Справа № 520/35058/24
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

19 червня 2025 року Справа № 520/35058/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супрун Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Авеню Сім " (вул. Клочківська, буд. 111-А, оф. 8-9, м. Харків, 61145, ) до Черкаської митниці (вул. Остафія Дашковича, буд. 76, м. Черкаси, Черкаська обл., Черкаський р-н, 18007, ) про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Босенко Марина Андріївна, діючи в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Авеню Сім" (надалі за текстом - ТОВ "Авеню Сім", позивач) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Черкаської митниці, в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA902020/2024/100046/2 від 27.09.2024.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA902020/2024/100044/2 від 20.09.2024.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA902020/2024/100047/2 від 01.10.2024.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA902020/2024/100045/2 від 27.09.2024.

5. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA902020/2024/100043/2 від 18.09.2024.

6. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA902020/2024/100051/2 від 27.09.2024.

7. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA902020/2024/100048/2 від 04.10.2024.

8. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA902020/2024/100039/2 від 04.10.2024.

9. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA902020/2024/100049/2 від 15.10.2024.

10. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA902020/2024/100041/2 від 11.09.2024.

11. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA902020/2024/100042/2 від 11.09.2024.

12. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA902020/2024/100040/2 від 11.09.2024.

13. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA902020/2024/100050/2 від 15.10.2024.

Крім того, позивач просить суд стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Черкаської митниці на користь ТОВ "Авеню Сім" понесені судові витрати у справі, зокрема витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 30 280 гривень 00 копійок.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.12.2024 вказаний адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. У передбачений ухвалою строк недоліки позовної заяви були усунуті.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження на підставі п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України.

В зв`язку із здійсненням діяльності Харківським окружним адміністративним судом з відправлення правосуддя в умовах ведення бойових дій на території Харківської міської територіальної громади, яка віднесена до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 № 75 (із змінами), розгляд справи було відтерміновано.

Крім того, на тривалість виготовлення процесуального документу вплинула обставина знаходження судді у відпустці та на лікарняному.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач в повній мірі виконав вимоги законодавства щодо підтвердження розміру заявленої у кожній митній декларації митної вартості товарів. Зазначене підтверджує, що позивач повністю виконав законодавчі вимоги щодо документального підтвердження заявленої митної вартості, з урахуванням також того факту, що всі надані документи містили однакову вартість, вагу та асортимент імпортованого товару. Позивач зазначає, що митний орган, приймаючи оспорювані рішення про коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів за резервним методом, не вказав, яким чином митна вартість товарів визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навела порівняння характеристик оцінюваних товарів та характеристик товарів, ціна яких взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем частини другої статті 55 МК України щодо обґрунтованості прийнятих рішень. Заявлена позивачем митна вартість товарів повністю підтверджувалася поданими документами. Митним органом в рішеннях про коригування не наведено жодних пояснень з приводу того, як виявлені нібито розбіжності чи нібито відсутність документів впливають на митну вартість товарів. Позивач вважає прийняті рішення про коригування митної вартості товарів протиправними та необґрунтованими, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Серед іншого зазначено, що відповідачем направлялися до позивача електронні повідомлення, у якому зобов`язувало декларанта надати додаткові документи. У повідомленнях вказано, що документи, які надані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів, містять розбіжності, не містять усіх відомостей щодо фактично сплаченої ціни товару (яка підлягає сплаті), а також щодо числових значень складових митної вартості. При цьому, відповідач у вказаних повідомленнях не наводив жодних підстав для витребування додаткових документів та доказів того, що надані позивачем документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. За умови не обґрунтування митним органом обставин того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості. Отже, в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах. Проте, митний орган не дотримався вказаних законодавчих вимог.

Відповідачем надано до Харківського окружного адміністративного суду відзиви на адміністративний позов від 10.01.2025 (вх. № 01-26/3059/25, вх. № 01-25/3064/25, вх. № 01-25/3066/25, які є ідентичними та не мають розбіжностей правової позиції митного органу), в якому Черкаська митниця проти заявленого позову заперечує, вважає його безпідставним, необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, посилаючись на те, що під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів заявлених позивачем за митними деклараціями, митниця діяла в порядку та відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України (митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю), згідно частин 1, 4 ст. ст. 320, 337 МК України митницею встановлено, що надані декларантом документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів містять розбіжності та не містять усіх відомостей щодо складових митної вартості та щодо фактично сплаченої ціни товару. Враховуючи дану інформацію заявлена до митного оформлення митна вартість не може бути визнана. В разі якщо, митна вартість не може бути визначена за основним методом визначення митної вартості, то при цьому застосовується послідовно кожний наступний метод. На виконання вимог ч. 3, 4 ст. 57 МК України, між декларантом та митницею проведено консультацію з додержанням вимог щодо її конфіденційності. Декларанту було запропоновано надати наявну у нього інформацію про вартість ідентичних та/або подібних товарів. В ході проведення консультації встановлено, що у митниці та декларанта відсутня інформація щодо митних вартостей ідентичних та подібних товарів щодо оцінюваних товарів, які б продавались на експорт в Україну у максимально наближений період до часу ввезення партії оцінюваних товарів відповідно до вимог ст. 59-61 МК України. Методи на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути застосовані так як у митниці та декларанта відсутня інформація про ціну товарів відповідно до вимог ст. 62, 63 МК України. В результаті проведеної консультації, шляхом послідовного використання можливості застосування методів визначення митної вартості, митну вартість партії оцінюваного товару визначено за резервним методом визначення митної вартості та ґрунтується на раніше визнаній митницею митній вартості товару відповідно до положень статті 64 МК України.

Таким чином, митний орган вважає, що рішення про коригування митної вартості товару, які оспорює позивач, прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства, є законними та обґрунтованими, отже, не підлягають скасуванню.

Окремо з боку митного органу зазначено, що в позовні заяві зазначені вимоги щодо скасування рішень про визначення митної вартості товарів яких не існує та які не були винесені Черкаською митницею, зокрема рішення:

- рішення про коригування митної вартості №UA902020/2024/100051/2 від 27.09.2024 року.

- рішення про коригування митної вартості №UA902020/2024/100039/2 від 04.10.2024 року.

- рішення про коригування митної вартості №UA902020/2024/100042/2 від 11.09.2024 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Стосовно позиції митного органу про відсутність рішень: №UA902020/2024/100051/2 від 27.09.2024 року, №UA902020/2024/100039/2 від 04.10.2024 року, №UA902020/2024/100042/2 від 11.09.2024 року, суд зазначає наступне.

В матеріалах справи наявні копії рішень митного органу: №UA902020/2024/100051/2 від 28.10.2024 року, №UA902020/2024/100039/2 від 11.09.2024 року, №UA902020/2024/100042/2 від 18.09.2024 року.

Суд констатує про наявну відмінність позовних вимог та наявних рішень митного органу, зважаючи на відповідність номерів оскаржуваних рішень їх відповідність наявним копіям рішень про коригування митної вартості, зважаючи на їх правильний детальний опис у викладеній правовій позиції та уникаючи необґрунтованого обмеження позивача на розгляд його порушених прав та інтересів шляхом застосуванням надмірного формалізму, сприяючи доступу до правосуддя приходить до висновку про наявність помилки в датах окреслених рішень при складання позовної заяви, яка не перешкоджає розгляду та вирішенню справи, враховуючи наявні матеріали справи та можливість їх безперешкодної ідентифікації в розрізі заявленої правової позиції.

Судом встановлено, що ТОВ "Авеню Сім", код ЄДРПОУ - 42500431, зареєстровано у відповідності до чинного законодавства України як суб`єкт господарювання.

Стосовно рішення про коригування митної вартості №UA902020/2024/100046/2 від 11.07.2024 суд зазначає наступне.

ТОВ «Авеню Сім» (Покупець) та Ruian Anma Filter Co., LTD (Продавець №1) укладено контракт №ANMA0519AV-UA від 13.05.2019, відповідно до якого позивач придбав товар в кількості і за цінами, вказаними в Додатках, що додаються до контракту і є його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 2.1 контракту ціни на товар встановлюються на умовах FOB м. Нінбо, Китай згідно «Інкотермс 2010», якщо інше не обумовлено у додатках на поставку конкретної партії товару, що є невід`ємною частиною цього Контракту.

Згідно з п. 4.2 контракту умови оплати вказуються у Додатках на поставку конкретної партії товару, що є невід`ємною частиною цього Контракту.

Відповідно до п.1.1. Додатку №16 від 28.12.2023 до контракту сторони узгодили номенклатуру Товару, його кількість та ціни на умовах FOB Нінбо, Китай, Інкотермс 2010.

Відповідно до п.1.3. Додатку №16 до контракту, попередня оплата здійснюється перед початком виробництва Товару, в розмірі не менше 20%.

Відповідно до п.1.4. Додатку №14 до контракту, остаточний розрахунок за товар здійснюється після документального підтвердження про відвантаження товару з порту.

Відповідно до п.1.6. Додатку №16 до контракту, виробником товару за даним додатком є продавець.

Відповідно до п. 1.1. Додаткової угоди №1.16 від 16.04.2024 Сторони погодили внести зміни до п. 1.4. Додатку №16 та визначили, що остаточний розрахунок за кожну партію товару здійснюється після документального підтвердження відвантаження товару з порту Нінбо, Китай, що підтверджується Інвойсом, але не пізніше ніж на протязі 30 календарних днів з моменту повного митного оформлення товару Покупцем.

На виконання умов контракту, з метою поставки партії товару, визначеної у Додатку №16, Продавцем було складено Аркуш пакування №AM230677-PL від 15.04.2024, Прайс-лист від 28.08.2024 та Інвойс №АМ230677 від 15.04.2024 р.

02.05.2024 разом із Коносаментом №BW24040190B та вище переліченими документами, продавець передав товар на судно перевізника, який здійснював доставку товару до України.

Транспортно-експедиторські послуги із морського перевезення товару до митної території України було надано ТОВ «Таніт Груп», що підтверджується Договором транспортно-експедиторського обслуговування №03.07.2023/11760Д від 03.07.2023, Довідкою про транспортні витрати № 14644/2 від 04.07.2024, договором на перевезення вантажу, укладеним між ТОВ «Таніт Груп» та ТОВ «Міраж» №04.01.2019/670Д-П від 04.01.2019 про перевезення вантажу, рахунком-фактурою № TG030724015 від 03.07.2024.

На виконання умов до п. 1.3., 1.4. Додатку №16 до контракту, 28.12.2023 Покупець здійснив перерахування грошових коштів у розмірі 1182 доларів США на розрахунковий рахунок Продавця.

Позивач 23.09.2024 подав повідомлення до Черкаської митниці (лист №23/09 від 23.09.2024) про намір провести часткове розмитнення вантажу, що прибув в Україну від Постачальника на суму 4566,00 доларів США.

23.09.2024 з метою митного оформлення позивач подав до Черкаської митниці митну декларацію №24UА06UЗ (надалі за текстом - митна декларація) та декларацію митної вартості. Разом з митною декларацією було подано: Аркуш пакування № АМ230677-PL від 15.04.2023, Інвойс №АМ230677 від 15.04.2023, Коносамент № BW24040190В від 02.05.2024, Автотранспортну накладну № 14644/2 від 03.07.2024, декларацію про походження товару № АМ230677 від 15.04.2024, Квитанцію про переказ грошових коштів від 28.12.2024 swift б/ н, рахунок - фактуру № ТG030724015 від 03.07.2024, довідку про транспортні витрати № 14644/2 від 04.07.2024, прайс - лист від 28.12.2023, Контракт №АNМА0519АV від 13.05.2019, Додаткову угоду №1.16 від 16.04.2024; додаткову угоду №3 від 18.12.2020, додаткову угоду №4 від 29.12.2023, Додаток №16 до контракту від 28.12.2023, Договір про надання послуг митного брокера №177 від 01.03.2023, договір про перевезення №03.07.2023/117бОД від 03.07.2023, договір про перевезення № 04.01.2019/67OД-П від 04.01.2024.

