Справа № 500/2208/25
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2208/25

20 червня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Тернопільської області (далі відповідач, НМЦ ЦЗ та БЖД Тернопільської області), в якій просить:

визнати протиправними дії НМЦ ЦЗ та БЖД Тернопільської області, які полягають у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за період затримки виплати одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки у період з 20.02.2025 по 19.03.2025;

зобов`язати НМЦ ЦЗ та БЖД Тернопільської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за період затримки виплати одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки у період з 20.02.2025 по 19.03.2025;

визнати протиправними дії НМЦ ЦЗ та БЖД Тернопільської області, які полягають у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів, у зв`язку із порушенням термінів їх виплати на суму одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки у період з 20.02.2025 по 19.03.2025;

зобов`язати Навчально-методичний центр цивільного захисту та безпеки життєдіяльності у Тернопільській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку із порушенням термінів їх виплати на суму одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки у період з 20.02.2025 по 19.03.2025.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 проходив службу в НМЦ ЦЗ та БЖД Тернопільської області. Наказом НМЦ ЦЗ та БЖД Тернопільської області № 14-НК/964 від 19.02.2025 позивача звільнено зі служби цивільного захисту та 21.02.2025 виключено зі списків особового складу. Однак, під час звільнення зі служби із позивачем, всупереч вимог норми ст.116 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), не вчасно здійснено розрахунки при звільненні, а саме не виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні та компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки. Натомість, вказана виплата у розмірі 668399,80 грн виплачена позивачу 19.03.2025.

На думку позивача, відповідач, з вини якого не вчасно нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні та компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки, повинен був здійснити виплату таких коштів з одночасною виплатою середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та компенсацією втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 21.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, НМЦ ЦЗ та БЖД Тернопільської області подано до суду відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що доводи позивача в частині зобов`язань щодо виплати ОСОБА_1 , компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку із порушенням термінів їх виплати на суму одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки у період з 20.02.2025 по 19.03.2025, оскільки позивачем помилково вирахувана кількість календарних днів затримки розрахунку при звільненні. Період затримки розрахунку з дня звільнення по день фактичного розрахунку складає 25 днів, а не 27 днів, як зазначено в позові.

НМЦ ЦЗ та БЖД Тернопільської області не володіє власними коштами, які може використати у випадку непередбачуваних видатків, на момент звільнення ОСОБА_1 на рахунку коштів для здійснення відповідної виплати не було. Центр здійснив усі необхідні дії, з метою якнайшвидшого розрахунку з позивачем при звільненні зі служби цивільного захисту. Нормативно-правові акти, які безпосередньо регулюють спірні правовідносини, не містять обов`язку щодо проведення остаточного розрахунку з особами рядового і начальницького складу безпосередньо у день звільнення. Крім того, позивачем помилково враховано матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у суму грошового забезпечення за грудень 2024 року, та матеріальну допомогу на оздоровлення у суму грошового забезпечення за січень 2025 року, що значно вплинуло на розрахунок суми середньоденного грошового забезпечення останнього.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, і це не оспорюється сторонами, позивач ОСОБА_1 проходив службу в НМЦ ЦЗ та БЖД Тернопільської області.

Відповідно до наказу ДСНС України від 18.02.2025 № 143 "Про звільнення осіб начальницького складу" ОСОБА_1 звільнений зі служби цивільного захисту за пп.4 п.176 (у зв`язку із скороченням штату).

Згідно з витягом з наказу НМЦ ЦЗ та БЖД Тернопільської області від 19.02.2025 № 14-НК/964 "Про кадрові питання" ОСОБА_1 виключено з кадрів ДСНС, списків особового складу НМЦ ЦЗ та БЖД Тернопільської області та знято з усіх видів грошового забезпечення з 21.02.2025.

Також цим наказом визначено виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористанні останнім щорічні основні відпустки в період з 2022 по 2025 роки та одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 27 календарних років.

Вказана виплата у розмірі 668399,80 грн здійснена позивачу 19.03.2025 відповідно до платіжної інструкції №89 від 18.03.2025.

