Справа № 600/5039/23-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 р. м. Чернівці Справа №600/5039/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (позивач) до Чернівецької міської ради (відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправним та скасувати рішення сесії Чернівецької міської ради №1323 від 29.06.2023, яким відмовлено ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у наданні дозволу на виготовлення (складання) технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0421 га (кадастровий номер :38:003:1060) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07) (нежитлова будівля магазину) на 2 (дві) земельні ділянки орієнтовною площею 0,0050 га та 0,0371 га;

зобов`язати Чернівецьку міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.03.2023 та прийняти рішення про надання дозволу на виготовлення (складання) технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0421 га (кадастровий номер :38:003:1060) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07) (нежитлова будівля магазину) на 2 (дві) земельні ділянки орієнтовною площею 0,0050 га та 0,0371 га.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що є власником нежитлової будівлі магазину, площею 100,9 кв.м., яка знаходиться по АДРЕСА_2 (перейменовано у даний час на ОСОБА_2 ) в м.Чернівці на сформованих земельних ділянках кадастровий номер :38:003:0012, площею 0,01 га та кадастровий номер :38:003:1060 і площею 0,0421 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. будівля магазину розташована за межами "червоних ліній" АДРЕСА_3 , а його торгівельна площа складає 45,3 кв.м. Вказані земельні ділянки належать на праві комунальної власності територіальній громаді міста Чернівці.

29.03.2023 позивач звернулась до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення (складання) технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,0421 га, по АДРЕСА_4 , кадастровий номер :38:003:1060 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07) на дві окремі земельні ділянки орієнтовними площами: 0,0371 га та 0,0050 га, у зв`язку із помилковим віднесенням її частини до категорії земель житлової та громадської забудови і знаходженням частини землі орієнтованою площею 50 кв.м. в межах "червоних ліній" АДРЕСА_3 . Проте, рішенням сесії Чернівецької міської ради №1323 від 29.06.2023 відмовлено у надані такого дозволу у зв`язку із тим, що поділ земельної ділянки призведе до нераціонального використання земель і порушення ДБН В.2.2-23-2009 та ДБН Б.2.2-12-2019, через відсутність необхідної мінімальної площі земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування магазину. Підставами відмови зазначено норми таблиці В.І додатка В ДБН В.2.2-23-2009 та п. 33 таблиці додатка Е.4 ДБН Б.2.2-12-2019. Оскаржуване рішення, позивач вважає протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Не погоджуючись із позовною заявою, відповідачем подано до суду відзив, в якому посилався на безпідставність повних вимог позивача. Вказував, що оспорювана земельна ділянка знаходиться в межах "червоних ліній" та є землею загального користування. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам, гідності громадян та інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Вважаючи доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву необґрунтованими, позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому вказувала, що зверталась до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення (складання) технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,0421 га, по АДРЕСА_4 , кадастровий номер :38:003:1060 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07) на дві окремі земельні ділянки орієнтовними площами: 0,0371 га та 0,0050 га з метою приведення землекористування у відповідності до вимог Закону, через помилкове віднесення частини земельної ділянки до категорії земель житлової та громадської забудови і її знаходженням орієнтованою площею 50 кв.м. в межах "червоних ліній" АДРЕСА_3 , а також для реалізації свого права на викуп землі під власним нерухомим майном.

Разом з тим, відповідач у відзиві посилається на невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам закону або прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, генеральним планам населених пунктів. Однак, позивач звертав увагу на те, що нею не подавалась заява про відведення земельної ділянки шляхом її формування. Зазначала, що

відповідачем не спростовано, що у разі поділу земельної ділянки на 2 окремі земельні ділянки, відділивши частину що знаходиться в межах "червоних ліній" АДРЕСА_3 орієнтовно 50 кв.м., під будівлею магазину і для його обслуговування залишиться площа землі 0,0371 га із земельної ділянки кадастровий номер :38:003:1060 та площа такої земельної ділянки відповідатиме встановленим нормам ДБН В.2.2-23-2009 та ДБН Б.2.2- 12-2019.

Ухвалою судді Чернівецького окружного адміністративного суду Анісімова О.В. від 20.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (письмове провадження).

Ухвалою судді Чернівецького окружного адміністративного суду Анісімова О.В. від 05.04.2024 провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, закрито. Роз`яснено, що розгляд цієї справи віднесено до господарської юрисдикції, із врахуванням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 05.04.2024 про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії скасовано. Справу направлено до Чернівецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

12.08.2024 адміністративна справа №600/5039/23-а надійшла на адресу Чернівецького окружного адміністративного суду та за результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи передана для продовження розгляду головуючому судді Григорашу В.О.

