Справа № 620/2702/25
Суддя: Сергій КЛОПОТ
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 року Чернігів Справа № 620/2702/25

Чернігівський окружний адміністративний суду складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

за участю секретаря Шевченко А.В.,

представника позивача Герасименка Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказів, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 та просить наступне.

1. Визнати протиправним та скасувати Наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 23 квітня 2024 року №181 «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення місця несення служби (без зброї") військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

2. Визнати протиправним та скасувати Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 29 червня 2024 року № 89 "Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення місця несення служби (без зброї") військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

3. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період несення служби у березні - червні 2024 року у розмірі 30000 грн на місяць.

4. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період несення служби у березні - червні 2024 року у розмірі 30000 грн на місяць.

5. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду за червень 2024 року відповідно до вимог наказу Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" телеграми Міністра оборони України від 25 березня 2022 року №248/1298, постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану").

6. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 нарахувати Позивачу в повному обсязі премію за червень 2024 року відповідно до вимог абзацу 1 пункту 6 розділу XXXI наказу Міністерства оборони України від 7 червня 2017 року № 260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам".

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 2.3.5. Наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 31 січня 2024 № 40 «Про затвердження інструкції з діловодства у Збройних Силах України» накази з адміністративно-господарської діяльності видаються з питань призначення службових розслідувань та перевірок щодо не виконання або неналежного виконання службових обов`язків, невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших нормативних документів, порушень військової дисципліни, порушень у сфері охорони державної таємниці, пошкодження техніки чи втрати майна тощо та притягнення військовослужбовців та працівників до дисциплінарної відповідальності.

Наказом №181 призначено службове розслідування по факту не правомірних дій з боку посадових осіб механізованої роти військової частини НОМЕР_1

При цьому суд зазначає, що видання наказу про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення військовослужбовцем місця несення служби, відноситься до виключної компетенції командира військової частини.

І призначення такого розслідувння не порушує жодних прав позивача.

Від так, у задоволенні позову, у частині визнання неправомірним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23 квітня 2024 року №181 «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення місця несення служби (без зброї") військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 », не підлягає задоволенню.

Щодо вимог Позивача про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період несення служби у березні - червні 2024 року у розмірі 30000 грн на місяць та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період несення служби у березні - червні 2024 року у розмірі 30000 грн на місяць, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (надалі - Закон № 2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом (ч. 2 ст. 2 Закону № 2232-XII).

Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначено «Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260 (Далі Порядок №260).

Відповідно до пунктів 2, 3 розділу І «Загальні положення» Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України від 24.02.2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (надалі - Постанова №168),

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.22 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (із змінами) (далі постанова №168), на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави- агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до п. 11 на період воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до п. 2 розділу XXXIV Наказу Міністерства оборони України №260 від 07.06.18 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (далі Наказ №260) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з Постановою № 168 виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення);

30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

з інтенсивної підготовки для ведення воєнних (бойових) дій у складі військових частин (підрозділів), включених до складу резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави;

з управління угрупованнями військ (сил) у складі розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України;

з управління підпорядкованими силами та засобами відповідно до завдань, які покладаються на Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту, у складі розгорнутих пунктів управління Державної спеціальної служби транспорту;

у складі робочої групи або одиночним порядком, визначені Головнокомандувачем Збройних Сил України, начальником Генерального штабу Збройних Сил України, у межах областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;

з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій;

у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій;

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури (у тому числі об`єктів транспортної інфраструктури - військовими частинами та підрозділами Державної спеціальної служби транспорту).

Відповідно до п. 4 Наказу №260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Відповідно до п. 9 Наказу №260 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин.

Відповідно до п. 10 Наказу №260 Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Пунктом 2-1 Постанови №168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З метою забезпечення виплат належних видів грошового забезпечення передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 та встановлення єдиної системи соціальних гарантій військовослужбовцям, які виконують бойові спеціальні завдання у складі діючих угрупувань військ Міністром Оборони України було видано затверджено окреме доручення № 912/з/29 від 23.06.2022 та №1475/дск від 25.04.24 (далі Перелік №1475дск) Перелік бойових (спеціальних) завдань, за виконання яких здійснюється виплата військовослужбовцям додаткової винагороди на період дії воєнного стану, у складі угрупувань військ (сил) сил оборони держави у розрахунку 30000 грн. на місяць. Та в подальшому окремими дорученнями Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022 керувались всі підрозділи МОУ для врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №87 від 28.03.2023 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 97 від 21.03.2023 Позивачу було присвоєно первинне офіцерське звання молодший лейтенант капеланської служби та призначено на посаду військового капелана військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №172 від 18.06.2024 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_3 №133 від 08.06.2024 Позивача для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_4 та був виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . Тому фактично Позивач проходив військову службу на посаді військового капелана військової частини НОМЕР_1 з 28.03.2023 по 18.06.2024.

