судового рішення, судом першої інстанції не досліджувалися та належна оцінка їм не надавалася, незважаючи на доводи позивача, викладені у заяві.

Відмовляючи в задоволенні заяви про встановлення судового контролю, суд першої інстанції фактично обмежився посиланням на те, що рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду не було передано на виконання в органи Державної виконавчої служби.

Однак, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що в силу приписів ч. 4 ст. 382 КАС України, відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви, що свідчить про безпідставність вищенаведених висновків суду першої інстанції.

В свою чергу, за змістом частини 1 ст. 382 КАС України, саме суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати звіт.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку щодо безпідставності та передчасності висновків суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення з огляду на відсутність виконавчого провадження.

Отже, з огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви позивача про встановлення судового контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 320, ст. 382 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 року в адміністративній справі №340/4935/24 скасувати.

Матеріали справи №340/4935/24 направити до Кіровоградського окружного адміністративного суду для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва