Справа № 420/3677/25
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/3677/25

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Коваля М.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали під час розгляду апеляційних скарг ОСОБА_2 та Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

05.02.2025 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому позивач просив:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо неналежного розгляду в повному об`ємі заяви до поліції про розшук дитини та надання відомостей про місце знаходження дитини від 05.01.2025 року позивача;

- зобов`язати відповідача розглянути повторно заяву до поліції про розшук дитини та надання відомостей про місце знаходження дитини від 05.01.2025 року позивача у відповідності до висновків суду.

Позивач зазначив, що він 05.01.2025 подав заяву до поліції про розшук дитини та надання відомостей про місце знаходження дитини через електронну пошту з ЕЦП, в якому ставив ряд запитань з доданням копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 та свого паспорта, а саме: подати у розшук малолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України; встановити місце знаходження, перебування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянки України; надати документальне підтвердження місця знаходження перебування дитини ОСОБА_3 ; надати інформацію про місце знаходження перебування дитини ОСОБА_3 , батькові ОСОБА_1 .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із цим рішенням суду відповідач та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги, за якими було відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

16.06.2025 до апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява, у якій позивач просив суд:

- винести окрему ухвалу щодо працівників Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо фальсифікації відомостей про знаходження дитини ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_2 , та відомостей, що вони встановили місце перебування дитини (адресу), бо такі відомості протирічать відповідям Прикордонної служби України і мають ознаку кримінального злочину відповідно до ст. 367 КК України - Службова недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них;

- направити відповідну ухвалу до відповідного територіального відомства Державне бюро розслідувань та до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції щодо зазначених обставин.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви ОСОБА_1 про ухвалення окремої ухвали колегія суддів виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 324 КАС України суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 249 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

За правилами частини першої статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Частиною четвертою статті 249 КАС України передбачено, що в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

Відповідно до частини дев`ятої статті 249 КАС України окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.

Отже, окрема ухвала має на меті усунення виявлених у процесі розгляду адміністративного позову порушень закону та є підставою для розгляду питання щодо відповідальності винних осіб, вона може стосуватися будь-якого суб`єкта, зокрема й того, який не бере участі у справі.

Таким чином, окрема ухвала - це рішення, яким суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону, причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушників.

Необхідність її постановлення зумовлена завданнями адміністративного судочинства - захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових, службових осіб у процесі здійснення ними управлінських функцій.

За цих обставин слід зазначити, що суд має право, а не зобов`язаний постановити окрему ухвалу. Проте, враховуючи особливий статус суду в системі органів, що забезпечують правовий порядок, суд зобов`язаний реагувати на випадки очевидних, умисних або системних порушень закону.

Підставою для прийняття окремої ухвали є виявлення порушення закону та встановлення причин і умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час саме судового розгляду конкретної справи встановлено певне правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється. Водночас суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити (службова недбалість, зловживання владою тощо).

Аналізуючи викладене колегія суддів враховує, що обов`язковими умовами для прийняття окремої ухвали є порушення закону чи іншого нормативно-правового акта із чітким зазначенням такої норми та обґрунтуванням, у чому саме полягає відповідне порушення.

Крім того, якщо під час розгляду справи встановлено ознаки кримінального правопорушення, суд, постановляючи окрему ухвалу про інформування прокурора або органу досудового розслідування, має вказати, ознаки якого саме кримінального правопорушення ним виявлено, а також обґрунтовувати, покликаючись на докази, які містяться в матеріалах справи, суть кримінального правопорушення.

Наведене правозастосування викладено у постановах Верховного Суду від 01.02.2023 у справі №140/506/22, від 13.11.2023 у справі №240/11485/22, від 07.12.2023 у справі №420/21182/21, від 10.01.2024 у справі №320/4936/23, від 14.03.2024 у справі № 420/10595/22, від 13.06.2024 у справі №826/3979/18.

Обґрунтовуючи необхідність постановлення у даній справі окремої ухвали позивач стверджує, що працівника поліції вчинили кримінальний злочин передбачений ст. 367 КК України, а саме, сфальсифікували відомості про те що дитина перебуває з матір`ю, та встановили нібито її адресу перебування, оскільки згідно відповідей Прикордонної служби України це не відповідає дійсності. Крім цього службові особи Головного управління Національної поліції в Одеській області не було вжито всіх фактичних заходів щодо встановлення місця знаходження дитини, як на території України та за її межами та не було повідомлено батька у встановлений законом спосіб про ці відомості. Як наслідок вбачається ознаки імовірного кримінального злочину відповідно до ст. 367 КК України.

Так, статтею 367 КК України встановлено, що службова недбалість - невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб, - карається штрафом … (ч. 1)

Те саме діяння, якщо воно спричинило тяжкі наслідки, - карається позбавленням волі … (ч. 2).

Діяння, передбачене частиною першою цієї статті, якщо воно спричинило загибель людини, - карається позбавленням волі … (ч. 3).

Отож, за нормативним визначенням, об`єктивна сторона недбалості припускає несумлінне ставлення службової особи до службових обов`язків, які на неї покладені, що виражається: у їх невиконанні або у неналежному виконанні; у спричиненні істотної шкоди (ч. 1 ст. 367 КК) або у тяжких наслідках (ч. 2 ст. 367 КК); і таке ставлення знаходиться в причинному зв`язку із зазначеними наслідками.

Оскільки ОСОБА_1 у поданій заяві не указані конкретні службові особи, не зазначені покладені на них службові обов`язки та не наведено спричинення йому істотної шкоди, натомість міститься загальне посилання на імовірне порушення ст. 367 КК України, підстави для постановлення окремої ухвали, передбачені статтею 249 КАС України, відсутні.

Керуючись ст. ст. 249, 311, 321, 324, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали у справі №420/3677/25 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя М.П.Коваль

Суддя Ю.В.Осіпов