Відповідно до Закону України №1915-ІХ від 30.11.2021 «Про Службу військового капеланства» (із змінами) (далі Закону України №1915-ІХ) - Цей Закон регулює відносини у сфері реалізації конституційного права на свободу світогляду та віросповідання військовослужбовців Збройних Сил України, Національної гвардії України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної прикордонної служби України, а також визначає правові та організаційні засади і принципи діяльності Служби військового капеланства. Отже даний Закон має прямою вимогою до виконання в службовій діяльності військових капеланів та є фактично їх функційними обов`язками.

Відповідно до статті 1 Закону України №1915-ІХ:

- п. 2 військовий капелан - особа, яка в установленому цим Законом порядку отримала мандат на право здійснення військової капеланської діяльності, уклала контракт про проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу (виключно на посадах Служби військового капеланства) та здійснює військову капеланську діяльність у підрозділах Збройних Сил України, Національної гвардії України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної прикордонної служби України на підставах та в порядку, передбачених цим Законом;

- п. 8 консультування військового командування з релігійних питань - напрям військової капеланської діяльності з надання командуванню фахової інформації про вплив духовно-релігійних чинників на виконання визначених завдань, а також пропозицій і консультацій стосовно організації заходів задоволення духовно-релігійних потреб особового складу та інформування командування щодо релігійної обстановки в підрозділі, релігійної ситуації у пункті постійної дислокації та в районі виконання завдань за призначенням;

- п. 10 релігійно-просвітницька робота - напрям військової капеланської діяльності, спрямований на ознайомлення військовослужбовців з основами релігійного світогляду, з етичними засадами військової служби та громадянського обов`язку захисту держави, а також на виховання в особового складу духу патріотизму, братерства та взаємоповаги;

- п. 11 Служба військового капеланства - окрема структура у складі Збройних Сил України, Національної гвардії України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної прикордонної служби України, що складається з органів управління Служби військового капеланства, військових капеланів і утворена з метою організації заходів щодо задоволення духовно-релігійних потреб військовослужбовців, працівників та членів їх сімей у мирний і воєнний час.

Відповідно до статті 5 Закону України №1915-ІХ:

1. Діяльність Служби військового капеланства з організації заходів щодо задоволення духовно-релігійних потреб військовослужбовців, працівників та членів їх сімей здійснюється на основі таких принципів:

1) дотримання конституційного права військовослужбовців і працівників на свободу світогляду та віросповідання;

2) рівність представників усіх віросповідань, які проходять службу у Збройних Силах України, Національній гвардії України, в інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях та в Державній прикордонній службі України, у задоволенні їхніх релігійних потреб;

3) рівність військових капеланів незалежно від їх приналежності до релігійної організації;

4) толерантне ставлення військових капеланів до представників інших релігійних організацій;

5) неприпустимість нав`язування релігійних чи інших переконань;

6) добровільність участі військовослужбовців, працівників та членів їх сімей у богослужіннях, релігійних обрядах;

7) рівність військових капеланів різних конфесій щодо використання духовних центрів;

8) пріоритетність бойової (спеціальної) підготовки під час планування та проведення заходів щодо задоволення духовно-релігійних потреб військовослужбовців.

Крім того необхідно зазначити, що відповідно до Наказу Міністерства оборони №164 від 2303.2017 «Про затвердження Інструкції про порядок виконання норм міжнародного гуманітарного права у Збройних Силах України» визначено:

абз. 4 п.24 до складу збройних сил входять комбатанти (ті, які воюють) та не комбатанти (ті, які не воюють) - медичний і духовний персонал, тощо.

п. 36 не комбатанти - особи, які входять до складу збройних сил та надають їм допомогу, але безпосередньої участі у воєнних діях не беруть. До них належать медичний і духовний персонал, інтенданти, військові кореспонденти, юристи тощо. До вказаних осіб не має застосовуватися зброя, якщо вони зайняті виконанням своїх безпосередніх обов`язків.