Не погодившись із діями суб`єкта владних повноважень, які полягають у ненарахуванні та невиплаті середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та компенсацією втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій (бездіяльності) відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд виходить з наступного.

Так, згідно із ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Відповідно до ч.2 ст.117 КЗпП України У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Передбачений ч.1 ст.117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. При цьому, визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Згідно із ст.27 Закону України "Про оплату праці" порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Обчислення середнього заробітку за період затримки розрахунку проводиться із застосуванням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі Порядок №100).

Відповідно до п.2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно з п.8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період.

З матеріалів справи слідує, що остаточний розрахунок з позивачем мав бути проведений 21.02.2025 день виключення зі списків особового складу відповідно до наказу НМЦ ЦЗ та БЖД Тернопільської області від 19.02.2025 № 14-НК/964, натомість належні до виплати суми були виплачені 19.03.2025 дата виконання платіжної інструкції №89 від 18.03.2025.

Період стягнення середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні охоплюється періодом з наступного дня після виключення позивача зі списків особового складу до дня, що передує дню фактичного розрахунку.

Указане узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 20.03.2025 у справі №400/5427/24.

Час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.02.2025 по 18.03.2025, тобто період з наступного дня після виключення позивача зі списків особового складу до дня, що передує дню фактичного розрахунку, складає 25 днів, що є менше шести місяців.

Відповідно до довідки НМЦ ЦЗ та БЖД Тернопільської області за два останні місяці перед звільненням ОСОБА_1 нараховано грошове забезпечення: у грудні 2024 року у сумі 42833,17 грн та у січні 2025 року у сумі 43242,17 грн, тобто всього 86075,34 грн.

Виходячи з цього, середньоденна заробітна плата становить 1388,31 грн (86075,34 грн/63, де 62 кількість календарних днів у грудні 2024 року та в січні 2025 року).

У межах цієї справи суд враховує норми чинної ст.117 КЗпП України, яким законодавець обмежив виплату шістьма місяцями, проте без застосування принципу співмірності цієї суми щодо коштів, які роботодавець невчасно сплатив працівникові.

Такий правовий підхід узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у справі, викладеною у постанові від 06.12.2024 у справі №440/6856/22.

Отже, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні становить 34707,75 грн (1388,31 грн х 25 днів).

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності НМЦ ЦЗ та БЖД Тернопільської області щодо несвоєчасного повного розрахунку з ОСОБА_1 при звільненні зі служби та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.02.2025 по 18.03.2025 у сумі 34707,75 грн.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (далі Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі Порядок № 159).

Статтею 1 Закону № 2050-ІІІ визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно зі ст.2 Закону № 2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: - пенсії; - соціальні виплати; - стипендії; - заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Пункти 1, 2 Порядку № 159 відтворюють положення Закону № 2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Отже, основною умовою для виплати компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів на один і більше календарних місяців.

Враховуючи те, що час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.02.2025 по 18.03.2025, тобто за період з наступного дня після виключення позивача зі списків особового складу до дня, що передує дню фактичного розрахунку, складає 25 днів, що є менше одного календарного місяця, суд не вбачає порушення НМЦ ЦЗ та БЖД Тернопільської області прав ОСОБА_1 на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, а доводи позивача та представлені ними докази наразі не спростовують вказаних висновків суду.

Відповідно, відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, оскільки така вимога є похідною від основної.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатні беззаперечні докази на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності, згідно з вимог ч.2 ст.19 Конституції України, ч.2 ст.2 КАС України, оскаржуваної бездіяльності в повному обсязі.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, суд присуджує на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог здійснені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн згідно з квитанцією № 5543-1549-2689-9783 від 16.04.2025 на суму 2422,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Тернопільської області щодо несвоєчасного повного розрахунку з ОСОБА_1 при звільненні зі служби.

Зобов`язати Навчально-методичний центр цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Тернопільської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.02.2025 по 18.03.2025 у сумі 34707 (тридцять чотири тисячі сімсот сім) гривень 75 (сімдесят п`ять) копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Тернопільської області в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 червня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач: - Навчально-методичний центр цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Тернопільської області (місцезнаходження: вул.Родини Барвінських, 10, м.Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46025, ).

Головуючий суддя Мандзій О.П.