Митну вартість було заявлено за основним методом (ціна договору).

Митний орган видав Рішення про коригування митної вартості № UА902020/2024/100046/2 від 27.09.2024 року (надалі за текстом - Рішення №1), яким повністю відмовив у визнанні заявленої Позивачем митної вартості, та запропонував скореговану митну вартість.

Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МК Украйни.

Надалі митний орган направив позивачеві Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА902020/2024/000121 від 27.09.2024, якою повідомив про відмову Позивачеві у митному оформленні (випуску) товарів.

Стосовно рішення про коригування митної вартості №UA902020/2024/100044/2 від 20.09.2024 суд зазначає наступне.

Між ТОВ «Авеню Сім» (Покупець) та Ningbo Sunstar Shock Absorber Co, LTD (Продавець №2) укладено контракт NST0519AV-UA від 07.05.2019 (надалі за текстом - контракт), відповідно до якого позивач придбав товар в кількості і за цінами, вказаними в Додатках, що додаються до контракту і є його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 2.1 контракту ціни на товар встановлюються на умовах FOB м. Нінбо, Китай згідно «Інкотермс 2010», якщо інше не обумовлено у додатках на поставку конкретної партії товару, що є невід`ємною частиною цього Контракту.

Згідно з п. 4.2 контракту умови оплати вказуються у Додатках на поставку конкретної партії товару, що є невід`ємною частиною цього Контракту.

Відповідно до п. 1.1. Додатку №24 від 29.11.2023 до контракту сторони узгодили номенклатуру Товару, його кількість та ціни на умовах FOB Нінбо, Китай, Інкотермс 2010.

Згідно з п. 1.3. Додатку №24 до контракту умови оплати: 20% передоплата банківським перерахунком згідно цього додатку, доплата 80% після отримання копії Інвойсу, але не пізніше 28.12.2023.

Відповідно до п.1.5. Додатку №24 до контракту, виробником товару за даним додатком є продавець.

Згідно з п. 1. Додаткової угоди № 1.24 від 11.04.2024 Сторони погодили внести зміни до Додатку 24 від 29.11.2023 та погодили нову номенклатуру Товарів, їх кількість та ціни на умовах FOB Нінбо, Китай, Інкотермс 2010.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди №1.24 умова оплати: передоплата в розмірі 20% від суми, зазначеної в даному Додатку. Решта суми має бути сплачена не пізніше, ніж 30.08.2024.

На виконання умов контракту, з метою поставки партії товару, визначеної у Додатку №24, Продавцем було складено Аркуш пакування №NST04/2023UA-PL від 11.04.2024, Прайс-лист від 29.11.2023 та Інвойс №NST04.2023UA від 11.04.2024.

На виконання умов до п. 1.3. Додаткової угоди №1.24, 30.11.2024 Покупець здійснив перерахування грошових коштів у розмірі 4872,00 доларів США, 18.06.2024 Покупець здійснив перерахування грошових коштів у розмірі 6281,38 доларів США, на розрахунковий рахунок Продавця, а також була зарахована сума у розмірі 7214,32 доларів США за кредит-нотою № NST032023-CN від 09.04.2024.

02.05.2024 разом із Коносаментом №BW20040190D та вище переліченими документами, продавець передав товар на судно перевізника, який здійснював доставку товару до України.

Транспортно-експедиторські послуги із морського перевезення товару до митної території України було надано ТОВ «Таніт Груп», що підтверджується Договором транспортно-експедиторського обслуговування №03.07.2023/11760Д від 03.07.2023, Довідкою про транспортні витрати № 14644/4 від 04.07.2024, договором на перевезення вантажу, укладеним між ТОВ «Таніт Груп» та ТОВ «Міраж» №04.01.2019/670Д-П від 04.01.2019 про перевезення вантажу, рахунком-фактурою № TG030724017 від 03.07.2024.

Товар, який прибув в Україну від постачальника NINGBO SUNSTAR SHOCK ABSORBER CO., LTD згідно Інвойсу №NST04.2023UA від 11.04.2024 розмитнювався частинами.

19.09.2024 з метою митного оформлення позивач подав до Черкаської митниці лист - повідомлення №19/09 про намір провести часткове митне оформлення частини вантажу, що прибув в Україну від постачальника NINGBO SUNSTAR SHOCK ABSORBER CO., LTD згідно Інвойсу №NST04.2023UA від 11.04.2024 на суму 6209,40 доларів США.

20.09.2024 з метою митного оформлення позивач подав до Черкаської митниці митну декларацію 24UA41U4 від 20.09.2024 та декларацію митної вартості. Разом з митною декларацією було подано: Аркуш пакування NST04.2023UA- PL від 11.04.2023, Інвойс NST04.2023UA від 11.04.2024, Коносамент № BW24040190D від 02.05.2024, Автотранспортну накладну №14644/4 від 03.07.2024, декларацію про походження товару № NST04.2023UA від 11.04.2024 року, кредіт ноту №NST032023-CN від 09.04.2024, квитанцію про переказ грошових коштів від 30.11.2023 swift б/н, квитанцію про переказ грошових коштів від 18.06.2024 swift б/н, рахунок - фактуру № TG030724017 від 03.07.2024, довідку про транспортні витрати № 14644/4 від 04.07.2024 року, прайс - лист від 29.11.2023, Контракт NST0519AV-UA від 07.05.2019, Додаткову угоду №1.24 від 11.04.2024; додаткову угоду №10 від 01.03.2021, додаткову угоду №9 від 18.12.2020, Додаток №24 до контракту від 12.06.2023, Договір про надання послуг митного брокера №177 від 01.03.2023 року, договір про перевезення №03.07.2023/117бОД від 03.07.2023 року, договір про перевезення № 04.01.2019/67ОД-П від 04.01.2019.

Митну вартість було заявлено за основним методом (ціна договору).

Як результат, митний орган видав Рішення про коригування митної вартості UA902020/2024/100044/2 від 20.09.2024 (надалі за текстом - Рішення №2), яким повністю відмовив у визнанні заявленої Позивачем митної вартості, та запропонуй У скореговану митну вартість. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МК Украйни.

Надалі митний орган направив позивачеві Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902020/2024/000116 від 20.09.2024, якою повідомив про відмову Позивачеві у митному оформленні (випуску) товарів.

Стосовно рішення про коригування митної вартості №UA902020/2024/100047/2 від 01.10.2024 суд зазначає наступне.

Між ТОВ «Авеню Сім» (Покупець) та WENZHOU SEINECA INTERNATIONAL CORPORATION (WENZHOU RUIAN) (Продавець №3) укладено контракт №SNK0519AV- UA від 22.05.2019, відповідно до якого позивач придбав товар в кількості і за цінами вказаними в Додатках, що додаються до контракту і є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 2.1 контракту ціни на товар встановлюються на умовах FOB м. Нінбо, Китай згідно «Інкотермс 2010», якщо інше не обумовлено у додатках на поставку конкретної партії товару, що є невід`ємною частиною цього Контракту.

Згідно з п. 4.2 контракту умови оплати вказуються у Додатках на поставку конкретної партії товару, що є невід`ємною частиною цього Контракту.

Відповідно до п. 1 Додатку №9 від 21.11.2023 до контракту сторони узгодили номенклатуру Товару, його кількість та ціни на умовах FOB Нінбо, Китай, Інкотермс 2010.

Згідно з п. 3. Додатку №9 до контракту, передоплата здійснюється у розмірі не менше 30% від суми зазначеної у даному Додатку до даного Контракту.

Відповідно до п. 4 Додатку №9 остаточний розрахунок здійснюється після документального підтвердження про готовність товару з порту Нінбо, Китай. Підтверджуючим документом є Інвойс.

Згідно з п. 6. Додатку №9 до контракту, виробником товару за даним додатком є продавець.

На виконання умов контракту, з метою поставки партії товару, визначеної у Додатку №9, Продавцем було складено Аркуш пакування №FH24207-PL від 23.05.2024, Прайс-лист від 21.11.2023 та Інвойс № FH24207 від 25.03.2024. Відповідні документи містять інформацію про товар, який поставляється за контрактом у повній відповідності до Додатку №9 до контракту, але в меншій кількості.

02.05.2024 разом із Коносаментом №BW24040190E та вище переліченими документами, продавець передав товар на судно перевізника, який здійснював доставку товару до України.

Транспортно-експедиторські послуги із морського перевезення товару до митної території України було надано ТОВ «Таніт Груп», що підтверджується Договором транспортно-експедиторського обслуговування №03.07.2023/11760Д від 03.07.2024, Довідкою про транспортні витрати № 14644/5 від 04.07.2024, договором на перевезення вантажу, укладеним між ТОВ «Таніт Груп» та ТОВ «Міраж» №04.01.2019/67ОД-П від 04.01.2019 про перевезення вантажу, рахунком-фактурою № TG030724018 від 03.07.2024.

На виконання умов до п. 3, 4. Додатку №9 до контракту, 24.11.2023 Покупець здійснив перерахування грошових коштів у розмірі 1856 доларів США та 28.03.2024 у розмірі 4351,00 доларів США на розрахунковий рахунок Продавця.

23.09.2024 року Позивач подав повідомлення до Черкаської митниці (лист №23/09-2 від 23.09.2024) про намір провести часткове розмитнення вантажу, що прибув в Україну від Постачальника на суму 3591,00 доларів США.

01.10.2024 року з метою митного оформлення позивач подав до Черкаської митниці митну декларацію №24UA22U3 (надалі за текстом - митна декларація) та декларацію митної вартості. Разом з митною декларацією було подано: Аркуш пакування № FH24207-PL від 25.03.2024, Інвойс № FH24207 від 25.03.2024, Коносамент № BW24040190E від 02.05.2024, Автотранспортну накладну № 14644/5 від 03.07.2024, декларацію про походження товару № FH24207 від 25.03.2024, Квитанцію про переказ грошових коштів від 24.11.2023 swift б/ н, Квитанцію про переказ грошових коштів від 28.03.2024 swift б/н, рахунок-фактуру № TG030724018 від 03.07.2024, довідку про транспортні витрати № 14644/5 від 04.07.2024, прайс - лист від 21.11.2023, Контракт № SNK0519AV-UA від 22.05.2019, Додаткову угоду №1 від 24.12.2020; додаткову угоду №1.9. від19.10.2023, Додаток №9 до контракту від 19.10.2023, Договір про надання послуг митного брокера №177 від 01.03.2023, договір про перевезення №03.07.2023/1176ОД від 03.07.2023, договір про перевезення № 04.01.2019/67ОД-П від 04.01.2024.

Митну вартість було заявлено за основним методом (ціна договору).

Як результат, митний орган видав Рішення про коригування митної вартості №UA902020/2024/100047/2 від 01.10.2024 року (надалі за текстом - Рішення №3), яким повністю відмовив у визнанні заявленої Позивачем митної вартості, та запропонував скореговану митну вартість. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МК Украйни.

Надалі митний орган направив позивачеві Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902020/2024/000124 від 01.10.2024, якою повідомив про відмову Позивачеві у митному оформленні (випуску) товарів.

Стосовно рішення про коригування митної вартості № 9UA902020/2024/100045/2 від 27.09.2024, суд зазначає наступне.

Між ТОВ «Авеню Сім» (Покупець) та NINGDE ULI BRAKE PARTS CO., LTP (Продавець №4) укладено контракт №ULI0419AV-UA від 01.04.2019 (надалі за текстом - контракт), відповідно до якого позивач придбав товар в кількості і за цінами, вказаними в Додатках, що додаються до контракту і є його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 2.1 контракту ціни на товар встановлюються на умовах FOB м. Нінбо, Китай згідно «Інкотермс 2010», якщо інше не обумовлено у додатках на поставку конкретної партії товару, що є невід`ємною частиною цього Контракту.

Відповідно до п. 4.2 контракту умови оплати вказуються у Додатках на поставку конкретної партії товару, що є невід`ємною частиною цього Контракту.