Ухвалою судді Чернівецького окружного адміністративного суду Григораша В.О. від 14.08.2024 прийнято до провадження адміністративну справу №600/5039/23-а та продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на відсутність клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 є власником нежитлової будівлі магазину, площею 100,9 кв.м., яка знаходиться по АДРЕСА_2 (перейменовано у даний час на ОСОБА_2 ) в м.Чернівці на сформованих земельних ділянках кадастровий номер :38:003:0012, площею 0,01 га та кадастровий номер :38:003:1060 і площею 0,0421 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

29.03.2023 позивач звернулась до Чернівецької міської ради із заявою, в якій просила надати їй дозвіл на розроблення (складання) технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,0421 га по АДРЕСА_4 , кадастровий номер -38:003:1060 з цільовим призначенням - для будівництва і а обслуговування будівель торгівлі (03.07) на дві окремі земельні ділянки орієнтовними площами: 0,0371 га та 0,0050 га, у зв`язку із помилковим віднесенням цієї частини до категорії земель до земель житлової та громадської забудови і знаходженням частини землі орієнтованою площею 50 кв.м. в межах "червоних ліній" АДРЕСА_3 .

До вказаної заяви позивачем додано наступні документи: копію паспорта І-Д картки та довідки про реєстрацію місця проживання, графічний матеріал (кадастровий план з відображенням орієнтовного поділу земельної ділянки), копію документа, що підтверджує право власності на нерухоме майно, яке знаходиться на вказаній земельній ділянці.

Рішенням 34 сесії Чернівецької міської ради VIII скликання від 29.06.2023 №1323 "Про розгляд заяви ОСОБА_3 стосовно надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_4 " вирішено:

відмовити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_5 , у наданні дозволу на виготовлення (складання) технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_4 , площею 0,0421 га (кадастровий номер :38:003: 1060) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) нежитлова будівля-магазин) на 2 (дві) земельні ділянки: №1 орієнтовною площею 0,0050 гa, №2 - орієнтовною площею 0,0371 га, у зв`язку із тим, що поділ земельної ділянки призведе до нераціонального використання земель і порушення державних будівельних норм ДБН В.2.2-23-2009 та ДБН Б.2.2-12-2019, через відсутність необхідної площі земельної ділянки для обслуговування магазину (підстава: таблиця В.1 додатка В ДБН В.2.2-23:2009, пункт 33 таблиці додатка Е.4 ДБН Б.2.2-12-2019.)

Вважаючи протиправним рішення сесії Чернівецької міської ради №1323 від 29 червня 2023 року, позивач звернулась до суду з даним позовом.

До вказаних спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавств та робить висновки по суті спору.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 2 та 3 Земельного кодексу України (далі ЗК України) земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.3 ст.19 ЗК України земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим.

Відповідно до ч.3 ст.20 ЗК України категорія земель та вид цільового призначення земельної ділянки визначаються в межах відповідного виду функціонального призначення території, передбаченого затвердженим комплексним планом просторового розвитку території територіальної громади або генеральним планом населеного пункту.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Положеннями ст. 56 Закону України "Про землеустрій" визначено, що технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає: а) пояснювальну записку; б) технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації; в) кадастрові плани земельних ділянок, які об`єднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку; г) матеріали польових геодезичних робіт; ґ) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу; д) перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути; е) нотаріально посвідчена згода на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні); є) згоду власника земельної ділянки, для земель державної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем (крім випадків поділу земельної ділянки у зв`язку з набуттям права власності на житловий будинок, розташований на ній).

Відповідно до ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється:

- у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

- шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;

- шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

- шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом;

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Частиною 6 статті 79-1 Земельного кодексу України встановлено, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню спеціальні норми Земельного кодексу України, викладені у ст. 79-1 ЗК України, якими прямо передбачено необхідність формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, на підставі відповідної технічної документації із землеустрою.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 №858-IV проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.

За приписами ст.25 цього ж Закону документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Видами документації із землеустрою є, зокрема технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Так, у постанові від 21.01.2021 по справі №120/1615/20 Верховний Суд дійшов висновку, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок є різними за своєю суттю документами із землеустрою, не є тотожними за процедурою виконання цієї документації.

