Справа № 607/23649/24
Суддя: Ковтун Ю. І.
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/522/101/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, в якій просить: визнати протиправною та скасувати постанову серії АА №00001069 від 09.10.2024 винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Теслюк Євгенією Володимирівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а справу закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що транспортні засоби трьохосний тягач MAN TGS 24.480 д.н.з. НОМЕР_1 та трьохосний напівпричіп-контейнеровоз WILCOX д.н.з. НОМЕР_2 є власністю ОСОБА_1 . Ці транспортні засоби здані в оренду ТОВ «Агромеханізм-Плюс» та на них відповідно зроблені тимчасові свідоцтва про реєстрацію на це товариство, а первинні свідоцтва про реєстрацію на ОСОБА_1 здані в ТСЦ 5142, де вони і зберігаються на даний момент. Постановою серії АА №00001069 від 09.10.2024, складеною головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Теслюк Є.В., Грищука Р.С. притягнуто до відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. Із постанови вбачається, що 01.10.2024 о 21 год 30 хв., за адресою Н-07, км 198+578, Сумська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб трьохосний тягач MAN TGS 24.480 д.н.з. НОМЕР_1 нібито допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 10,138% (4,055 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Із вказаною постановою позивач не погоджується, зазначає, що на сертифікованих вагах у пункті завантаження та розвантаження підтверджено відповідність ваги транспортного засобу нормативним ваговим параметрам, фактичні реальні показники зважування зафіксовано у товарно-транспортній накладній. Оскаржувана постанова не містить обов`язкових відомостей, а саме у постанові відсутні марка, модель, державний номерний знак напівпричепу, категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, ширина, висота, довжина тощо, при обчисленнях відсотку перевищення, Укртрансбезпекою не враховано типу транспортного засобу (трьохосний тягач та трьохосний контейнеровоз), по якому передбачено збільшені вагові норми 44,000 тони та помилково застосовано норму 40,000 тон, як до звичайної вантажівки. За умови врахування правильного нормативного показника 44 тони, відсоткове співвідношення фактичної загальної ваги до нормативного правильного параметру 44 тони не перевищує 5% шкали, при досягненні якої починають застосовуватись штрафи. При передбаченій законом можливості проведення розгляду справи за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та при наявності спірних моментів, Укртрансбезпека повинна була провести розгляд справи за його участі, щоб надати можливість на додаткові пояснення, докази тощо, однак відповідач обмежився формальним складанням постанови.

ОСОБА_2 у власності має трьохосний напівпричіп-контейнеровоз WILCOX д.н.з. НОМЕР_3 , проте з постанови не зрозуміло, який тип транспортного засобу враховувався, оскільки інформація в постанові відсутня. Позивач вказує, що такої ідентифікації за державним реєстраційним номером трьохосного напівпричепу-контейнеровозу, внаслідок якої відповідачу стало б відомо, що трьохосний напівпричіп є контейнеровозом, взагалі не здійснено, а було лише ідентифіковано трьохосний тягач MAN TGS 24.480 д.н.з. НОМЕР_1 . Тобто, фактично відповідач, не здійснивши фіксації та не встановивши вид причепу, зробив висновок, що такий силовий тягач, не є контейнеровозом. Також зазначив що оскаржувана постанова не відповідає пунктам 16, 17 Порядку №1174 та п. 4 Інструкції №512, оскільки не містить інформації про: вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги, наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб, які у спірній ситуації є вирішальними. Крім цього, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем залишено поза увагою вимоги п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ від 18.01.2001 №30 про допустиме перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. Вважає, що оскаржувана постанова не містять достатніх доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху України, про які йдеться в постанові, тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Зобов`язано Державну службу України з безпеки на транспорті протягом 7 днів з дня отримання цієї ухвали подати до суду належним чином засвідчені копії усіх документів, які слугували підставою для прийняття постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України Серія АВ № 00001069 від 09.10.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 132-1 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 17000,00 грн.