В додатку № 16 від 02.04.2024 Сторони погодили номенклатуру Товару, їх кількість та ціни на умовах FOB м. Німбо, Китай, згідно «Інкотермс 2010».

Згідно додатку №16 умови оплати: оплата 100% після відвантаження товару з порту Нінгбо, але не пізніше, ніж на протязі 30 днів після отримання товару на склад Покупця.

На виконання умов контракту, з метою поставки партії товару Продавцем було складено Пакувальний лист №ULI21-154-6-PL від 02.04.2024, Прайс-лист №б/н від 02.04.2024 та Інвойс № UL121-154-6 від 02.04.2024.

Відповідні документи містять інформацію про товар, який поставляється за контрактом у повній відповідності до Додатку №16 від 02.04.2024 р до контракту.

02.05.2024 разом із Коносаментом №BW24040190F та вище переліченими документами, продавець передав товар на судно перевізника, який здійснював доставку товару до України.

Транспортно-експедиторські послуги із морського перевезення товару до митної території України було надано ТОВ «Таніт Груп», що підтверджується Договором транспортно-експедиторського обслуговування №03.07.2023/11760Д від 03.07.2024, Довідкою про транспортні витрати № 14644/2 від 04.07.2024, договором на перевезення вантажу, укладеним між ТОВ «Таніт Груп» та ТОВ «Міраж» №04.01.2019/67ОД-П від 04.01.2019 про перевезення вантажу, рахунком-фактурою № TG030724019 від 03.07.2024.

На виконання умов контракту, 10.06.2024 Покупець здійснив перерахування грошових коштів у розмірі 4906,00 доларів США на розрахунковий рахунок Продавця.

23.09.2024 Позивач подав повідомлення до Черкаської митниці (лист №23/09-1 від 23.09.2024) про намір провести часткове розмитнення вантажу, що прибув в Україну від Постачальника на суму 2000,00 доларів США.

27.09.2024 з метою митного оформлення позивач подав до Черкаської митниці митну декларацію 24UA05U4 від 27.09.2024 та декларацію митної вартості. Разом з митною декларацією було подано: Аркуш пакування №UL121-156-6-PL від 02.04.2024, Інвойс №UL121-154-6 від 02.04.2024, Коносамент № BW24040190B від 02.05.2024, Автотранспортну накладну № 14644/2 від 03.07.2024, декларацію про походження товару № ULI21-154-6 від 02.04.2024, Квитанцію про переказ грошових коштів від 10.06.2024 swift б/н, рахунок - фактуру № TG030724019 від 03.07.2024, довідку про транспортні витрати № 14644/2 від 04.07.2024, прайс - лист від 02.04.2024, Контракт № ULI0419AV-UA від 01.04.2019, додаткову угоду №1 від 11.12.2020, додаткову угоду №2 від 17.12.2023, додаткову угоду №3 від 29.12.2023, Додаток №16 до контракту від 02.04.2024, Договір про надання послуг митного брокера №177 від 01.03.2023, договір про перевезення №03.07.2023/117бОД від 03.07.2023, договір про перевезення № 04.01.2019/67ОД-П від 04.01.2024.

Митну вартість було заявлено за основним методом (ціна договору).

Як результат, митний орган видав Рішення про коригування митної вартості UA902020/2024/100045/2 від 27.09.2024 (надалі за текстом - Рішення №4), яким повністю відмовив у визнанні заявленої Позивачем митної вартості, та запропонував скореговану митну вартість. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МК Украйни.

Надалі митний орган направив позивачеві Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902020/2024/000119 від 27.09.2024 якою повідомив про відмову Позивачеві у митному оформленні (випуску) товарів.

Стосовно рішення про коригування митної вартості № 9UA902020/2024/100043/2 від 18.09.2024, суд зазначає наступне.

Між ТОВ «Авеню Сім» (Покупець) та Ningbo Shimaotong International Co., Ltd. (Продавець №5) укладено контракт № NBK0519AV-UA від 12.05.2019 року (надалі - контракт), відповідно до якого позивач придбав товар в кількості і за цінами, вказаними в Додатках, що додаються до контракту і є його невід4 ємною частиною.

Відповідно до п. 2.1 контракту ціни на товар встановлюються на умовах FOB м. Нінбо, Китай згідно «Інкотермс 2010», якщо інше не обумовлено у Додатках на поставку конкретної партії Товару, що є невід`ємною частиною цього Контракту.

Згідно з п. 4.2 контракту порядок оплати узгоджується у відповідному Додатку.

Відповідно до п.1. Додатку №16 від 08.01.2024 до контракту сторони узгодили номенклатуру Товару, його кількість та ціни на умовах FOB Нінбо, Китай, Інкотермс 2010.

Згідно з п. 3 Додатку №16 до контракту умови оплати: оплата за товар згідно даного Додатку здійснюється у розмірі 100% від зазначеної в Додатку суми після відвантаження, до прибуття Товару в порт Покупця. Підтверджуючим документом для оплати є Інвойс.

Відповідно до п. 4 Додатку №16 до контракту, виробником товару за даним додатком є Постачальник.

Згідно Додаткової угоди №1.16 до Контракту Сторони домовились викласти п. 3 Додатку №16 від 08.01.2024 до Контракту №NBK0519-AV-UA від 29.12.2023 в наступній редакції: « 3. Оплата за Товар згідно Додатку № 16 здійснюється в розмірі 100% від зазначеної в Додатку суми після відвантаження. Повна оплата має бути здійснена не пізніше ніж протягом 30 днів після повного митного оформлення товару Покупцем. Підтверджуючим документом для оплати є Інвойс».

На виконання умов контракту, з метою поставки партії товару, визначеної у Додатку №16, Продавцем було складено Аркуш пакування №WT24KEEP-0002-PL від 02.05.2024, Прайс-лист від 08.01.2024 та Інвойс № WT24KEEP-0002 від 02.05.2024. Відповідні документи містять інформацію про товар, який поставляється за контрактом у повній відповідності до Додатку №16 до контракту, в кількості визначеній наданими документами.

31.05.2024 разом із Коносаментом №BW24050280F та вище переліченими документами, продавець передав товар на судно перевізника, який здійснював доставку товару до України.

Транспортно-експедиторські послуги перевезення товару до митної території України було надано ТОВ «Таніт Груп», що підтверджується Договором транспортно- експедиторського обслуговування №03.07.2023/11760Д від 03.07.2023, Довідкою про транспортні витрати № 15114/6 від 01.08.2024, договором на перевезення вантажу, укладеним між ТОВ «Таніт Груп» та ФОП ОСОБА_1 №16.10.2023/467 ОД-П від 16.10.2023 про перевезення вантажу, Договором транспортної експедиції організації автомобільних перевезень вантажів, укладеним між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 №25.07-1с від 25.07.2024, рахунком №TG260724027 від 26.07.2024, рахунком № НОМЕР_1 від 01.08.2024.

На виконання умов до п. 3. Додатку №16 до контракту та Додаткової угоны №1.16 до Контракту, 25.07.2024 Покупець здійснив перерахування грошових коштів у розмірі 8735,35 доларів США у повній відповідності до умов Додатку №16 та Додаткової угоди №1.16.

Товар розмитнювався частинами, 17.09.2024 Позивач подав до Відповідача лист №17/09-1 про намір провести митне оформлення частини вантажу на суму 5031,73 доларів США.

18.09.2024 з метою митного оформлення позивач подав до Черкаської митниці митну декларацію № 24UA69U9 та декларацію митної вартості. Разом з митною декларацією було подано: Аркуш пакування № WT24KEEP-0002-PL від 02.05.2024, Інвойс №WT24KEEP-0002 від 02.05.2024, Коносамент № BW24050280F від 31.08.2024, Автотранспортну накладну № 15114/6 від 31.07.2024, декларацію про походження товару № WT24KEEP-0002 від 02.05.2024, квитанцію про переказ грошових коштів від 26.07.2024 swift, б/н, рахунок - фактуру № TG010824023 від 01.08.2024 року, рахунок - фактуру № TG260724027 від 26.07.2024, довідку про транспортні витрати № 15114/6 від 01.08.2024, прайс - лист від 08.01.2024, контракт № NBK0519AV-UA від 12.05.2019, додаток №16 до контракту від 08.01.202, додаткову угоду №1.16 від 22.07.2024, додаткову угоду №2 від 29.12.2023, договір про надання послуг митного брокера №177 від 01.03.2023, договір транспортно- експедиторського обслуговування №03.07.2023/1176ОД від 03.07.2023, договір на перевезення вантажу № 16.10.2023/467 ОД-П від 16.10.2023, договір про перевезення 25.07.-1с від 25.07.2024.

Митну вартість було заявлено за основним методом (ціна договору).

Як результат, митний орган видав Рішення про коригування митної вартості иА902020/2024/100043/2 від 18.09.2024 року (надалі за текстом - Рішення №5), яким повністю відмовив у визнанні заявленої Позивачем митної вартості, та запропонував скореговану митну вартість. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МК Украйни.

Надалі митний орган направив позивачеві Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № иА902020/2024/000113 від 18.09.2024, якою повідомив про відмову Позивачеві у митному оформленні (випуску) товарів.

Стосовно рішення про коригування митної вартості № 9UA902020/2024/100051/2 від 28.10.2024, суд зазначає наступне.

Між ТОВ «Авеню Сім» (Покупець) та NINGDE ULI BRAKE PARTS CO., LTD (Продавець №4) укладено контракт №ULI0419AV-UA від 01.04.2019 (надалі за текстом - контракт), відповідно до якого позивач придбав товар в кількості і за цінами, вказаними в Додатках, що додаються до контракту і є його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 2.1 контракту ціни на товар встановлюються на умовах FOB м. Нінбо, Китай згідно «Інкотермс 2010», якщо інше не обумовлено у додатках на поставку конкретної партії товару, що є невід`ємною частиною цього Контракту.

Відповідно до п. 4.2 контракту умови оплати вказуються у Додатках на поставку конкретної партії товару, що є невід`ємною частиною цього Контракту.

В додатку №17 від 06.05.2024 Сторони погодили номенклатуру Товару, їх кількість та ціни на умовах FOB м. Німбо, Китай, згідно «Інкотермс 2010».

Згідно додатку №17 умови оплати: оплата 100% після відвантаження товару з порту Нінгбо, але не пізніше, ніж на протязі ЗО днів після отримання товару на складі Покупця.

Відповідно до п. 1.5. Додатку виробником товару є Продавець.

На виконання умов контракту, з метою поставки партії товару Продавцем було складено Пакувальний лист №UL121-154-5-PL від 06.05.2024 р., Прайс-лист №б/н від 06.05.2024 та Інвойс № UL121-154-5-PL від 06.05.2024. Відповідні документи містять інформацію про товар, який поставляється за контрактом у повній відповідності до Додатку №17 від 06.05.2024 до контракту.

31.05.2024 разом із Коносаментом №BW24050280B та вище переліченими документами, продавець передав товар на судно перевізника, який здійснював доставку товару до України.

Транспортно-експедиторські послуги перевезення товару до митної території України було надано ТОВ «Таніт Груп», що підтверджується Договором транспортно- експедиторського обслуговування №03.07.2023/1176ОД від 03.07.2023, Довідкою про транспортні витрати № 15114/2 від 01.08.2024, договором на перевезення вантажу, укладеним між ТОВ «Таніт Груп» та ФОП ОСОБА_1 №16.10.2023/467 ОД-П від 16.10.2023 про перевезення вантажу, Договором транспортної експедиції організації автомобільних перевезень вантажів, укладеним між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 №25.07-1с від 25.07.2024, рахунком №ТС260724023 від 26.07.2024, рахунком №ТG010824019 від 01.08.2024.

02.10.2024 Позивач подав повідомлення до Черкаської митниці (лист №02/10-3 від 02.10.2024) про намір провести часткове розмитнення вантажу, що прибув в Україну від Постачальника на суму 2115,00 доларів США.