Їхні функції зводяться лише до обслуговування та забезпечення бойової діяльності збройних сил і вони мають право застосовувати зброю тільки в цілях самооборони.

Міжнародне право відрізняє цих осіб від комбатантів (солдатів, офіцерів та генералів, що безпосередньо беруть участь у бою і здійснюють керівництво бойовими діями) і передбачає для некомбатантів спеціальний правовий статус у разі затримання їх ворогом.

Відповідно до Закону України від 30.11.2021 року N 1915-IX «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» військовий капелан бригади, батальйону:

п.100-1. Військовий капелан у мирний і воєнний час відповідає за забезпечення задоволення духовно-релігійних потреб особового складу.

п.100-2. Військовий капелан зобов`язаний:

здійснювати забезпечення організації та проведення молитов, богослужінь, благословень, урочистих і поминальних заходів та інших релігійних обрядів і культів, пов`язаних із задоволенням духовно-релігійних потреб військовослужбовців, працівників та членів їх сімей;

сприяти розвитку особистісних та колективних моральних якостей особового складу; популяризувати здоровий спосіб життя серед військовослужбовців, працівників та членів їх сімей;

ознайомлювати військовослужбовців, працівників та членів їх сімей з основами релігійного вчення;

виховувати у військовослужбовців, працівників та членів їх сімей толерантне ставлення до людей з іншим світоглядом та релігійними переконаннями;

налагоджувати взаємодію з представниками релігійних організацій, які здійснюють діяльність у місцях дислокації військових частин, в інтересах задоволення духовно- релігійних потреб військовослужбовців, працівників та членів їх сімей;

брати участь у реабілітації особового складу, який потребує психологічної допомоги; консультувати командування з релігійних питань.

п.100-3. Видача зброї та боєприпасів військовим капеланам забороняється.

п.100-4. Військові капелани не можуть бути залучені до чергувань, нарядів, проведення службових розслідувань та інших дій, несумісних з їхніми посадовими обов`язками та статусом священнослужителя.

Відповідно до штатної структури військовий капелан військової частини входить в склад управління військової частини НОМЕР_1 та на пряму підпорядковується командиру військової частини.

В період з березня по червень 2024 року командиром військової частини НОМЕР_1 не було видано жодного бойового розпорядження, наказу

Позивачу бойових (спеціальних) завдань, за виконання яких здійснюється виплата військовослужбовцям додаткової винагороди на період дії воєнного стану, у складі угрупувань військ (сил) сил оборони держави у розрахунку 30000 грн. на місяць (довідка додається) та виконував прямі функційні обов`язки передбачені Законом України №1915-ІХ за які відповідно до Наказу №260 здійснюються щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

Враховуючи наведене, підстав для нарахування додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань, що відповідають Перелік №1475дск відсутні.

Відтак позовні вимоги Позивача щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди, за період несення служби у березні - червні 2024 року у розмірі 30000 грн на не підлягають задоволенню.

Щодо вимог Позивача про визнання протиправним та скасування Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 29 червня 2024 року № 89 "Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення місця несення служби (без зброї") військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також зобов`язання військової частинт НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду за червень 2024 року відповідно до вимог наказу Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" телеграми Міністра оборони України від 25 березня 2022 року №248/1298, постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану"), зобов`язання військової частини НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 нарахувати Позивачу в повному обсязі премію за червень 2024 року відповідно до вимог абзацу 1 пункту 6 розділу XXXI наказу Міністерства оборони України від 7 червня 2017 року № 260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 65 Конституції України: "Стаття 65. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону."

Абз 2 та 4 п.. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України: "11. Необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою";

Абз. 2 п. 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України: "Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою."

П.100-1. «Військовий капелан у мирний і воєнний час відповідає за забезпечення задоволення духовно-релігійних потреб особового складу».