26.12.2024 на адресу суду від представника відповідача Ковальчук В.М. надійшов сформований 26.12.2024 в системі «Електронний суд» відзив на позовну заяву, в якому зокрема зазначила що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті здійснюється, за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. Під час розгляду події посадовою особою Укртрансбезпеки отримано інформацію стосовно відповідальної особи Грищук Роман Станіславович, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказана інформація надається на основі відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, ведення якого здійснюється уповноваженими посадовими особами Головного сервісного центру МВС. Позивач вказує, що передав транспортний засіб в оренду. Однак, відомості про належного користувача не були внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів. При цьому невнесення відомостей до Реєстру щодо належного користувача транспортного засобу, незалежно від підстав такого невнесення викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративних правопорушень саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб або ж керівника юридичної особи, за якою він зареєстрований. Позивач не надав доказів того, що він як власник транспортного засобу вносив особисто до Реєстру відомості про належного користувача належного йому на праві власності транспортного засобу. Також, зазначила, що Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 (далі Інструкція) затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися у постанові в постанові в залежності від обставин вчинення правопорушення. На момент виникнення спірних правовідносин форма постанови оновлена та викладена відповідно до наказу Міністерства інфраструктури № 324 від 14.05.2022. В постанові викладена суть правопорушення та чітко зазначено про рух транспортного засобу, із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР. Оскаржувана постанова в повній мірі відповідає встановленим вимогам та містить усі необхідні відомості, зокрема, виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу (кількість вісей, відстань між вісями, навантаження на вісь, загальну масу, формулу розрахунку, відсоток перенавантажження, тонаж перенавантаження та норматив, який застосовується до транспортного засобу). Відповідно до чинної редакції ПДР для трьохвісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом допустимим навантаженням є 40 т. Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху навантаження в 44 т. допускається для трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра. Тобто, визначальною обставиною є саме здійснення перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра. Позивачем, на підтвердження доводів позовної заяви до матеріалів справи не надано документального підтвердження перевезення контейнера, зокрема й сертифікатів контейнера, яким, згідно з твердженнями позивача перевозився вантаж. Посилання на те, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу спеціалізований напівпричіп є контейнеровозом, а отже останній, дозволяє перевозити контейнери та є достатньою підставою для застосування максимально дозволеної загальної ваги транспортного засобу у 44 тони, є необґрунтованими. Також зазначила, що в оскаржуваній постанові зазначено фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2810 мм, 2-3: 1061 мм, 3-4: 4841 мм, 4-5: 1301 мм, 5-6: 1291 мм, навантаження на вісь 1 - 6500 кг, 2 - 5050 кг, 3 - 10050 кг, 4 - 9450 кг, 5 - 9050 кг, 6 - 8850 кг, загальна маса - 48950 кг. висота - 3.692 м.; ширина - 2.527 м.; довжина - 14.666 м. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу загальна маса - 44055 кг. Розрахунок відсоткового перевищення загальної маси відбувався за відповідною формулою: *% перевищення = ((48950кг 40000кг 10%*48950кг)/40000кг)*100%=((8950кг-4895 кг)/40000 кг)*100%= 4055 кг/40000кг)*100% =10,138 %. Таким чином вірно встановлено перенавантаження в 4055 кг, що становить 10,138%. Таким чином, оскаржувана постанова відповідає усім критеріям та містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та пунктом 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень, а отже, зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП. Дії посадових осіб відповідача під час її формування є законними та такими, що відповідають вимогам статті 19 Конституції України.

