Справа № 320/36807/23
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 червня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Безименної Н.В., суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю., перевіривши апеляційну скаргу Солом`янського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управліня Міністерства юстиції (м.Київ) на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Солом`янського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управліня Міністерства юстиції (м.Київ) Міністерства юстиції України, третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Шарков Олександр Олександрович про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року позов задоволено частково.

Відповідач, не погоджуючись з вказаним рішенням подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху, через її невідповідність, ст. 287, 295 КАС України, оскільки апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження.

Вказана ухвала доставлена до електронного кабінету скаржника 22 квітня 2025 року о 20:19 год., що підтверджується довідкою від 23 квітня 2025 року про доставку електронного листа, отже, в силу ч.6 ст.251 КАС України, ухвала суду вважається врученою скаржнику 23 квітня 2025 року.

В апеляційній скарзі апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження зазначаючи, що про оскаржуване рішення йому стало відомо 11 квітня 2025 року з поданого боржником листа-вимоги. Поважність причин пропуску процесуального строку, на переконання апелянта, обґрунтовується наймасштабнішою зовнішньою кібератакою 19 грудня 2024 року, внаслідок якої було призупинено роботу Єдиних та Державних реєстрів. Апелянт посилається, що лише 20 січня 2025 року було частково відновлено функціонування реєстрів, однак за період вказаного збою накопичилась велика кількість вхідної кореспонденції, яка реєструється ВДВС в порядку черговості надходження та призводить до завантаженості відповідальних осіб ВДВС.

На виконання ухвали апелянтом подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій зазначає, що аналогічні причини, які спонукали пропустити такий строк, а також додає приклади документів, які були зареєстровані у період з кінця січня - початку лютого 2025 року, а також зазначає, що з листом-вимогою та з рішенням суду першої інстанції фактичне ознайомлення відбулося без зволікань, одразу після технічної можливості, а тому апеляційна скарга була подана до суду у найкоротший строк після такого ознайомлення.

Відповідно до ч.1 ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Частиною 1 ст.121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення прийнято 31 січня 2025 року, тобто останнім днем на подачу апеляційної скарги у даній справі було 10 лютого 2025 року копія рішення надійшла до електронного кабінету скаржника 03 лютого 2025 року о 23:30 год, що підтверджується складеною довідкою про доставку електронного документа; апеляційна скарга на дане судове рішення подана до суду 16 квітня 2025 року зі спливом понад двох місяців через підсистему "Електронний суд", тобто поза межами визначеного ч.6 ст. 287 КАС України строку.

При цьому суд враховує посилання заявника на призупинення роботи Єдиних та Державних реєстрів внаслідок кібератаки, однак це не спростовує тієї обставини, що оскаржуване рішення було доставлено та отримане відповідачем через Електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» 03 лютого 2025 року, яка функціонувала у визначений період.

Водночас подальша затримка з проведення реєстрації документа та визначення виконавця є виключно суб`єктивними обставинами і не свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії", справа "Креуз проти Польщі").

Апелянт, як суб`єкт владних повноважень, повинен бути обізнаний з порядком та строками апеляційного оскарження, встановленими процесуальним законодавством, а також вчиняти всі залежні від нього дії з метою дотримання відповідних вимог КАС України.

Колегія суддів звертає увагу, що норми процесуального законодавства не звільняють державний орган від обов`язку подачі апеляційної скарги у передбачений процесуальним законодавством строк.

Особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо її своєчасної подачі.

Крім того, у п.74 рішення Європейського Суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" суд звернув увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".

У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що "…у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб…".

Тобто, виходячи з принципу "належного урядування", державні органи зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постановах Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі №810/3131/17, від 05 лютого 2019 року у справі №826/11314/17, від 23 липня 2020 року у справі №560/3519/18 та від 16 березня 2021 року у справі №640/7145/19 який в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Держава має дотримуватись принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя, про що вказував Конституційний Суд України у рішенні від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011.

Звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Наведена позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 26 квітня 2021 року у справі №400/2226/19.

Так, ч.6 ст. 287 КАС України передбачено, що апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Крім того, приписи п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України визначають, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Повний текст оскаржуваного рішення складено 31 січня 2025 року, водночас апеляційну скаргу подано до суду лише 16 квітня 2025 року, отже апеляційну скаргу подано скаржником після закінчення строків, установлених ст.287, 295 КАС України.

Строк для усунення недоліків апеляційної скарги сплинув 06 травня 2025 року.

У встановлений судом строк та в період до 18 червня 2025 року вимоги ухвали суду в частин подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із наведенням належних підстав для такого поновлення скаржником виконано не було, в той же час, об`єктивних та поважних причин пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження апелянтом не зазначено, а судом не встановлено, у зв`язку з чим наявні підстави, визначені п.4 ч.1 ст.299 КАС України для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі відмови у відкритті апеляційного провадження у справі сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись ст.169, 299 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

У задоволенні клопотання Солом`янського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Міністерства юстиції України про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Солом`янського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Солом`янського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Міністерства юстиції України, третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Шарков Олександр Олександрович про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Н.В. Безименна

Судді Л.В. Бєлова

А.Ю. Кучма