Отже, надання дозволу на розробку проекту землеустрою має на меті лише формування земельної ділянки як окремого об`єкта. Натомість, коли йдеться про формування земельної ділянки з частини вже сформованого земельного масиву, що має кадастровий номер, її відведення відбувається на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

Аналогічна правова позиція викладена також і у постанові Верховного Суду від 04.05.2020 у справі № 802/1539/17-а.

Як встановлено судом, позивач зверталась до Чернівецької міської ради із заявою, в якій просила надати їй дозвіл на розроблення (складання) технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,0421 га по АДРЕСА_4 , кадастровий номер -38:003:1060 з цільовим призначенням - для будівництва і а обслуговування будівель торгівлі (03.07) на дві окремі земельні ділянки орієнтовними площами: 0,0371 га та 0,0050 га, у зв`язку із помилковим віднесенням цієї частини до категорії земель до земель житлової та громадської забудови і знаходженням частини землі орієнтованою площею 50 кв.м. в межах "червоних ліній" АДРЕСА_3 .

Із матеріалів справи слідує, що земельна ділянка щодо якої позивач висловила бажання отримати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо її поділу уже є сформованою, їй присвоєний кадастровий номер :38:003:1060 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) (нежитлова будівля-магазин).

Вважаючи, що земельна ділянка площею 0,0421 га має бути поділена на 2 окремі земельні ділянки, з яких одна орієнтованою площею 0,0371 га має обліковуватись землями житлової і громадської забудови, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, а інша частина землі приблизною площею 0,0050 га має належати і обліковуватись землями транспорту з відповідним кодом використання згідно класифікатора, позивач й звернулась до відповідача із клопотанням від 29.03.2023.

Разом з тим, рішенням 34 сесії Чернівецької міської ради VIII скликання від 29.06.2023 №1323 "Про розгляд заяви ОСОБА_3 стосовно надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_4 " відмовлено ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_5 , у наданні дозволу на виготовлення (складання) технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_4 , площею 0,0421 га (кадастровий номер :38:003: 1060) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) нежитлова будівля-магазин) на 2 (дві) земельні ділянки: №1 орієнтовною площею 0,0050 гa, №2 - орієнтовною площею 0,0371 га, у зв`язку із тим, що поділ земельної ділянки призведе до нераціонального використання земель і порушення державних будівельних норм ДБН В.2.2-23-2009 та ДБН Б.2.2-12-2019, через відсутність необхідної площі земельної ділянки для обслуговування магазину (підстава: таблиця В.1 додатка В ДБН В.2.2-23:2009, пункт 33 таблиці додатка Е.4 ДБН Б.2.2-12-2019.).

Відповідач доводячи правомірність оскаржуваного рішення щодо відмови у наданні дозволу на виготовлення (складання) технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки посилається на те, поділ земельної ділянки призведе до нераціонального використання земель і порушення державних будівельних норм ДБН В.2.2-23-2009 та ДБН Б.2.2-12-2019, через відсутність необхідної площі земельної ділянки для обслуговування магазину (підстава: таблиця В.1 додатка В ДБН В.2.2-23:2009, пункт 33 таблиці додатка Е.4 ДБН Б.2.2-12-2019.).

Надаючи оцінку правову оцінку оскаржуваному рішенню та позиції сторін у даній справі, суд зазначає наступне.

Так, в таблиці В.1 додатка В ДБН В.2.2-23:2009 наведено рекомендовані за нормами і допустимі площі ділянки необхідної для магазинів продовольчих і непродовольчих товарів. Зокрема, для магазинів торгівельною площею біля 50 кв.м. площа ділянки рекомендована за нормами має становити - 0,04 (0,05) га, а допустима (скорочена на 25 %) - 0,03 (0,04).

Пункт 33 таблиці додатка Е.4 ДБН Б.2.2-12-2019 "Будівлі та споруди" визначає площі земель для будівель, які мають торгівельну площі розміром 100 і більше м.кв.

Дослідженням доданого позивачем до матеріалів справи розрахунку площі земельної ділянки необхідної для обслуговування будівлі магазину по вул. Чкалова, 27-А, Чернівці Чернівецької площі, розробленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Архітектурно-земельним бюро", розмір площі земельної ділянки необхідної для обслуговування закладу торгівлі (магазину) по АДРЕСА_2 загальною площею 76, 90 кв.м., торгівельною площею 45 кв.м., згідно вимог чинних ДБН 360-92** та ДБН В.2.2-23-299 складає орієнтовно 0,04 га, що у відповідності до вимог таблиці В.1 додатка В ДБН В.2.2-23 є допустимою площею та відповідає будівельним нормам.