30.12.2024 на адресу суду від позивача надійшла сформована 30.12.2024 в системі «Електронний суд» відповідь на відзив в якій зокрема зазначив, що ваги автоматично налаштовані на фіксацію порушення вагових норм більше 40т, незважаючи на те, що пункт 22.5 ПДР України передбачає можливість здійснення руху дорогами України транспортними засобами загальна вага яких дозволена як 42 тони (з трьохосним напівпричепом-контейнеровозом), так і 44 тони (трьохосний сідловий тягач з трьохосним напівпричепом-контейнеровозом), в залежності саме від типу транспортних засобів, а саме окремо вирізняються трьохосний напівпричіп-контейнеровоз та трьохосний тягач. Як зазначив відповідач у відзиві, автоматичні ваги при здійсненні процедури зважування жодним чином не беруть до уваги тип транспортних засобів, вагові показники яких фіксуються, у зв`язку з чим відбувається порушення пункту 22.5 ПДР України, оскільки цією нормою передбачені різні вагові норми в залежності саме від типу транспортних засобів. Крім того, позивач зазначив, що напівпричіп-контейнеровоз WILCOX TM 1000, який рухався разом з трьохосним тягачем МАН, повністю законно був переобладнаний в контейнеровоз, здійсненні відповідні роботи, щоб він міг перевозити збільшену вагову норму, а саме 44 т загальної маси, та здійснена відповідна реєстрація цього переобладнання в сервісному центрі МВС, що підтверджується копіями відповідного науково-технічного висновку та сертифікату.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 09.10.2024 головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Теслюк Є.В. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ №00001069, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

При цьому суд вважає технічною помилкою (опискою) зазначення у позовній заяві серії оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення «АА» №00001069 від 09.10.2024, оскільки як вбачається із матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії «АВ» №00001069 від 09.10.2024, та за змістом позовної заяви, саме правомірність та законність її винесення на даний час оскаржується позивачем.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 01.10.2024 о 21 год 30 хв., за адресою Н-07, км 191+578, Сумська обл. автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGS 24.480 д.н.з. НОМЕР_1 ; відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 10,138 % (4,055 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону «Про дорожній рух» державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами), встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно п. 22.1 Правил дорожнього руху України маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

У п. 22.5 Правил дорожнього руху України визначено параметри транспортних засобів та їх вагові характеристики, при яких допускається рух транспортних засобів.

У відповідності до п. «б» п. 22.5 Правил дорожнього руху України рух транспортних засобів та їх составів на автомобільних дорогах державного значення допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси щодо вантажних автомобілів: двовісний автомобіль 18 тонн; трьохвісний автомобіль 25 (для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни 26 тонн); чотирьохвісний автомобіль 32 тонни; чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38 тонн. Комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36 тонн; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 тонн; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 тонн; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 тонни; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 тонни. Автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40 тонн.

Рух транспортних засобів та составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 р. №30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» (далі - Правила № 30).

Відповідно до пункту 3 Правил №30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Положеннями п. 4 Правил №30 встановлено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно п.п. 7-17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку. Автоматичні пункти встановлюються в місцях (на ділянках) руху вантажних транспортних засобів на: автомобільних дорогах загального користування державного значення - за рішенням органу управління таких доріг; автомобільних дорогах загального користування місцевого значення - за рішенням облдержадміністрацій; вулицях і дорогах у містах та інших населених пунктах - за рішенням органу місцевого самоврядування. Місця встановлення автоматичних пунктів погоджуються з Укртрансбезпекою.

Вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 р. № 163.

Інформування учасників дорожнього руху про фіксацію автоматичними пунктами (фотозйомку та/або відеозапис) фактів правопорушень здійснюється не пізніше початку роботи таких пунктів на визначених ділянках автомобільних доріг шляхом встановлення відповідних дорожніх знаків в установленому порядку, а також розміщення відповідних оголошень на офіційному веб-сайті Мінінфраструктури.

Під час передачі інформаційних файлів та метаданих Укртрансбезпекою впроваджуються організаційно-технічні заходи, які забезпечують захист інформації, що передається, відповідно до ступеня її конфіденційності.

Передача інформаційних файлів та метаданих через незахищене середовище (Інтернет) повинна здійснюватися з використанням засобів криптографічного захисту інформації, які мають чинні позитивні експертні висновки у сфері криптографічного захисту інформації.

Для автентифікації автоматичних пунктів та підтвердження цілісності на кожен інформаційний файл автоматично накладається кваліфікована електронна печатка.

Під час передачі інформаційних файлів та метаданих проводиться їх автоматизована перевірка в інформаційно-телекомунікаційній системі на цілісність та походження даних.

Автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення. Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих. Метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.

Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Процедура оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті відповідно до покладених на них повноважень матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, регламентована Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою Міністерством інфраструктури України 27 вересня 2021 року № 512 (далі по тексту Інструкція).