28.10.2024 з метою митного оформлення позивач подав до Черкаської митниці митну декларацію №24UА22U2 від 28.10.2024 та декларацію митної вартості. Разом з митною декларацією було подано: Аркуш пакування № ULI21-154-5-РL від 06.05.2024, Інвойс № ULI21-154-5 від 06.05.2024, Коносамент № ВW24050280В від 31.05.2024, Автотранспортну накладну № 15114/2 від 31.07.2024, декларацію про походження товару № ULI21-154-5 від 06.05.2024 року, рахунок - фактуру № ТG010824019 від 01.08.2024, рахунок - фактуру № ТG260724023 від 26.07.2024, довідку про транспортні витрати № 15114/2 від 01.08/2024, прайс - лист від 06.05.2024, Контракт № ULI0419АV-UA від 01.04.2024, додаткову угоду №1 від 11.12.2020, додаткову угоду №2 від 17.12.2023, додаткову угоду №3 від 29.12.2023, Додаток №17 до контракту від 06.05.2024, Договір про надання послуг митного брокера №177 від 01.03.2023, договір про перевезення №03.07.2023/117бОД від 03.07.2023, договір про перевезення № 16.10.2023/467 ОД-П від 16.10.2024, договір про перевезення №25.07-1с від 25.07.2024.

Митну вартість було заявлено за основним методом (ціна договору).

Як результат, митний орган видав Рішення про коригування митної вартості ІІА902020/2024/100051/2 від 28.10.2024 (надалі за текстом - Рішення №6), яким повністю відмовив у визнанні заявленої Позивачем митної вартості, та запропонував скореговану митну вартість. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МК Украйни.

Надалі митний орган направив позивачеві Картку відмови в прийнятті митної? декларації?, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № иА902020/2024/000132 від 28.10.2024 якою повідомив про відмову Позивачеві у митному оформленні (випуску) товарів.

Стосовно рішення про коригування митної вартості № 9UA902020/2024/100048/2 від 04.10.2024, суд зазначає наступне.

Між ТОВ «Авеню Сім» (Покупець) та WENZHOU JUQUAN AUTO PARTS CO., LTD (Продавець №6) укладено контракт №UVC0719AV-UA від 02.07.2019, відповідно до якого позивач придбав товар в кількості і за цінами, вказаними в Додатках, що додаються до контракту і є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 2.1 контракту ціни на товар встановлюються на умовах FOB м. Нінбо, Китай згідно «Інкотермс 2010», якщо інше не обумовлено у додатках на поставку конкретної партії товару, що є невід`ємною частиною цього Контракту.

Згідно з п. 4.2 контракту умови оплати вказуються у Додатках на поставку конкретної партії товару, що є невід`ємною частиною цього Контракту.

Відповідно до п.1.1. Додатку №15 від 24.11.2023 р. та Додатку №16 до контракту сторони узгодили номенклатуру Товару, його кількість та ціни на умовах FOB Нінбо, Китай, Інкотермс 2010.

Відповідно до п.1.3. Додатку №15 та Додатку №16 до контракту, передоплата здійснюється у розмірі не менше 30% від суми зазначеної у даному Додатку до даного Контракту.

Згідно з п. 1.5. Додатку №15 та Додатку №16 остаточний розрахунок здійснюється перед відвантаженням Товару до порта Нінбо, Китай.

Відповідно до п. 1.7. Додатку №15 та Додатку 16 до контракту, виробником товару за даним додатком є продавець.

Додатковою угодою №1.16 від 24.04.2024 року до пункту 1.5. Додатку №16 було внесено зміни та визначено, що остаточний розрахунок за кожну партію Товару здійснюється перед відвантаженням товару до порта Нінбо, Китай. Дозволяється здійснити повний розрахунок після відвантаження, але не пізніше, ніж 30 днів.

На виконання умов контракту, з метою поставки партії товару, визначеної у Додатку №15 та Додатку №16, Продавцем було складено Аркуш пакування №JQ20231122-PL від 25.04.2024, Аркуш пакування JQ20240106-PL від 25.04.2024, Прайс-лист від 24.11.2023 та Інвойс № JQ20240106 від 25.04.2024. Відповідні документи містять інформацію про товар, який поставляється за контрактом у повній відповідності до Додатку №15 до контракту, але в меншій кількості.

31.05.2024 разом із Коносаментом №BW24050280D та вище переліченими документами, продавець передав товар на судно перевізника, який здійснював доставку товару до України.

Транспортно-експедиторські послуги перевезення товару до митної території України було надано ТОВ «Таніт Груп», що підтверджується Договором транспортно-експедиторського обслуговування №03.07.2023/1176ОД від 03.07.2023, Довідкою про транспортні витрати № 15114/4 від 01.08.2024, договором на перевезення вантажу, укладеним між ТОВ «Таніт Груп» та ФОП ОСОБА_1 №16.10.2023/467 ОД-П від 16.10.2023 про перевезення вантажу, Договором транспортної експедиції організації автомобільних перевезень вантажів, укладеним між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 №25.07-1с від 25.07.2024, рахунком №TG260724025 від 26.07.2024, рахунком № НОМЕР_2 від 01.08.2024, рахунком № НОМЕР_3 від 26.07.2024.

На виконання умов до п. 1.3, 1.5. Додатку № 15 та Додатку № 16 до контракту, 28.11.2023 року Покупець здійснив перерахування грошових коштів у розмірі 3888,00 доларів США, 26.04.2024 у розмірі 14648,00 доларів США, 11.01.2024 у розмірі 2391,00 доларів США на розрахунковий рахунок Продавця.

Товар розмитнювався частинами, 02.10.2024 з метою митного оформлення позивач подав до Черкаської митниці лист - повідомлення №02/10-2 про намір провести часткове митне оформлення частини вантажу згідно інвойсу № JQ20240106 від 25.04.2024 на суму 4745,00 доларів США.

04.10.2024 з метою митного оформлення позивач подав до Черкаської митниці митну декларацію № 24UA66U6 та декларацію митної вартості. Разом з митною декларацією було подано: Аркуш пакування №JQ20231122-PL від 25.04.2024, Аркуш пакування № JQ20240106-PL, Інвойс № JQ20231122 від 25.04.2024, Інвойс № JQ20240106 від 25.04.2024, Коносамент № BW24050280D від 31.05.2024, Автотранспортну накладну №15114/4 від 31.07.2024, декларацію про походження товару № JQ20231122 від 25.04.2024, Квитанцію про переказ грошових коштів від 28.11.2023 swift б/н, Квитанцію про переказ грошових коштів від 11.01.2024 swift б/н, Квитанцію про переказ грошових коштів від 26.04.2024 swift б/н, рахунок № TG010824021 від 01.08.2024, рахунок №TG260724025 від 26.07.2024, довідку про транспортні витрати № 15114/4 від 01.08.2024, прайс - лист від 24.11.2023, Контракт № UVC0719AV-UA від 02.07.2019, Додаткову угоду №1.16 від 24.04.2024, додаткову угоду №5 від 07.12.2020, додаткову угоду №7 від 29.12.2023, Додаток №15, від 24.11.2023, Додаток №16 від 10.01.2019 до контракту від 19.10.2023, Договір про надання послуг митного брокера №177 від 01.03.2023, договір про перевезення №03.07.2023/117бОД від 03.07.2023, договір про перевезення № 16.10.2023/467 ОД-П від 16.10.2023, договір про перевезення №25.07-1с від 25.07.2024.

Митну вартість було заявлено за основним методом (ціна договору).

Як результат, митний орган видав Рішення про коригування митної вартості №UA902020/2024/l00048/2 від 04.10.2024 (надалі за текстом - Рішення №7), яким повністю відмовив у визнанні заявленої Позивачем митної вартості, та запропонував скореговану митну вартість. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МК Украйни.

Надалі митний орган направив позивачеві Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспорт засобів комерційного призначення № UA902020/2024/000124 від 04.10.2024 якою повідомив про відмову Позивачеві у митному оформленні (випуску) товарів.

Стосовно рішення про коригування митної вартості № 9UA902020/2024/100039/2 від 11.09.2024, суд зазначає наступне.

Між ТОВ «Авеню Сім» (Покупець) та WENZHOU JUQUAN AUTO PARTS CO., LTD (Продавець №6) укладено контракт №UVC0719AV-UA від 02.07.2019, відповідно до якого позивач придбав товар в кількості і за цінами, вказаними в Додатках, що додаються до контракту і є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 2.1 контракту ціни на товар встановлюються на умовах FOB м. Нінбо, Китай згідно «Інкотермс 2010», якщо інше не обумовлено у додатках на поставку конкретної партії товару, що є невід`ємною частиною цього Контракту.

Згідно з п. 4.2 контракту умови оплати вказуються у Додатках на поставку конкретної партії товару, що є невід`ємною частиною цього Контракту.

Відповідно до п.1.1. Додатку №17 від 05.04.2024 до контракту сторони узгодили номенклатуру Товару, його кількість та ціни на умовах FOB Нінбо, Китай, Інкотермс 2010.

Згідно з п.1.3. Додатку №17 від 05.04.2024 до контракту, передоплата здійснюється у розмірі не менше 30% від суми зазначеної у даному Додатку до даного Контракту.

Відповідно до п. 1.5. Додатку №17 остаточний розрахунок здійснюється перед відвантаженням Товару до порта Нінбо, Китай.

Згідно з п. 1.7. Додатку №17 виробником товару за даним додатком є продавець.

Додатковою угодою №1.17 від 24.06.2024 до пункту 1.5. Додатку №17 було внесено зміни та визначено, що остаточний розрахунок за кожну партію Товару здійснюється перед відвантаженням товару до порту Нінбо, Китай. Повний розрахунок буде здійснено після повного митного оформлення товару Покупцем.

На виконання умов контракту, з метою поставки партії товару, визначеної у Додатку №17 Продавцем було складено Аркуш пакування №JQ20240329-PL від 20.06.2024, Прайс-лист від 05.04.2024 та Інвойс № JQ20240329 від 20.06.2024. Відповідні документи містять інформацію про товар, який поставляється за контрактом у повній відповідності до Додатку №17 до контракту.

31.05.2024 разом із Коносаментом №QN24060400B та вище переліченими документами, продавець передав товар на судно перевізника, який здійснював доставку товару до України.

Транспортно-експедиторські послуги перевезення товару до митної території України було надано ТОВ «Ламан шилінг», що підтверджується Договором транспортно-експедиторського обслуговування №01/07 від 01.07.2021, рахунком - фактурою №LS-4586755 від 05.09.2024, Довідкою про транспортні витрати № 440472-2 від 05.09.2024, договором №242511 від 02.02.2021, укладеним між ТОВ «ЮПІСІ ЛОДЖИСТИК» та ТОВ «Ламан шипінг» про перевезення вантажу, Договором про перевезення вантажу №1117 від 05.10.2022, укладеним між ТО «ЮПІСІ ЛОДЖИСТИК» та ФОП ОСОБА_3 , заявкою №2007 від 20.07.2024 на організацію транспортування і експедирування вантажу до Договору на ТЕО №01/07 від 01.07.2021.

На виконання умов до п. 1.3, 1.5. Додатку №17 Покупець здійснив перерахування грошових коштів 09.04.2024 року у розмірі 3302,00 доларів США, 25.06.2024 у розмірі 7612,00 доларів США на розрахунковий рахунок Продавця.

Товар розмитнювався частинами, 11.09.2024 з метою митного оформлення позивач подав до Черкаської митниці лист - повідомлення №11/09-2 про намір провести часткове митне оформлення частини вантажу згідно Додатку №17 на суму 3292,00 доларів США.