Відтак, матеріалами справи не підтверджено, а відповідачем не доведено того факту, що у випадку надання позивачу дозволу на розроблення (складання) технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,0421 га по АДРЕСА_4 , кадастровий номер -38:003:1060 з цільовим призначенням - для будівництва і а обслуговування будівель торгівлі (03.07) на дві окремі земельні ділянки орієнтовними площами: 0,0371 га та 0,0050 га, вказане призведе до нераціонального використання земель і порушення державних будівельних норм.

Таким чином, оскільки торгівельний заклад, що належить позивачу на праві власності, який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :38:003:1060, торгівельна площа якого становить 45 кв.м, що є меншою ніж площа зазначена у п. 33 таблиці додатка Е.4 ДБН Б.2.2-12-2019 (100 і більше м.кв.), то суд приходить до висновку, що у відповідача не було правових підстав, в якості відмови у наданні дозволу на виготовлення (складання) технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, застосовувати положення таблицю В.1 додатка В ДБН В.2.2-23:2009 та пункт 33 таблиці додатка Е.4 ДБН Б.2.2-12-2019.).

Стосовно посилань відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що оспорювана земельна ділянка знаходиться в межах "червоних ліній" та є землею загального користування, то суд зазначає, що пп.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" червоні лінії - визначені в містобудівній документації щодо пунктів геодезичної мережі межі існуючих та запроектованих вулиць, доріг, майданів, які розділяють території забудови та території іншого призначення.

Статтею 18 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що межі вулиці за її шириною визначаються "червоними лініями". Розташування будь-яких об`єктів, будівель, споруд або їх частин у межах "червоних ліній" вулиці не допускається.

Порядком ведення Державного земельного кадастру встановлено обмеження щодо використання земель та земельних ділянок, зокрема такі обмеження передбачені на території меж "червоних ліній" (код 06.01.1 Додатку 6 до Порядку).

Частиною 4 ст. 83 ЗК України встановлено, що до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо); землі під залізницями, автомобільними дорогами, об`єктами повітряного і трубопровідного транспорту.

Згідно ч.3 ст.19 ЗК України, земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим.

17 жовтня 2012 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1051 "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру". Пунктом 67 Порядку визначено, що внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

У відповідності до п. 121-1 Порядку ведення Державного земельного кадастру, внесення до відомостей про земельну ділянку змін щодо її цільового призначення здійснюється згідно з Класифікатором видів цільового призначення земельних ділянок, Класифікатором видів функціонального призначення територій та співвідношення між ними, а також правилами їх застосування, наведеними у додатках 58-60.

Додатком 59 "Класифікатор видів цільового призначення земельних ділянок" зазначено, що земельна ділянка з цільовим призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) відноситься до категорії - землі житлової та громадської забудови.

Земельні ділянки загального користування, які використовуються як вулиці, майдани, проїзди, дороги, набережні (код 12.13) належать до іншої категорії - землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.

Як зазначалось позивачем, земельна ділянка з кадастровим номером :38:003:1060 сформована відповідачем не правильно та містить у своєму складі дві різні категорії земель (землі транспорту і землі житлової та громадської забудови).

Враховуючи те, що частина земельної ділянки кадастровий номер :38:003:1060, яка входить у склад землі площею 0,0421 га орієнтованою площею 0,0050 га знаходиться в межах "червоних ліній" є землями загального користування (дорогою і вул. Авіаційна м.Чернівці), то суд приходить до висновку, що під час її формування і визначення цільового призначення помилково віднесена до категорії земель - землі житлової та громадської забудови і зареєстрована за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, оскільки її складовою є дорога і землі загального користування - вул. Авіаційна м.Чернівці.

Отже, беручи до уваги той факт, що частина земельної ділянки кадастровий номер :38:003:1060 знаходиться в межах "червоних ліній", то суд погоджується із доводами позивача стосовно того, що земельна ділянка площею 0,0421 га має та може бути поділена на 2 окремі земельні ділянки, з яких одна орієнтованою площею 0,0371 га має обліковуватись землями житлової і громадської забудови, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, а інша частина землі приблизною площею 0,0050 га має належати і обліковуватись землями транспорту з відповідним кодом використання згідно класифікатора.