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Інструкції уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою та третьою статті 132-1 КУпАП. Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті.

Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система), необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова), що передбачено пунктом 2 Розділу ІІ Інструкції.

Згідно до п. 3 Розділу ІІ вказаної Інструкції під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

За результатами опрацювання матеріалів інформаційного файлу уповноважена посадова особа за наявності відомостей у справі про адміністративне правопорушення стосовно осіб, зазначених у частинах першій та другій статті 14-3 КУпАП, виносить із використанням засобів системи постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки (пп. 1 п. 5 Розділу ІІ Інструкції).

Вимоги до форми постанови визначені статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до якої постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Зі змісту постанови серії АВ № 00001069 від 09.10.2024 вбачається, що суть встановленого порушення полягає у допущенні відповідальною особою руху транспортного засобу MAN TGS 24.480, державний номерний знак НОМЕР_1 із перевищенням параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 10,138 % (4,055 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Тобто об`єктивна сторона порушення визначена у перевищенні максимальної фактичної маси транспортного засобу на 10,138 % (4,055 тон), у зв`язку з чим прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

У розділі «Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення» оскаржуваної постанови зазначено фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу марки MAN TGS 24.480, державний номерний знак НОМЕР_1 : кількість вісей 6 шт., спарені колеса 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2810 мм, 2-3: 1061 мм, 3-4: 4841 мм, 4-5: 1301 мм, 5-6: 1291 мм; навантаження на вісь 1 6500 кг, 2 5050 кг, 3 10050 кг, 4 9450 кг, 5 9050 кг, 6 8850 кг, загальна маса 48950 кг. Висота 3,692 м., ширина 2,527 м., довжина 14,666 м. Також зафіксована загальна маса транспортного засобу, що виміряна з урахуванням похибки 44055 кг.

З наведеного вбачається, що головний спеціаліст відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Теслюк Є.В. визначила транспортний засіб марки MAN TGS 24.480, державний номерний знак НОМЕР_1 як трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом, у зв`язку із чим прийшла до висновку про дозволену максимальну масу такого транспортного засобу 40 тон для доріг державного значення.

Суд з таким висновком посадової особи відповідача не погоджується, оскільки з наданих суду письмових доказів, зокрема, з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 встановлено, що транспортний засіб марки MAN TGS 24.480, державний номерний знак НОМЕР_1 є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем, повна маса якого 23000 кг, маса без навантаження 7100 кг, рухався із напівпричепом марки Wilcox TM1000, державний номерний знак НОМЕР_5 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , є спеціалізованим напівпричіпом Н/ПР контейнеровоз, повна маса 39000 кг, маса без навантаження 5000 кг.

Відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, що затверджені Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, вантажним контейнером називається одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб. м і більше). Розрізняють контейнери універсальні, спеціалізовані і контейнери-платформи.

Універсальні контейнери (ГОСТ 18447-79) використовуються для перевезення штучних вантажів широкої номенклатури, укрупнених вантажних одиниць і дрібноштучних вантажів.

Спеціалізовані контейнери призначені для вантажів обмеженої номенклатури чи окремих видів вантажів (ГОСТ 19417-74).

Контейнер-платформа вантажна платформа з конструктивними особливостями і розмірами основи контейнера.

Автотранспортний засіб зі змінним кузовом спеціалізований транспортний засіб, обладнаний пристроєм для установки та знімання швидко відокремлюваного від шасі кузова, установлюваного при зніманні на опори чи дорожню поверхню. Для перевезення змінних кузовів найчастіше використовуються шасі одиночних автомобілів і напівпричепів.

Так, в оскаржуваній постанові зафіксовано лише транспортний засіб марки MAN TGS 24.480, державний номерний знак НОМЕР_1 спеціалізований вантажний сідловий тягач, однак в порушення Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ №1174 від 27 грудня 2019 року, не встановлено державний номерний знак напівпричепу, внаслідок чого відповідно відповідачем не були встановлені дійсні характеристики транспортних засобів.