П.100-2. «Військовий капелан зобов`язаний: здійснювати забезпечення організації та проведення молитов, богослужінь, благословень, урочистих і поминальних заходів та інших релігійних обрядів і культів, пов`язаних із задоволенням духовно-релігійних потреб військовослужбовців, працівників та членів їх сімей;

сприяти розвитку особистісних та колективних моральних якостей особового складу; популяризувати здоровий спосіб життя серед військовослужбовців, працівників та членів їх сімей;

ознайомлювати військовослужбовців, працівників та членів їх сімей з основами релігійного вчення;

виховувати у військовослужбовців, працівників та членів їх сімей толерантне ставлення до людей з іншим світоглядом та релігійними переконаннями;

налагоджувати взаємодію з представниками релігійних організацій, які здійснюють діяльність у місцях дислокації військових частин, в інтересах задоволення духовно- релігійних потреб військовослужбовців, працівників та членів їх сімей;

брати участь у реабілітації особового складу, який потребує психологічної допомоги; консультувати командування з релігійних питань».

Абз 1 та 2 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України: "4. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:

додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів."

Абз.. 1 статті 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України: "6. Право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.".

Також з метою задоволення релігійних потреб родичів військовослужбовців, збору благодійної допомоги, налагодження взаємодії з представниками релігійних організацій рішенням командира військової частини НОМЕР_3 №1433/13/7090 від 12.06.2024 наказано командиру військової частини НОМЕР_1 за доцільності організувати короткострокові відрядження військового капелана (Позивача) до пункту постійної дислокації для виконання функційних обов`язків, зокрема з метою звершення богослужінь.

Відповідно до пункту 2 статті 6 Закону України № 2011-XII ваід 20.12.1991 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (із змінами) військовослужбовці мають можливість брати участь у богослужіннях та релігійних обрядах під час виконання обов`язків військової служби надається військовослужбовцям з дозволу командира (начальника) військового з`єднання чи частини.

Відповідно до пункту 145 розділу V Указу Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008 «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» (із змінами) військовослужбовці можуть бути направлені у відрядження самостійно або у складі військового підрозділу (команди) з метою:

- навчання на курсах, проходження зборів, вступу до вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти;

- участі у заходах, пов`язаних із підготовкою військ (сил);

- забезпечення охорони, супроводження і доставки військових вантажів, озброєння, військової техніки та інших матеріальних засобів;

- супроводження нарочних з таємними документами і матеріалами або як нарочні;

- супроводження (за потреби) окремих військовослужбовців, хворих або команд військовослужбовців та конвоювання заарештованих і засуджених;

- отримання нагород;

- участі в засіданнях судів або прибуття за викликом органів досудового розслідування;

- участі в планових заходах (збори, семінари, засідання, наради тощо);

- ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій;

- виконання обов`язків військової служби у складі військових частин, задіяних до ведення воєнних (бойових) дій, у тому числі в антитерористичних операціях;

- реабілітації за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), пов`язаних з виконанням ними обов`язків військової служби, та забезпечення супроводження таких військовослужбовців, а також для проходження психологічної, медико-психологічної реабілітації;

- в інших випадках за викликом (розпорядженням) старших командирів.

Військовослужбовці направляються у відрядження за рішенням командирів (начальників) військових частин або старших командирів (начальників), про що видається наказ командира (начальника) військової частини по стройовій частині.

Відповідно до п. 2.1.6. Наказу Головнокомандувача Збройних Сил України №40 від 31.01.2024 «Про затвердження Інструкції з діловодства у Збройних Силах України» (із змінами) створюються такі види документів: наказ, директива, розпорядження, бойовий наказ, бойове розпорядження, окреме доручення (доручення), рішення, протокол, положення, постанова, інструкція, історичний формуляр, формуляр, правила, план, звіт, доповідь, донесення, доручення, акт, звуко- та відеозаписи, програма, алгоритм, рапорт, заява, телефонограма, факсограма, службовий лист, довідка, методичні рекомендації, доповідна та пояснювальна записки, протокол, припис, посвідчення про відрядження, відпускний квиток, графік відпусток, обхідний лист та інші документи, розроблені в установленому порядку.

Доповідна записка службовий документ, адресований командиру (керівнику) військової частини (установи), з інформацією про ситуацію, що склалася, наявні факти, певні події, явища, виконану роботу з висновками та пропозиціями автора, виконання окремих завдань, службових доручень тощо. Текст доповідної записки поділяється на дві частини: констатуючу (наводяться факти або описується ситуація) та викладення пропозицій чи прохань.

План перелік запланованих до виконання робіт або заходів, їх послідовність із визначенням строків виконання і виконавців.

Рапорт (заява) - письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.