11.09.2024 з метою митного оформлення позивач подав до Черкаської митниці митну декларацію № 24UA42U1 та декларацію митної вартості. Разом з митною декларацією було подано: Аркуш пакування № JQ20240329-PL від 20.06.2024, Інвойс № JQ20240329 від 20.06.2024, Коносамент № QN24060400B від 21.07.2024, Автотранспортну накладну № 440472-2 від 05.09.2024, декларацію про походження товару № JQ20240329 від 20.06.2024, Квитанцію про переказ грошових коштів від 09.04.2024 swift б/н, Квитанцію про переказ грошових коштів від 25.06.2024 swift б/н, рахунок № LS-4586755 від 05.09.2024, довідку про транспортні витрати № 440472-2 від 05.09.2024, прайс - лист від 05.04.2024, Контракт № UVC0719AV-UA від 02.07.2019, Додаткову угоду №1.17 від 24.06.2024; додаткову угоду №5 від 07.12.2020, додаткову угоду №7 від 29.12.2023, Договір про надання послуг митного брокера №177 від 01.03.2023, договір про перевезення №01/07 01.07.2021 року, договір про перевезення № 1117 від 05.10.2022, договір про перевезення №242511 від 02.02.2021.

Митну вартість було заявлено за основним методом (ціна договору).

Як результат, митний орган видав Рішення про коригування митної вартості №иА902020/2024/100039/2 від 11.09.2024 (надалі за текстом - Рішення №8), яким повністю відмовив у визнанні заявленої Позивачем митної вартості, та запропонував скореговану митну вартість. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МК Украйни.

Надалі митний орган направив позивачеві Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № ІІА902020/2024/000106 від 11.09.2024, якою повідомив про відмову Позивачеві у митному оформленні (випуску) товарів.

Стосовно рішення про коригування митної вартості № 9UA902020/2024/100049/2 від 15.10.2024, суд зазначає наступне.

Наступна частина партії Товару, що була поставлена згідно Контракту №UVC0719AV-UA від 02.07.2019 року та Додаткової угоди №17 від 05.04.2024 року розмитнювалася пізніше, 14.10.2024 з метою митного оформлення позивач подав до Черкаської митниці лист - повідомлення №14/10-1 про намір провести часткове митне оформлення частини вантажу згідно Додатку №17 на суму 7712,00 доларів США.

15.10.2024 з метою митного оформлення позивач подав до Черкаської митниці митну декларацію № 24UA71U7 та декларацію митної вартості. Разом з митною декларацією було подано: Аркуш пакування № JQ20240329-PL від 20.06.2024, Інвойс № JQ20240329 від 20.06.2024, Коносамент № QN24060400B від 21.07.2024, Автотранспортну накладну № 440472-2 від 05.09.2024, декларацію про походження товару № JQ20240329 від 20.06.2024, Квитанцію про переказ грошових коштів від 09.04.2024 swift б/н, Квитанцію про переказ грошових коштів від 25.06.2024 swift б/н, рахунок № LS-4586755 від 05.09.2024, довідку про транспортні витрати № 440472-2 від 05.09.2024, прайс - лист від 05.04.2024, Контракт № UVC0719AV-UA від 02.07.2019, Додаткову угоду №1.17 від 24.06.2024; додаткову угоду №5 від 07.12.2020, додаткову угоду №7 від 29.12.2023, Договір про надання послуг митного брокера №177 від 01.03.2023, договір про перевезення №01/07 01.07.2021, договір про перевезення № 1117 від 05.10.2022, договір про перевезення №242511 від 02.02.2021.

Митну вартість було заявлено за основним методом (ціна договору).

Як результат, митний орган видав Рішення про коригування митної вартості №UA902020/2024/100049/2 від 15.10.2024 (надалі за текстом - Рішення №9), яким повністю відмовив у визнанні заявленої Позивачем митної вартості, та запропонував скореговану митну вартість. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МК Украйни.

Надалі митний орган направив позивачеві Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902020/2024/000127 від 15.10.2024, якою повідомив про відмову Позивачеві у митному оформленні (випуску) товарів.

Стосовно рішення про коригування митної вартості № 9UA902020/2024/100041/2 від 11.09.2024, суд зазначає наступне.

Між ТОВ «Авеню Сім» (Покупець) та Wenzhou Yuche Technology Co., LTD. (Продавець №7) укладено контракт № 08042024/AS від 08.04.2024, відповідно до якого позивач придбав товар в кількості і за цінами, вказаними в Додатках, що додаються до контракту і є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 2.1 контракту ціни на товар встановлюються на умовах, вказаних у відповідному Додатку, що є невід`ємною частиною цього Контракту.

Згідно з п. 4.2 контракту порядок оплати узгоджується у відповідному Додатку.

Відповідно до п. 1.1. Додатку №1 від 08.04.2024 до контракту сторони узгодили номенклатуру Товару, його кількість та ціни на умовах FOB Нінбо, Китай, Інкотермс 2010.

Згідно з п. 1.3. Додатку №1 до контракту, сума попередньої оплати складає 20% від суми п. 1.1. цього Додатку.

Відповідно до п. 1.4. Додатку №1 остаточний розрахунок здійснюється після документального підтвердження готовності Товару до відвантаження (Інвойс) перед прибуттям Товару до порту Покупця.

Згідно з п. 1.6. Додатку №1 до контракту, виробником товару за даним додатком є WENZHOU SVVAC AUTO PARTS CO., LTD.

Відповідно до п. 1.1. Додаткової угоди № 1.1 від 24.06.2024 Сторони домовились внести зміни в Додаток № 1 від 08.04.2024 та погодили номенклатуру Товарів, їх кількість, та ціни на умовах FOB Нінбо, Китай, Інкотермс 2010.

Згідно з п. 1.3. Додаткової угоди №1.1 від 01.11.2023 Сторони погодили, що сума передплати складає 20% від суми пункту 1.1. цього Додатку.

Остаточний розрахунок здійснюється після відвантаження. Підтверджуючим документом є Інвойс.

На виконання умов контракту, з метою поставки партії товару, визначеної у Додатку №1, Продавцем було складено Аркуш пакування №SVVAC0124AV-UA-PL від 24.06.2024, Прайс-лист від 08.04.2024 та Інвойс №SVVAC0124AV-UA від 24.06.2024. Відповідні документи містять інформацію про товар, який поставляється за контрактом у повній відповідності до Додатку №1 та Додаткової угоди №1.1 до контракту, в кількості, визначеній наданими документами.

04.09.2024 разом із Коносаментом №QN24060400E та вище переліченими документами, продавець передав товар на судно перевізника, який здійснював доставку товару до України.

Транспортно-експедиторські послуги перевезення товару до митної території України було надано ТОВ «Ламан шилінг», що підтверджується Договором транспортно-експедиторського обслуговування № 01/07 від 01.07.2021, рахунком - фактурою № LS-4586761 від 05.09.2024, Довідкою про транспортні витрати № 440472-5 від 05.09.2024, договором №242511 від 02.02.2021, укладеним між ТОВ «ЮПІСІ ЛОДЖИСТИК» та ТОВ «Ламан шилінг» про перевезення вантажу, Договором про перевезення вантажу №1117 від 05.10.2022, укладеним між ТОВ «ЮПІСІ ЛОДЖИСТИК» та ФОП ОСОБА_3 , заявкою №2007 від 20.07.2024 на організацію транспортування і експедирування вантажу до Договору на ТЕО №01/07 від 01.07.2021.

На виконання умов до п. 1.3., 1.4. Додатку №1 та Додаткової угоди №1.1 до контракту, 12.04.2024 Покупець здійснив перерахування грошових коштів у розмірі 1635,00 доларів США та 02.09.2024 року - 6551,46 доларів США, на розрахунковий рахунок Продавця.

Товар розмитнювався частинами, 11.09.2024 позивач подав до Черкаської митниці лист №11/09-4 про намір провести часткове митне оформлення частини., вантажу, що прибув в Україну від постачальника Wenzhou Yuehe Technology Co.,Ltd. згідно інвойсу № SVVAC0124AV-UA від 24.06.2024 на суму 5436,20 доларів США.

11.09.2024 з метою митного оформлення позивач подав до Черкаської митниці митну декларацію № 24UA41U2 (надалі за текстом - митна декларація) та декларацію митної вартості. Разом з митною декларацією було подано: Аркуш пакування № SVVAC0124AV-UA-PL від 24.06.2024, Інвойс № SVVAC0124AV-UA від 24.06.2024, Коносамент № QN24060400E від 21.07.2024, Автотранспортну накладну № 440472-5 від 05.09.2024, декларацію про походження товару № SVVAC0124AV-UA від 24.06.2024, квитанцію про переказ грошових коштів від 12.04.2024 swift б/н, квитанцію про переказ грошових коштів від 02.09.2024 swift б/н, рахунок - фактуру № LS-4586761 від 05.09.2024, довідку про транспортні витрати № 440472-5 від 05.09.2024, прайс - лист від 08.04.2024, Контракт № 08042024/AS від 08.04.2024, Додаткову угоду №1.1. від 24.06.2024; додаток №1 від 08.04.2024, Договір про надання послуг митного брокера №177 від 01.03.2023, договір про перевезення № 1117 від 05.10.2022, договір про перевезення №242511 від 02.02.2021.

Митну вартість було заявлено за основним методом (ціна договору).

Як результат, митний орган видав Рішення про коригування митної вартості UA902020/2024/100041/2 від 11.09.2024 (надалі за текстом - Рішення №10), яким повністю відмовив у визнанні заявленої Позивачем митної вартості, та запропонував скореговану митну вартість. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МК Украйни.

Надалі митний орган направив позивачеві Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902020/2024/000108 від 11.09.2024, якою повідомив про відмову Позивачеві у митному оформленні (випуску) товарів.

Стосовно рішення про коригування митної вартості № 9UA902020/2024/100042/2 від 18.09.2024, суд зазначає наступне.

Наступна частина партії Товару, що була поставлена згідно Контракту №08042024/АБ від 08.04.2024 та Додаткової угоди №1.1. від 24.06.2024 розмитнювалася пізніше.

17.09.2024 з метою митного оформлення позивач подав до Черкаської митниці лист - повідомлення №17/09 про намір провести часткове митне оформлення частини вантажу згідно Інвойсу№SVVАC0124AV-UA від 24.06.2024 на суму 2750,26 доларів США.

18.09.2024 з метою митного оформлення позивач подав до Черкаської митниці митну декларацію №24UA70U1 (надалі за текстом - митна декларація) та декларацію митної вартості.

Разом з митною декларацією було подано: Аркуш пакування № SVVAC0124AV-UA-PL від 24.06.2024, Інвойс № SVVAC0124AV-UA від 24.06.2024, Коносамент № QN24060400E від 21.07.2024, Автотранспортну накладну №440472-5 від 05.09.2024, декларацію про походження товару № SVVAC0124AV-UA від 24.06.2024, квитанцію про переказ грошових коштів від 12.04.2024 swift б/н, квитанцію про переказ грошових коштів від 02.09.2024 swift б/н, рахунок - фактуру № LS-4586761 від 05.09.2024, довідку про транспортні витрати № 440472-5 від 05.09.2024, прайс - лист від 08.04.2024, Контракт № 08042024/AS від 08.04.2024, Додаткову угоду №1.1. від 24.06.2024, додаток №1 від 08.04.2024, Договір про надання послуг митного брокера №177 від 01.03.2023, договір про перевезення № 1117 від 05.10.2022, договір про перевезення №242511 від 02.02.2021.

Митну вартість було заявлено за основним методом (ціна договору).

Як результат, митний орган видав Рішення про коригування митної вартості UA902020/2024/100042/2 від 18.09.2024 (надалі за текстом - Рішення №11), яким повністю відмовив у визнанні заявленої Позивачем митної вартості, та запропонував скореговану митну вартість. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МК Украйни.

Надалі митний орган направив позивачеві Картку відмови в прийнятті митної? декларації?, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA902020/2024/000112 від 18.09.2024, якою повідомив про відмову Позивачеві у митному оформленні (випуску) товарів.

Стосовно рішення про коригування митної вартості № 9UA902020/2024/100040/2 від 11.09.2024, суд зазначає наступне.

