Справа № 640/37711/21
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2025 року Справа№640/37711/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправної бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Служби безпеки України (далі відповідач, СБУ), в якому просить: - визнати протиправною бездіяльність щодо не оформлення і не подання до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві всіх необхідних документів і подання про призначення пенсії за вислугу років; - зобов`язати оформити і подати до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві всі необхідні документи і подання про призначення пенсії за вислугу років в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з дня виникнення права на пенсію, але не пізніше 04.08.2020 - 12 місяців, що передує даті звернення за пенсією, вчинивши всі необхідні дії, із складенням розрахунку вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії та зарахуванням до вислуги років для призначення пенсії вислуги років на пільгових умовах.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі.

Цю справу передано до Донецького окружного адміністративного суду відповідно до пункту 2 розділу II Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду».

Ухвалою суду від 30 грудня 2024 року прийнято адміністративну справу до провадження. Розгляд справи вирішено розпочати спочатку, витребувані докази.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що, з урахуванням періодів на пільгових умовах, його загальна вислуга становить понад 23 роки (30 років 02 місяці 05 днів), що свідчить про набуття права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Також вважає, що він має право на призначення пенсії в розмірі 70 % грошового забезпечення.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, яким просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що право на пенсію за вислугу років визначається, виходячи з тривалості вислуги років саме у календарному обчисленні. Ураховуючи ту обставину, що на день звільнення з військової служби ОСОБА_1 не мав необхідної календарної вислуги років для призначення пенсії за вислугою років тому у нього відсутнє право на призначення пенсії за вислугою років з урахуванням пільгової вислуги років, оскільки позивач не має встановленої пунктом «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарної вислуги років.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.

Відповідно до витягу з наказу голови СБУ від 30.06.2017 № 741-ОС позивач звільнений з військової служби (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів). Зазначено, що календарна вислуга років на 1 червня 2017 року становить 20 років 10 місяців 14 днів.

У довідці СБУ від 13.10.2021 № 12/Х-312/47 зазначено, що позивач виключений зі списків особового складу 17.07.2017, вислуга років на станом на 17.07.2017 складає: календарна 21 рік, у пільговому обчисленні 09 років 02 місяці 05 днів, загальна 30 років 02 місяці 05 днів.

Позивач подав заяву від 04.08.2021 про призначення пенсії за вислугу років.

Листом СБУ від 25.08.2021 № 21/3/2-Х-19/5 позивачу повідомлено про відсутність підстав для надсилання до органів Пенсійного фонду України матеріалів для призначення пенсії за вислугу років. У цьому листі відповідач посилається на календарну вислугу років позивача 21 рік.

Позивач подав заяву від 19.10.2021 про призначення пенсії за вислугу років.

Листом від 01.11.2021 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для складання розрахунку вислуги років для призначення пенсії

Листом від 19.11.2021 № 21/3/2-Х-31/5 позивачу повідомлено про відсутність підстав для надсилання до органів Пенсійного фонду України матеріалів для призначення пенсії за вислугу років. У цьому листі відповідач посилається на календарну вислугу років позивача 21 рік.

Також до суду надані:

- довідка Посольства України в Республіці Ірак від 21.12.2008 № 6165/17-910-661-ос про те, що позивач з 24.06.2008 по 27.12.2008 перебував у довгостроковому закордонному відрядженні в Республіці Ірак

- довідку СБУ від 26.12.2017 № 12/56-201 про безпосередню участь позивача в антитерористичній операції.

Спірні правовідносини виникли з приводу наявності у відповідача підстав для складання і подання документів до органу Пенсійного фонду України щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Зазначені норми означають, що з метою гарантування правового порядку в Україні кожен суб`єкт приватного права зобов`язаний добросовісно виконувати свої обов`язки, передбачені законодавством, а у випадку невиконання відповідних приписів - зазнавати встановлених законодавством негативних наслідків.

Водночас суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до п. «а» статті 12 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - № 2262-ХІІ), у редакції, чинні на момент виникнення спірних правовідносин, установлено, що пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Згідно з частиною 4 статті 17 Закону №2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до статті 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (далі Постанова № 393).

Пунктом 3 зазначеної Постанови передбачені випадки зарахування на пільгових умовах певних періодів до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї Постанови (особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті ж статті 1-2 такого Закону).

Вирішуючи справу №805/3923/18-а Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 дійшов наступного висновку: «……основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку…».

При цьому, Верховний Суд відступив від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17.

Таке правове регулювання та наведені вище висновки Верховного Суду у справі №805/3923/18-а дозволяють зробити висновок те, що передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

Статтею 1 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Отже, Закон № 2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення в Законі № 2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Передбачена Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

У свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

Зазначене відповідає висновкам Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, які наведені в постанові від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18.

Верховний Суд у вказаній справі зазначив, що: 1. У цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). 2. Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18 відступив від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22.11.2018 у справі №161/4876/17, від 15.08.2019 у справі №281/459/17, від 27.03.2020 у справі №569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку №393 Закону №2262-ХІІ.

Як було встановлено судом, позивач, який був виключений зі списків особового складу 17.07.2017, мав загальну вислугу років, з урахуванням пільгового обчислення, 30 років 02 місяці 05 днів.

Отже, у пільговому обчисленні позивач має достатню вислугу років для призначення пенсії на підставі п. «а» ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Як було встановлено судом, уперше позивач звернувся із заявою про призначення пенсії від 04.08.2021

Тому за наслідками розгляду вказаної заяви відповідач повинен був оформити і не подати до органу Пенсійного фонду України всі необхідні документи і подання про призначення позивачу пенсії за вислугу років.

Водночас приписами ст. 48 і ст. 49 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику роз`яснюється, які документи він повинен надати додатково. При наданні ним цих документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою, зазначені в частині першій цієї статті.

Особа, яка звернулася за призначенням пенсії, пред`являє паспорт або інший документ, що засвідчує особу.

Пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України.

Документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії.

Відповідно до пункту 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402 (далі - Порядок № 3-1), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом 2262-12, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Пунктом 12 Порядку№ 3-1 установлено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Згідно з пунктами 14, 17 і 18 указаного Порядку орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.

Рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії.

Отже, у спірних правовідносинах лише здійснює підготовку та подання до органу Пенсійного фонду України необхідних для призначення пенсії документів, зокрема, складає грошовий атестат, або довідку про розмір грошового забезпечення, і довідку про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби (п. 7 Порядку№ 3-1).

Водночас відповідач не визначає розмір пенсії і дату її призначення, оскільки вирішення цих питань належить до компетенції відповідного органу Пенсійного фонду України.

Спірні у справі правовідносини виникли з приводу наявності у відповідача обов`язку оформити і подати до органу Пенсійного фонду України документів для призначення пенсії позивачу, а не щодо належного розміру пенсії або щодо правильності дати призначення пенсії.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Служби безпеки України (ідентифікаційний код: 00034074) про визнання протиправної бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Служби безпеки України щодо не оформлення і не подання до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві всіх необхідних документів і подання про призначення пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Служби безпеки України оформити і подати до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві всі необхідні документи і подання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (на підставі заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 4 серпня 2021 року).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повне рішення суду складене 20 червня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Куденков