Службовий лист - документ, який є одним із основних засобів спілкування, обміну інформацією та оперативного управління найрізноманітнішими процесами діяльності військ (сил).

14.06.2024 року о 14:00 командиром військової частини НОМЕР_1 , під час проведення командиром військової частини НОМЕР_1 перевірки особового складу, встановлено відсутність на місці несення служби в районі батальйонного району оборони (долі БРО) військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 (військового священника) лейтенанта капеланської служби ОСОБА_2 (Позивача).

Враховуючи, що Позивач перебуваючи на посаді військового капелана (військового священника), будучі обізнаним про відсутність дозволів у Позивача на залишення БРО командиром військової частини НОМЕР_1 з метою дотримання вимог Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.11.2018 року № 604, командиром в/ч НОМЕР_1 надано доповідь від 16.02.2025 року № 1512/367с командиру в/ч НОМЕР_5 та ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Неправомірні дії Позивача - самовільне залишення місця несення служби, мають безпосередній зв`язок з невиконанням ним своїх службових обов`язків з 14.06.2024 року та не дотриманням військової дисципліни.

Оскільки, внаслідок відсутності його на місці служби у військовій частини НОМЕР_1 під час виконання військовою частиною НОМЕР_1 завдань за призначенням в БРО, Позивач не виконує службові обов`язки військового капелана військової частини НОМЕР_1 . Тобто його бездіяльність (відсутність у підрозділі) є порушенням статті 65 Конституції України, абз 2 та 4 п. 11, п. 100-1, п. 100-2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзаців 1 та 2 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Закону України №1915-ІХ від 30.11.2021 «Про Службу військового капеланства».

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №89 від 29.06.2024 було затверджено акт службового розслідування за фактом самовільного залишення місця несення служби (без зброї) військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи викладене, особами військової частини НОМЕР_1 , що проводили службове розслідування, дотримано вимог розділу V Наказу №608, а саме у вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування. В описовій частині акта службового розслідування зазначено: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення. У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

Відтак позовна вимога, що скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 №89 від 29.06.2024 року, є не обгрунтованою та не підлягає задоволенню.

Відповідно до Закону України №548-XIV від 24.03.1999 «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» визначено обов`язки Позивача як військовослужбовця, а саме: частини другої статті 3 порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються законами України, положеннями про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 9 військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами статті 11 необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців, зокрема, обов`язок свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Враховуючи основні положення ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України № 1934-XII від 6 грудня 1991 року «Про Збройні Сили України», п. 119 та 120 Закону України №548-XIV від 24.03.1999 «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» кожен військовослужбовець ЗСУ зобов`язаний з честю та гідністю виконувати обов`язки військової служби.

Відповідно до п. 15 розділу I Наказу №260 встановлено, що грошове забезпечення не виплачується військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Відповідно до п. 5 розділу XVI Наказу №260 встановлено, що військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються за невихід на службу без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення

Відповідно до п. 2 розділу XXXIV Наказу №260 встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з Постановою № 168 виплачується в таких розмірах

30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

з інтенсивної підготовки для ведення воєнних (бойових) дій у складі військових частин (підрозділів), включених до складу резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави;

з управління угрупованнями військ (сил) у складі розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України;

з управління підпорядкованими силами та засобами відповідно до завдань, які покладаються на Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту, у складі розгорнутих пунктів управління Державної спеціальної служби транспорту;

у складі робочої групи або одиночним порядком, визначені Головнокомандувачем Збройних Сил України, начальником Генерального штабу Збройних Сил України, у межах областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії; з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій;

у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій;

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури (у тому числі об`єктів транспортної інфраструктури - військовими частинами та підрозділами Державної спеціальної служби транспорту).

Відповідно до п. 9 розділу XXXIV Наказу №260 Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

Відповідно до п. 10 розділу XXXIV Наказу №260 Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Відповідно до п. 15 розділу XXXIV Наказу №260 до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, зазначені у пункті 2 цього розділу, які самовільно залишили військові частини, місця служби (дезертирували),- за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства), включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника).

Враховуючи наведене, вимоги Позивача, щодо визнання протиправним та скасувати Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 29 червня 2024 року № 89, зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити премію та додаткову винагороду за червень 2024 року є не обгрунтовними та не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) про визнання протиправним та скасування наказів, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 20 червня 2025 року.

Суддя Сергій КЛОПОТ