Між ТОВ «Авеню Сім» (Покупець) та WENZHOU SEINECA INTERNATIONAL CORPORATION (WENZHOU RU IAN) (Продавець №3) укладено контракт №SNK0519AV-UA від 22.05.2019, відповідно до якого позивач придбав товар в кількості і за цінами, вказаними в Додатках, що додаються до контракту і є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 2.1 контракту ціни на товар встановлюються на умовах FOB м. Нінбо, Китай згідно «Інкотермс 2010», якщо інше не обумовлено у додатках на поставку конкретної партії товару, що є невід`ємною частиною цього Контракту.

Згідно з п. 4.2 контракту умови оплати вказуються у Додатках на поставку конкретної партії товару, що є невід`ємною частиною цього Контракту.

Відповідно до п.1. Додатку №10 від 25.03.2024 до контракту сторони узгодили номенклатуру Товару, його кількість та ціни на умовах FOB Нінбо, Китай, Інкотермс 2010.

Згідно з п. 3 Додатку №10 до контракту, передоплата здійснюється у розмірі не менше 30% від суми зазначеної у даному Додатку до даного Контракту.

Відповідно до п. 4 Додатку №10 остаточний розрахунок здійснюється після документального підтвердження про готовність товару з порту Нінбо, Китай. Підтверджуючим документом є Інвойс.

Згідно з п. 6. Додатку №10 до контракту, виробником товару за даним додатком є продавець.

На виконання умов контракту, з метою поставки партії товару, визначеної у Додатку №10, Продавцем було складено Аркуш пакування №FH24227-PL від 10.06.2024, прайс-лист від 08.04.2024 та Інвойс № FH24227 від 10.06.2024. Відповідні документи містять інформацію про товар, який поставляється за контрактом у повній відповідності до Додатку №10 до контракту.

04.09.2024 разом із Коносаментом №QN24060400E та вище переліченими документами, продавець передав товар на судно перевізника, здійснював доставку товару до України.

Транспортно-експедиторські послуги перевезення товару до митної території України було надано ТОВ «Ламан шилінг», що підтверджується Договором транспортно-експедиторського обслуговування №01/07 від 01.07.2021, рахунком - фактурою №LS-4586764 від 05.09.2024, Довідкою про транспортні витрати № 440472-6 від 05.09.2024, договором №242511 від 02.02.2021, укладеним між ТОВ «ЮПІСІ ЛОДЖИСТИК» та ТОВ «Ламан шипінг» про перевезення вантажу, Договором про перевезення вантажу №1117 від 05.10.2022 року, укладеним між ТОВ «ЮПІСІ ЛОДЖИСТИК» та ФОП ОСОБА_3 , заявкою №2007 від 20.07.2024 на організацію транспортування і експедирування вантажу до Договору на ТЕО №01/07 від 01.07.2021.

На виконання умов до п. 3, 4. Додатку №10 до контракту, 21.06.7074 Покупець здійснив перерахування грошових коштів у розмірі 3339,00 долари: США та 28.03.2024 у розмірі 1431,00 доларів СІЛА на розрахунковий рахунок Продавця.

11.09.2024 Позивач подав повідомлення до Черкаської митниці (лист №11/09-3 від 11.09.2024) про намір провести часткове розмитнення вантажу, що прибув в Україну від Постачальника на суму 435,00 доларів США.

11.09.2024 з метою митного оформлення позивач подав до Черкаської митниці митну декларацію № 24UA40U3 (надалі за текстом - митна декларація) та декларацію митної вартості.

Разом з митною декларацією було подано: Аркуш пакування № FH24227-PL від 10.06.2024, Інвойс № FH24227 від 10.06.2024, Коносамент № QN24060400F від 21.07.2024, Автотранспортну накладну № 440472-6 від 05.09.2024, декларацію про походження товару № FH24227 від 10.06.2024, Квитанцію про переказ грошових коштів від 28.03.2024 swift б/н, Квитанцію про переказ грошових коштів від 21.06.2024 swift б/н, рахунок - фактуру № LS-4586764 від 05.09.2024, довідку про транспортні витрати № 440472-6 від 05.09.2024, прайс - лист від 25.03.2024, Контракт № SNK0519AV-UA від 22.05.2019, Додаткову угоду №1 від 24.12.2020; Додаток №10 до контракту від 25.03.2023, Договір про надання послуг митного брокера №177 від 01.03.2023, договір про перевезення № 1117 від 05.10.2022, договір про перевезення №242511 від 02.02.2021.

Митну вартість було заявлено за основним методом (ціна договору).

Як результат, митний орган видав Рішення про коригування митної вартості №UA902020/2024/100040/2 від 11.09.2024 (надалі за текстом - Рішення №12), яким повністю відмовив у визнанні заявленої Позивачем митної вартості, та запропонував скореговану митну вартість. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МК Украйни.

Надалі митний орган направив позивачеві Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № иА902020/2024/000107 від 11.09.2024, якою повідомив про відмову Позивачеві у митному оформленні (випуску) товарів.

Стосовно рішення про коригування митної вартості № 9UA902020/2024/100050/2 від 15.10.2024, суд зазначає наступне.

Наступна частина партії Товару, що була поставлена згідно Контракту №SNK0519AV-UA від 22.05.2019 та Додатку №10 від 25.03.2024 розмитнювалася пізніше.

14.10.2024 з метою митного оформлення позивач подав до Черкаської митниці лист - повідомлення №14/10 про намір провести часткове митне оформлення частини вантажу згідно Інвойсу № FH24227 від 10.06.2024 на суму 4335,00 доларів США.

15.10.2024 з метою митного оформлення позивач подав до Черкаської митниці митну декларацію № 24UA81U1 (надалі за текстом - митна декларація) та декларацію митної вартості.

Разом з митною декларацією було подано: Аркуш пакування № FH24227-PL від 10.06.2024, Інвойс № FH24227 від 10.06.2024, Коносамент № QN24060400F від 21.07.2024, Автотранспортну накладну № 440472-6 від 05.09.2024, декларацію про походження товару № FH24227 від 10.06.2024, Квитанцію про переказ грошових коштів від 28.03.2024 swift б/н, Квитанцію про переказ грошових коштів від 21.06.2024 swift б/н, рахунок - фактуру № LS-4586764 від 05.09.2024, довідку про транспортні витрати № 440472-6 від 05.09.2024, прайс - лист від 25.03.2024, Контракт № SNK0519AV-UA від 22.05.2019, Додаткову угоду №1 від 24.12.2020; Додаток №10 до контракту від 25.03.2024, Договір про надання послуг митного брокера №177 від 01.03.2023, договір про перевезення № 1117 від 05.10.2022, договір про перевезення №242511 від 02.02.2021.

Митну вартість було заявлено за основним методом (ціна договору).

Як результат, митний орган видав Рішення про коригування митної вартості №UA902020/2024/100050/2 від 15.10.2024 (надалі за текстом - Рішення №13), яким повністю відмовив у визнанні заявленої Позивачем митної вартості, та запропонував скореговану митну вартість. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МК Украйни.

Надалі митний орган направив позивачеві Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902020/2024/000128 від 15.10.2024, якою повідомив про відмову Позивачеві у митному оформленні (випуску) товарів.

Позивач, вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів прийнятими із порушенням порядку, передбаченого митним законодавством та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Положеннями ст. 248 МК України встановлено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч. 8 ст. 257 МК України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митним органом на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.

Вартість товарів, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та використовується для митних цілей, виходячи з положень ч.1 ст. 49 Митного кодексу України, є митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або надання митному органу додаткової інформації.

Одночасно з митною декларацією у випадках, передбачених митним кодексом України, виходячи з ч. 1 ст. 53 МК України, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч. 1 ст. 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 53 МК України підставами для видання митним органом письмової вимоги про подання платником додаткових документів є: 1) розбіжності у вже наданих документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; 2) наявність ознаки підробки поданих документів; 3) відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Крім того, положеннями ч. 4 ст. 53 МК України визначено, що обґрунтоване припущення Митниці про існування взаємозв`язку між продавцем і покупцем дозволяє додатково витребувати інформацію, зокрема, про вартість товару в звичайних умовах.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму Імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Суд зазначає, що якщо митним органом виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, керуючись ч. 1 ст. 55 МК України, митним органом приймається рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України, має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Отже, виходячи з положень ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів є визначення митної вартості товарів за ціною договору.

Суд вказує, що якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно із ч. 4 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

При цьому, відповідно до п. п. 5, 6, 7 ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, 1) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 2) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 3) витрати на страхування цих товарів.

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Суд зазначає, що приписами ч. 3 ст. 54 МК України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

З системного аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на декларантові. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей може витребувати додаткові документи.

Суд зазначає, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Однак, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Водночас, навіть у разі витребування додаткових документів, митний орган має враховувати, що ненадання їх повного пакету може бути підставою для коригування митної вартості лише тоді, коли подані документи є недостатніми або такими, що в сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації про заявлену митну вартість.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 19.03.2019 по справі №810/4116/17, від 13.10.2020 по справі №826/13139/15.

При цьому, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 по справі №809/1469/16, від 01.04.2021 по справі №260/695/19.

Відповідно до положень ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (ч. 1 ст. 64); митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях (ч. 2 ст. 64).

Відтак, відсутність підстав для визнання митної вартості товару, розрахованої самостійно платником чи декларантом, не означає виникнення безумовної підстави для визначення такої митної вартості Митницею без дотримання усіх юридично значимих факторів.

До таких факторів законодавцем віднесені і параметри, згадані у положеннях ст. 60 МК України, де, зокрема, вказано, що під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними (ч. 2 ст. 60); для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку (ч. 3 ст. 60); ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари (ч. 4 ст. 60); у разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена (ч. 5 ст. 60).

Судовим розглядом встановлено, що митне оформлення товару здійснювалось позивачем за основним методом (ціною договору).

Позивачем до митного оформлення подано митні декларації, а також документи на підтвердження вартості товарів, що поставляються в Україну.

Коригування митної вартості здійснено митним органом за другорядним (резервним) методом у відповідності до ст. 64 Митного кодексу України.

Суд зазначає, що зі змісту оскаржуваних у даній справі рішень про коригування митної вартості товару вбачається, що митним органом встановлені порушення під час митного оформлення товарів, надаючи оцінку вказаному, суд стосовно підстав коригування митної вартості товарів зазначає наступне.

Стосовно питання «Надані свіфт не завірені у встановленому порядку уповноваженим банком», суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Пунктом 1.3. Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, що затверджено постановою Правління НБУ № 216 від 28.07.2008, зазначено, що вимоги цього Положення не поширюються на: операції з переказу коштів в іноземній валюті, які здійснюються за допомогою внутрішньодержавних та міжнародних платіжних систем без відкриття рахунку клієнту та які здійснюються за дорученням інших банків; операції з використанням електронних платіжних засобів.

Окрім того, відповідно до п. 3.10 вищезазначеного Положення, Банк після здійснення операції з переказу коштів в іноземній валюті або банківських металів надає платникові інформацію в письмовій або електронній формі про первісну суму переказу в іноземній валюті або масу банківських металів у тройських унціях, суму всіх витрат, яку сплатив платник за проведення цієї операції, тощо. На такому повідомленні проставлення штампів або підписів не передбачено.

Розрахунки за допомогою систем дистанційного обслуговування здійснюються у відповідності до глави 10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22.

Згідно з п. 10.1 Інструкції № 22 оперативне ведення клієнтом своїх рахунків у банку та обмін технологічною інформацією, визначеною в договорі між банком та клієнтом, клієнт може здійснювати за допомогою систем дистанційного обслуговування.

Дистанційне обслуговування рахунку клієнт може здійснювати за допомогою систем «клієнт-банк», «клієнт-Інтернет-банк», «телефонний банкінг», «платіжний застосунок» та інших систем дистанційного обслуговування.