З огляду на зазначене, суд вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв не на підставі закону, який регулює спірні відносини, та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого виду рішень.

Зазначене свідчить про протиправність оскаржуваного рішення, а відтак слід визнати його протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог зобов`язального характеру, суд зазначає таке.

Згідно підпунктів 2, 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Згідно з статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 8 Конституції України, закріплено що в Україні визнається і діє принцип верховенство права.

Принцип верховенства права сформувався як інструмент протидії свавіллю держави, що виявляється в діях її органів як у цілому, так і окремих із них. Верховенство права - це розуміння того, що верховна влада, держава та її посадові особи мають обмежуватися законом.

У судовому рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олссон проти Швеції" від 24 березня 1988 року (скарга №10465/83) зазначено, що серед вимог, які суд визначив як такі, що випливають з фрази "передбачено законом", є наступні:

- будь-яка норма не може вважатися "законом", якщо вона не сформульована з достатньою точністю так, щоб громадянин самостійно або, якщо знадобиться, з професійною допомогою міг передбачити з часткою ймовірності, яка може вважатися розумною в даних обставинах, наслідки, які може спричинити за собою конкретну дію;

- фраза "передбачено законом" не просто відсилає до внутрішнього права, але має на увазі і якість закону, вимагаючи, щоб останній відповідав принципу верховенства права. У внутрішньому праві повинні існувати певні заходи захисту проти свавільного втручання публічної влади у здійснення прав;

- закон, який передбачає дискреційні повноваження, сам по собі не є несумісним з вимогами передбачуваності за умови, що дискреційні повноваження та спосіб їх здійснення вказані з достатньою ясністю для того, щоб з урахуванням правомірності мети зазначених заходів забезпечити індивіду належний захист від свавільного втручання влади.

Крім того, згідно з пунктом 65 вказаного рішення Суду, втручання повинно бути зумовлено досягненням правомірної цілі.

Також Європейський суд з прав людини вказує, що у відповідності зі сформованою практикою Суду, під поняттям необхідності мається на увазі, що втручання відповідає якій-небудь нагальній суспільній потребі і що воно пропорційно законній меті. При визначенні того, чи є втручання "необхідним у демократичному суспільстві", суд враховує, що за державами - учасницями Конвенції залишається певна свобода розсуду.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне зазначити, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб`єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування. Рішення органу влади має бути визнано протиправним, у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суд зобов`язаний відновити порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Як зазначено вище, судом встановлено, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв не на підставі закону, який регулює спірні відносини, та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого виду рішень.

Слід зауважити, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення органом місцевого самоврядування конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття. Недотримання законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії зумовлює його протиправність.

За викладених обставин суд визнає спірне рішення відповідача таким, що прийняте не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України та необґрунтовано, що має своїм правовим насідком визнання його протиправним та скасування, а тому позовні вимоги в цій частині - підлягають задоволенню.

Застосовуючи механізм ефективного захисту права, порушеного суб`єктом владних повноважень, враховуючи зміст позовних вимог та приписи статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача у даній справі буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.03.2023 та прийняти рішення про надання дозволу на виготовлення (складання) технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0421 га (кадастровий номер :38:003:1060) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07) (нежитлова будівля магазину) на 2 (дві) земельні ділянки орієнтовною площею 0,0050 га та 0,0371 га.

Покладення такого обов`язку не є перебиранням функції іншого суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов`язковість ефективного механізму захисту порушеного права.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1073,60 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької міської ради.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення сесії Чернівецької міської ради № 1323 від 29.06.2023, яким відмовлено ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у наданні дозволу на виготовлення (складання) технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0421 га (кадастровий номер :38:003:1060) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07) (нежитлова будівля магазину) на 2 (дві) земельні ділянки орієнтовною площею 0,0050 га та 0,0371 га.

3. Зобов`язати Чернівецьку міську раду на черговому засіданні сесії міської ради повторно розглянути заяву від 29.03.2023 та прийняти рішення про надання дозволу на виготовлення (складання) технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0421 га (кадастровий номер :38:003:1060) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07) (нежитлова будівля магазину) на 2 (дві) земельні ділянки орієнтовною площею 0,0050 га та 0,0371 га.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької міської ради судовий збір в сумі 1073,60 грн.

5. В задоволенні іншої частині позовних вимог, - відмовити.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Чернівецька міська рада (Центральна площа, 1, м. Чернівці, Чернівецька область, 58002, ).

Суддя В.О. Григораш