Відповідачем не надано суду жодних належних доказів на спростування того, що перевезення вантажу здійснювалось напівпричепом-контейнеровозом чи що вказаний напівпричіп використовувався не для перевезення контейнерів. При цьому наявний в матеріалах фотознімок із фотофіксацією транспортного засобу не є належним доказом того, що напівпричіп перевозив не контейнер. Таким чином нормативне навантаження для транспортного засобу у цій справі повинно було визначатись як для контейнеровозу, оскільки матеріалами справи, а саме свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 підтверджено, що напівпричіп марки Wilcox TM1000, державний номерний знак НОМЕР_5 є спеціалізованим напівпричіпом Н/ПР контейнеровозом. Доказів того, що у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу зазначені недостовірні відомості про тип напівпричіпу відповідачем не надано.

Крім того слід зазначити, що можливе недотримання власником вантажу або ж перевізником вимог щодо маркування контейнеру, виду вантажу або ж способу його розміщення у контейнері не змінює призначення та технічних характеристик одиниці транспортного обладнання, яка розміщена на спеціалізованому напівпричепі-контейнеровозі, для цілей її ідентифікації як вантажного контейнера у розумінні абз. 4 розділу І «Терміни та поняття» Правил №363 та для цілей застосування положень пункту 22.5 Правил дорожнього руху.

Таким чином достовірність зроблених відповідачем вимірювань стосовно вантажу, який перевозився вказаним автотранспортним засобом є сумнівним, оскільки неможливо встановити на підставі чого Державна служба України з безпеки на транспорті, не визначивши тип, модель, марку причепу/напівпричепу, категорію транспортного засобу, для розрахунку відсотку перевищення маси нормативних параметрів застосовує максимально допустиму вагу саме 40 тонн, а не іншу, передбачену п.22.5 ПДР України, для різних типів автомобілів, причепів/напівпричепів.

Разом з тим як вже було зазначено, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 напівпричіп марки Wilcox TM1000, державний номерний знак НОМЕР_5 є спеціалізованим напівпричіпом Н/ПР контейнеровоз, повна маса 39000 кг, маса без навантаження 5000 кг.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що при автоматичному зважуванні транспортного засобу було зафіксовано його загальну масу, що виміряна з урахуванням похибки 44055 кг. Проаналізувавши наведені вище норми чинного законодавства, можна дійти висновку, що у разі якщо автомобільне перевезення здійснюється трьохвісним автомобілем (тягачем) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом) загальна фактична маса транспортного засобу із вантажем не повинна перевищувати 44880 кг (44 тонни + 2% похибка). Таким чином суд приходить до переконання, що зроблений відповідачем розрахунок перевищення фактичної маси у даному випадку є необґрунтованим та позивачем в даному випадку не було перевищено допустимі вагові норми.

Під час розгляду справи суд враховує, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 08 липня 2020 року (справа № 463/1352/16-а).

З урахуванням викладеного, а також шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем, суд прийшов до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, тобто порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами. Так, на думку суду, відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, а саме перевищення максимально дозволеної загальної маси транспортного засобу на автомобільній дорозі державного значення.

Разом з тим суд критично оцінює доводи позивача про те, що його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, так як на час вчинення адміністративного правопорушення належний йому транспортний засіб марки MAN TGS 24.480, державний номерний знак НОМЕР_1 , та напівпричіп марки Wilcox TM1000, державний номерний знак НОМЕР_5 , були у користуванні ТОВ «Агромеханізм-Плюс» згідно укладених договорів оренди, адже відсутні відомості про внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відповідно до Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 р. №1197 інформації щодо вказаного товариства як про належного користувача транспортного засобу.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України Серія № АВ №00001069 від 09.10.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення слід закрити.

Згідно з ч. 1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (абз. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України).

Приймаючи до уваги, що позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, у зв`язку з чим на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, суд приходить висновку, що з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягає стягненню в користь держави судовий збір у сумі 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 72, 77, 242-246, 250, 272, 286, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України Серія № АВ №00001069 від 09.10.2024, винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Теслюк Євгенією Володимирівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті () за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави суму судового збору у розмірі 605,60 (шістсот п`ять грн 60 коп.) гривень.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Юлія КОВТУН