Пунктом 10.5 Інструкції № 22 визначено, що під час здійснення розрахунків за допомогою систем «клієнт-банк», «клієнт-Інтернет-банк» тощо застосовуються електронні розрахункові документи. Якщо це передбачено договором між банком та клієнтом, то використання клієнтом системи не виключає можливе оброблення банком документів клієнта на паперових носіях.

Реквізити електронного розрахункового документа, що використовуються в системах «клієнт-банк», «клієнт-Інтернет-банк», визначаються договором між банком та клієнтом, але обов`язково цей документ має містити такі з них: дату і номер, найменування, код платника та номер його рахунку; найменування, код одержувача та номер його рахунку; суму цифрами; призначення платежу; електронний(і) підпис(и) відповідно до вимог, установлених нормативно-правовим актом Національного банку України з питань застосування електронного підпису в банківській системі України; інші реквізити, які під час формування електронного розрахункового документа системою електронних платежів розміщуються в полі «Допоміжні реквізити».

Таким чином, якщо сплату здійснено через банківський сервіс «Інтернет банкінг», то роздрукована електронна квитанція, яка містить обов`язкові реквізити електронного розрахункового документа, визначені п. 10.5 Інструкції № 22, є підтвердним документом, що посвідчує здійснену Позивачем на рахунок Продавця оплату за товар, що поставляється, і печаткою банку вона не завіряється.

Тому, твердження представника митного органу в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.

Стосовно питання «про неприйняття прайс-листів», суд зазначає наступне.

Так, Верховним Судом зроблено висновок у постанові від 08.12.2022 року у справі № 420/2792/19, що прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. При цьому, прайс-лист є документом довільної форми й чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару, а й продавцем у довільній формі на власний розсуд; наявність же чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо умов поставки, лише сама по собі не може свідчити про заниження митної вартості товарів.

Верховний Суд у постанові від 23 жовтня 2020 р. у справі № 810/690/17 зазначив, що посилання контролюючого органу на те, що наданий прайс-лист не можна вважати ні прайс-листом, ні комерційною пропозицією, оскільки виданий особі, що жодним чином не фігурує ні в одному документі та відповідно до загальноприйнятої практики не містить відомостей, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме умови платежу, термін поставки, характер тари та упаковки дата його складання, або ж число, з якого дані ціни вводяться в дію, термін дії, суди також обґрунтовано не взяли до уваги з огляду на те, що по - перше, не є основним документом відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, який підтверджує митну вартість товарів, по - друге, прайс-лис - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, по - третє, жодним нормативним актом, в тому числі і міжнародним, не встановлено вимоги до форми та змісту прайс-листів, тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатись на неповноту чи обмеженість його відомостей, як на підставу для коригування митної вартості товару.

Верховний Суд у постанові від 02.06.2022 року у справі № 460/2674/20 щодо доводів митниці про те, що долучений декларантом документ прейскурант (прайс-лист) виробника товарів складений не для широкого кола осіб та не містить терміну дії, у зв`язку з чим витребував додаткові документи, зазначив, що суд першої інстанції обґрунтовано відхилив, з оглядуна наступне: термін дії прайс-листа не є обов`язковим реквізитом такого виду документу, а тому може у ньому не зазначатися; продавець самостійно визначає ціни для своїх контрагентів, що є однією з базових основ забезпечення свободи підприємницької діяльності.

Також, Верховний Суд у постанові від 23 жовтня 2020 року справі № 810/690/17 вказав, що прайс-лист: по-перше, не є основним документом відповідно до до ч. 2 ст. 53 МК України, який підтверджує митну вартість товарів, по-друге, прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, по-третє, жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс - листів. Тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товару.

Таким чином, прайс-лист є додатковим документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей, як на підставу для коригування митної вартості товару.

Тому, твердження представника митного органу в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.

Стосовно питання, що «відповідно умов договору ТОВ «Авеню Сім» оплачує експедитору платежі за послуги з перевезення вантажу та супутні витрати, пов`язані з таким перевезенням (завантаження, розвантаження, агентські, портові збори, інше) протягом 3 банківських днів з моменту видання рахунку Експедитора але до вивозу вантажу з порту, таким чином, зазначені послуги повинні бути сплачені. Декларантом не надано банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (послуги)», суд зазначає наступне.

В ході розгляду справи встановлено та не доведено протилежного з боку митного органу, що ТОВ «Авеню Сім» не надало докази оплати за перевезення через відсутність таких на час митного оформлення, разом з цим суд зазначає, що окреслене не суперечило вимогам п. 5 ч. 2 ст. 53 МК України, згідно якої такі документи подаються за наявності.

Принагідно суд зазначає, що відповідно до наданих ТОВ «Авеню Сім» експедитором документів (довідки про транспортні витрати, рахунку експедитора) зазначено точну вартість транспортно-експедиційних послуг. Вказані документи подавалися ТОВ «Авеню Сім» до митного органу.

Тому, твердження представника митного органу в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.

Стосовно питання, що «Відповідно до контрактів якість товару повинна відповідати технічним специфікаціям заводу виробника. Декларантом не надано відповідні технічні специфікації заводу виробника щодо партії оцінюваного товару, у зв`язку з чим у митниці відсутнє відповідне документально підтвердження виробника товару, якісних характеристик, що значною мірою впливає на вартість товару» крім того «товар, що постачається за цим контрактом, повинен бути виготовлений відповідне до технічних вимог, узгоджених між постачальником та покупцем та викладених у додатках до цього контракту, однак декларантом не надано відповідні додатки, які передбачені контрактом щодо партії оцінюваного товару, у зв`язку з чим у митниці відсутнє відповідне документально підтвердження виробника товару, його якісних характеристик, що значною мірою впливає на вартість товару», суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 3 с. 53 МК України за наявності підстав митний орган може вимагати подання, зокрема, специфікацію виробника товару.

Неподання такого документа саме по собі не може бути підставою для коригування митної вартості товару.

Положення ч. 4 ст. 53 МК України передбачає, що додаткові документи на вимогу митного органу подаються за їх наявності в декларанта. А якщо певний додатковий документ на вимогу митного органу не поданий декларантом, то митний орган зобов`язаний навести обґрунтування, чому той чи інший документ необхідний для підтвердження складових митної вартості товару.

Цієї позиції притримується і судова практика. Так, згідно з п.п. 62-63 постанови від 21 квітня 2021 у справі № 809/1838/15 Верховний Суд зробив висновок, що установивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Тому, твердження представника митного органу в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.

Стосовно питання, що «Митницею встановлено відсутність в графі 21 ДМВ до митної декларації, а також в МД відомостей про вартість витрат на «навантаження, вивантаження, обробку», тим самим декларант не заявив митниці про вищезазначені витрати, які є обов`язковою складовою митної вартості відповідно до ч. 10 ст. 58 МК України та повинні додаватись до ціни товару, якщо не були до неї включені», крім того «Наданий митниці рахунок, посилається на коносамент та містить відомості про вартість витрат «морське перевезення вантажу за межами території України». В той же час зазначений рахунок не містить відомості про вартість витрат «навантаження, вивантаження, обробку», які є обов`язковою складовою митної вартості відповідно до ч. 10 ст. 58 МК України та повинні додаватись до ціни товару, якщо не були до неї включені», крім того «Митниці також не надано відповідні рахунки, які б містили відомості про вартість витрат «навантаження, вивантаження, обробку». З огляду на викладене вище, декларантом не заявлено митниці відомості про вартість витрат на транспортування за відрізком маршруту Гданськ-Прушков (Польща), а також про вартість витрат на навантаження/вивантаження, обробку в порту Гданськ (Польща)», суд зазначає наступне.

Відповідно до контрактів, поставка товару здійснювалась на умовах FOB Нінбо, Китай, Інкотермс 2010.

Відповідно до Інкотермс - Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2010 року), за умовами постачання FOB: товар, за рахунок продавця, що пройшов експортне митне оформлення, перевозиться в порт відвантаження та завантажується на борт судна зафрахтованого покупцем.

Продавець зобов`язаний: виконати експортне митне оформлення та розмістити товар у порту відвантаження та завантажити на борт судна зазначеного покупцем. Покупець зобов`язаний: доставити товар порт розвантаження, і виконати імпортне митне оформлення.

Ризики переходять у порту з моменту повного навантаження на борт судна.

Таким чином, поставка товару на умовах FOB зобов`язує нести витрати на навантаження та обробку Товару.

Відтак, додаткові витрати на навантаження та обробку Товару позивачем не понесено.

Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості (ДМВ), затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, зареєстрованим ь Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 року за №984/21296, у гр.20 підлягають відображенню витрати на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення па митну територію України, а гр. 22 підлягають відображенню витрати на страхування оцінюваних товарів - тільки якщо всі ці витрати (і транспортування, і страхування) відповідно до умов поставки (графа З ДМВ) не були включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (графа 14(а) ДМВ).

Згідно з даними гр. 20 кожної з поданих Декларацій митної вартості до МД «витрати на транспортування до місця доставки по товару №№», як і дані гр.22 «витрати на страхування №№», дорівнюють 0,00 грн..

Отже, відсутність даних додатково свідчить про те, що відповідні витрати були враховані Постачальником саме у ціні товару.

Крім того, відповідно до наданих Довідок про транспортні витрати, навантажувально-розвантажувальні роботи включені в ціну вартості перевезення.

Положеннями п. 7 ч. 10 ст. 58 МК України визначено, що при визначенні митної вартості до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються подальші витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на страхування товарів.

Таким чином, відповідно до умов поставки за контрактами та наявними у товаросупровідними документами, всі витрати вже були включені продавцем в ціну товару, відображену у документах, наданих митному органу для митного оформлення. Тому надання додаткових документів, як і необхідність окремого відображення в них вартості витрат зі навантаження, вивантаження обробку, митним законодавством не передбачається.

Тому, твердження представника митного органу в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.

Стосовно питання, що «Відповідно умов контракту ціни включають в себе маркування, експортну упаковку, вартість витрат та транспортування до пункту призначення. В той же час витрати на транспортування до пункту призначення не були», крім того «витрати на транспортування до пункту призначення не були включені до ціни товару та додавались до неї окремо в наданих митниці інвойсі відсутні відомості про числові значення вищезазначених витрат, окремі рахунки щодо вартості зазначених витрат декларантом митниці не надавались, тим самим не відомо чи були вони враховані у вартості партії товару, декларантом не надано інформацію щодо усіх складових митної вартості, а саме витрат на страхування», крім того «Відповідно до ч. 10 ст. 58 МК України вартість упаковки, пакувальних матеріалів та робіт пов`язаних з пакуванням, є обов`язковими складовими митної вартості та відповідно до ч. 10 ст. 58 МК України та повинні додаватись до ціни товару, якщо не були до неї включені», суд зазначає наступне.

Відповідно до всіх контрактів, які було надано митному органу, ціна включає в себе вартість Товару, маркування, експортного пакування, тари, транспортування до пункту, визначеному відповідно умов постачання за Інкотермс, зазначених у відповідному Додатку, експортних митних процедур.

Ціни на Товар також включають в себе маркування, експортну упаковку, вартість тари та транспортування до пункту призначення.

Суд констатує, що витрати на маркування, експортну упаковку, вартість витрат та транспортування до пункту призначення включені в інвойсну вартість Товарів. Позивач про це повідомив митний орган.

Тому, твердження представника митного органу в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.

Стосовно питання, що «до митниці не надано документів щодо страхування вантажу та не надано інформації імпортера щодо відсутності такого. На даний момент декларантом не надано інформацію щодо усіх складових митної вартості», суд зазначає наступне.

Відповідно до умов контрактів, поставка товару здійснювалась на умовах FOB Нінбо, Китай, Інкотермс 2010.

Відповідно до Інкотермс - Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2010 року), за умовами постачання FOB: товар, за рахунок продавця, що пройшов експортне митне оформлення, перевозиться в порт відвантаження та завантажується на борт судна зафрахтованого покупцем.

Зобов`язання Продавця: надати рахунок-фактуру за договором; доставити товар на борт судна у визначені договором терміни і місце; забезпечити покупця інформацією щодо правил перевезення; забезпечити експортне оформлення вантажу; упакувати і промаркувати вантаж; повідомити покупця про те, що товар завантажений на судно.

Обов`язки Покупця: оплатити товар згідно з умовами договору; надати продавцю дані щодо судна (назва, порт); нести всі ризики за товар після його розміщення на борту судна до вивантаження на складі покупця: оформити й оплатити перевезення вантажу з порту вивантаження.

Ризики переходять у порту з моменту повного навантаження на борт судна.

Також, відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Суд констатує, що страхування вантажу не здійснювалось, так як умови поставки FOB не покладають такого обов`язку на сторін договору. Таким чином, оскільки перевезення товару здійснювалося морем на умовах поставки, в даному випадку ані покупець, ані продавець товару не зобов`язані були страхувати товар. При цьому митним органом залишено поза увагою те, що умовами контрактів обов`язок щодо страхування вантажу у сторін угоди відсутній.

Відповідно до п. 10 ст. 58 МК України, на яку в оспорюваному Рішенні посилається митний орган, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, шо була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на страхування цих товарів.

Аналогічний правовий висновок з цього питання викладено у постановах Верховного Суду від 18.07.2019 у справі № 821/829/18, від 14.08.2018 у справі № 821/1617/17, від 13.11.2018 у справі № 821/410/18.

Отже, так як страхування вантажу ані за умовами поставки, ані за контрактами не є обов`язковими для сторін і для Позивача зокрема, отже подавати документи про страхування товару Позивач не зобов`язаний.

Тому, твердження представника митного органу в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.

Стосовно питання, що «Договором транспортного експедиційного обслуговування передбачено здійснення платежу за надані послуги протягом 30 банківських днів з моменту видання експедитором рахунку, таким чином рахунки за транспортного експедиційного обслуговування повинні бути вже сплачені, однак декларантом не надано митниці банківські платіжні документи, які підвереджували оплату за надані послуги щодо партиї оцінюваного товару (послуг)», суд зазначає наступне.

Позивач не мав в розпорядження докази оплати за перевезення на час митного оформлення, окреслене не суперечило вимогам п. 5 ч. 2 ст. 53 МК України, згідно якої такі документи подаються за наявності.

Принагідно суд зазначає, що відповідно до наданих позивачу експедитором документів (довідки про транспортні витрати, рахунку експедитора) зазначено точну вартість транспортно-експедиційних послуг. Вказані документи подавалися до митного органу.

Тому, твердження представника митного органу в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.

Стосовно питання, що «Відповідно до умов контракту на кожну партію товару постачальник надає копію експортної митної декларації країни відправлення, однак до митного оформлення даний документ не надавався», суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 57 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Отже, копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і має бути оформлена відповідно до чинного законодавства країни.

В постанові від 20.09.2023 року у справі №815/6805/17 (касаційне провадження №К/9901/53456/18) Верховний Суд зробив висновок, що перелік основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений у статті 53 МК України і в ньому відсутній такий документ, як експортна декларація країни відправлення. Такий документ може бути поданий для митного оформлення, але лише в якості додаткового, у тому випадку, якщо виникає необхідність в уточненні показників основних документів.

Крім того, згідно висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 20 вересня 2023 року у справі №815/6805/17 (касаційне провадження № К/9901/53456/18 ): Крім того, перелік основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений у статті 53 МК України і в ньому відсутній такий документ, як експортна декларація країни відправлення.

Оскільки копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, у митного органу відсутня необхідність співставляти дані митних декларацій країни відправлення з інформацією щодо вартості товару, зазначено в ЕМД та таке співставлення не може впливати на визначення митної вартості товару.

Тому, твердження представника митного органу в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.

Стосовно питання, що «Відповідно до договору транспортного експедирування передбачено заявку на транспортне експедирування, яка є невід`ємною частиною договору, однак зазначена заявка до митного оформлення не надана», суд зазначає наступне.

Позивач в процесі митного оформлення надав копію договорів транспортного експедирування, як доказ юридичного зв`язку між експедитором та виконавцем. Також в процесі митного оформлення було надано Довідку про транспортні витрати, де вказано номер транспортного засобу, який здійснює перевезення, та вказано суму транспортних витрат до митного кордону України, що і у довідці експедитора.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України документами, що підтверджують митну вартість, є зокрема транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Відповідно до п. 5 ч. 19 ст. 58 МК України зазначено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрат (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Суд з урахуванням конструкції наведеного законодавства зазначає, що декларанту під час митного оформлення необхідно підтвердити витрати на транспортування товарів, а не умови конкретного перевезення.

Тому, твердження представника митного органу в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.

Стосовно питання, що «Відповідно до наданих контрактів товар, що постачається за цим контрактом; повинен бути виготовлений відповідно до технічних вимог, узгоджених між постачальником та покупцем та викладених у додатках до цього контракту, однак декларантом не надано відповідні додатки, які передбачені контрактами щодо партій оцінюваного товару, у зв`язку з чим у митниці відсутнє відповідне документально підтвердження виробника товару, його якісних характеристик, що значною мірою впливає на вартість товару», суд зазначає наступне.

Відповідно контрактів Сторони погодилися, що електронні документи, що містять технічні вимоги, в тому числі технічні специфікації, описи, креслення, фотографії, малюнки та інша інформація, що містить вимоги до Товарів створені в електронному вигляді або за допомогою сканування, фотографування чи відеозапису та передані Постачальнику засобами електронної пошти, вважаються відповідними додатками до Контрактів. Вказані додатки вважаються укладеними з моменту отримання Покупцем засобами електронного зв`язку відповіді Постачальника, що свідчить про його згоду.

Тому, твердження представника митного органу в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.

Таким чином, надані позивачем документи містили всі відомості, в підтвердження числових значень складових митної вартості товарів та ціни, що підлягає сплаті за ці товари.

Суд зазначає, що у наданих позивачем документах відсутні розбіжності, які є підставою для витребування відповідачем додаткових документів, якщо інші документи в сукупності не викликають сумнів в достовірності задекларованої митної вартості. Позивачем надано документи, які підтверджують всі складові митної вартості, сплату визначеної згідно з умовами контракту ціни за товар.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі v. Finlandвід 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spainвід 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат щодо сплати судового збору здійснюється відповідно до положень статті 139 КАС України.

З приводу клопотання про відшкодування понесених позивачем витрат на правничу допомогу при розгляді даної справи, які складають 30 280,00 грн., суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 139 КАС України передбачено стягнення судових витрат стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 134 КАС України).

Згідно з ч. 2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. 6 ст. 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", визначено, що інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Таким чином, до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду від 31.07.2018 по справі № 820/4263/17.

Також, згідно ч. 2 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 15 лютого 2022 року у справі №280/569/21, що враховується судом при вирішенні питання відшкодування понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

Матеріалами справи підтверджено, що між адвокатом Босенко М.О. та ТОВ "Авеню Сім" було укладено договір про надання правової допомоги від 02.01.2024, за умовами якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки, обумовлені Сторонами.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 КАС України).

Відповідач в правовій позиції заперечував щодо відшкодування за його рахунок суми понесених витрат на правничу допомогу, оскільки сума 30 000,00 грн. є надмірною.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Так, пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

В постанові Верховного Суду від 23.07.2023 у справі №340/4492/22 судом касаційної інстанції висловлено позицію, згідно якої наявність/відсутність з боку іншої сторони заперечень проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення виключно для вирішення питання про співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на правову допомогу як це передбачено частиною сьомою статті 134 КАС України, однак, не впливає на обов`язок суду при вирішенні питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу застосовувати вимоги частин першої-четвертої статті 134 КАС України і перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим, окрім співмірності, критеріям.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, враховуючи зміст та обсяг наданих послуг, принципу співмірності та враховуючи, що дана адміністративна справа розглядалась у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін за наявними матеріалами справи та відноситься до справ незначної складності, суд приходить до висновку, що розмір витрат 30 280,00 грн., понесених на професійну правничу допомогу позивачем, є суттєво завищеним.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що сума в розмірі 8000,00 грн. в якості судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою під час розгляду справи, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, є співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вказану позицію підтримано постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2025 по справі №520/13323/24.

Отже, клопотання про розподіл витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Авеню Сім " (вул. Клочківська, буд. 111-А, оф. 8-9, м. Харків, 61145, ) до Черкаської митниці (вул. Остафія Дашковича, буд. 76, м. Черкаси, Черкаська обл., Черкаський р-н, 18007, ) про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості Черкаської митниці (вул. Остафія Дашковича, буд. 76, м. Черкаси, Черкаська обл., Черкаський р-н, 18007, ) №UA902020/2024/100046/2 від 27.09.2024.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості Черкаської митниці (вул. Остафія Дашковича, буд. 76, м. Черкаси, Черкаська обл., Черкаський р-н, 18007, ) №UA902020/2024/100044/2 від 20.09.2024.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості Черкаської митниці (вул. Остафія Дашковича, буд. 76, м. Черкаси, Черкаська обл., Черкаський р-н, 18007, ) №UA902020/2024/100047/2 від 01.10.2024.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості Черкаської митниці (вул. Остафія Дашковича, буд. 76, м. Черкаси, Черкаська обл., Черкаський р-н, 18007, ) №UA902020/2024/100045/2 від 27.09.2024.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості Черкаської митниці (вул. Остафія Дашковича, буд. 76, м. Черкаси, Черкаська обл., Черкаський р-н, 18007, ) №UA902020/2024/100043/2 від 18.09.2024.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості Черкаської митниці (вул. Остафія Дашковича, буд. 76, м. Черкаси, Черкаська обл., Черкаський р-н, 18007, ) №UA902020/2024/100051/2 від 28.10.2024.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості Черкаської митниці (вул. Остафія Дашковича, буд. 76, м. Черкаси, Черкаська обл., Черкаський р-н, 18007, ) №UA902020/2024/100048/2 від 04.10.2024.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості Черкаської митниці (вул. Остафія Дашковича, буд. 76, м. Черкаси, Черкаська обл., Черкаський р-н, 18007, ) №UA902020/2024/100039/2 від 11.09.2024.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості Черкаської митниці (вул. Остафія Дашковича, буд. 76, м. Черкаси, Черкаська обл., Черкаський р-н, 18007, ) №UA902020/2024/100049/2 від 15.10.2024.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості Черкаської митниці (вул. Остафія Дашковича, буд. 76, м. Черкаси, Черкаська обл., Черкаський р-н, 18007, ) №UA902020/2024/100041/2 від 11.09.2024.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості Черкаської митниці (вул. Остафія Дашковича, буд. 76, м. Черкаси, Черкаська обл., Черкаський р-н, 18007, ) №UA902020/2024/100042/2 від 18.09.2024.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості Черкаської митниці (вул. Остафія Дашковича, буд. 76, м. Черкаси, Черкаська обл., Черкаський р-н, 18007, ) №UA902020/2024/100040/2 від 11.09.2024.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості Черкаської митниці (вул. Остафія Дашковича, буд. 76, м. Черкаси, Черкаська обл., Черкаський р-н, 18007, ) №UA902020/2024/100050/2 від 15.10.2024.

Стягнути з Черкаської митниці (вул. Остафія Дашковича, буд. 76, м. Черкаси, Черкаська обл., Черкаський р-н, 18007, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Авеню Сім " (вул. Клочківська, буд. 111-А, оф. 8-9, м. Харків, 61145, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 14708 (чотирнадцять тисяч сімсот вісім) гривень 91 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Черкаської митниці (вул. Остафія Дашковича, буд. 76, м. Черкаси, Черкаська обл., Черкаський р-н, 18007, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Авеню Сім " (вул. Клочківська, буд. 111-А, оф. 8-9, м. Харків, 61145, ) 8000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок у відшкодування судових витрат на правничу (правову) допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складено та підписано 19.06.2025.

Суддя Супрун Ю.О.