Справа № 520/6738/25
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

20 червня 2025 року справа № 520/6738/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шляхова О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження за правилами письмового провадження клопотання Головного управління ДПС у Харківській області про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, ), Державної податкової служби України (пл. Львівська, буд. 8, м. Київ, 04053, ), третя особа Акціонерне товариство "Харківобленерго" (вул. Георгія Тарасенка, буд. 149, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61037, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України, Акціонерне товариство "Харківобленерго", в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної №10366999/ від 15.01.2024 та №10758018/ від 21.03.2024.

2. Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області щодо не прийняття до розгляду пояснень від 29.04.2024 та копій документів щодо податкової накладної №1 від 27.12.2023 зареєстрованої в ЄРПН за №, реєстрацію якої було зупинено;

3. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати подані для реєстрації ФОП ОСОБА_1 за датою їх подання:

- податкову накладну № 4 від 29.09.2023, зареєстрованої в ЄРПН за № на суму 422 548,41 гривень, у тому числі ПДВ 20% - 70 424,74 гривень

- податкову накладну № 2 від 27.12.2023, зареєстрованої в ЄРПН за № на суму 664116 гривень, у тому числі ПДВ 20% - 110 686 гривень.

- податкову накладну № 1 від 27.12.2023 зареєстрованої в ЄРПН за №, на суму 453 214,80 гривень, у тому числі ПДВ 20% - 75 535,80 гривень.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представником Головного управління ДПС у Харківській області заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, з огляду на те що позивачем пропущений строк звернення до суду з вказаним адміністративним позовом, а причини наведені позивачем не є непереборними та об`єктивними обставинами за яких позивач був позбавлений можливості своєчасно звернутися до суду за захистом порушеного права.

Згідно зі статтею 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватися у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Крім цього, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 4 статті 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права у судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Статтею 56 ПК України врегульовано питання оскарження рішень контролюючих органів. Відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору (пункт 56.18 статті 56 ПК України).

Згідно з пунктом 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 102.2 статті 102 ПК України визначені випадки, коли грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.

Таким чином, пунктом 56.18 статті 56 ПК України встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу.

Зміст правовідносин щодо реєстрації податкової накладної, у яких ризики порушення норм податкового законодавства несе не лише особа, яка зобов`язана забезпечити реєстрацію податкової накладної в ЄРПН, не дозволяє поширити на них порядок і строки оскарження рішень суб`єкта владних повноважень, визначені пунктом 56.18 статті 56 ПК України, а саме - оскарження у будь-який момент після отримання такого рішення в межах 1095 днів, що дає підстави вважати, що встановлена у пункті 56.18 статті 56 ПК України можливість оскаржити «інше рішення контролюючого органу» у будь-який момент після отримання такого рішення не стосується рішень Комісії контролюючих органів щодо реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригувань до податкових накладних або відмови у їх реєстрації.

Встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто, встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Слід зазначити, що рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування не є рішенням про нарахування грошового зобов`язання в розумінні ст.102 та п.56.18. Податкового кодексу України, якими встановлюється право та строки оскарження рішень про визначення грошових зобов`язань, а тому для оскарження рішень про відмову у реєстрації податкової накладної, на яке в силу наведеного не поширюються правила п. 56.18 та ст.102 ПК України, застосовується загальний строк звернення до суду шестимісячний строк (три місяці у разі адміністративного оскарження), який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до суду, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Такий підхід до розуміння норм права щодо строку звернення до суду з позовом про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного із визначенням грошових зобов`язань, сформульовано у постанові Верховного Суду, прийнятої у складі Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 11 жовтня 2019 року за справою №640/20468/18. Верховний Суд звернув увагу, що різниця природи рішень контролюючого органу (щодо нарахування грошових зобов`язань або інші рішення) об`єктивно здатна впливати та зумовлювати різницю у підходах щодо встановлення строків звернення до суду про їх оскарження.

Верховний Суд у постанові №640/20468/18 від 11.10.2019 сформував такий правовий висновок, що із прийняттям чинної редакції КАС України та відмінним правовим регулюванням, визначеним частини 4 статті 122 КАС України, інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абз. 3 п. 56.18 ст. 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

Саме такий підхід до розуміння норм права щодо строку звернення до суду з позовом про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного із визначенням грошових зобов`язань, викладено у постанові Верховного Суду від 14.08.2024 у справі №420/12488/24.

Предметом спору є, зокрема, рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної №10366999/ від 15.01.2024 та №10758018/ від 21.03.2024, а також визнання протиправними дій відповідача дії Головного управління ДПС у Харківській області щодо не прийняття до розгляду пояснень від 29.04.2024.

У контексті спірних правовідносин строк звернення до суду з позовом про визнання протиправним і скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних обраховується з моменту винесення Комісією ГУ ДПС рішень про відмову у реєстрації податкових накладних, тобто з 21.03.2024 (рішення №10758018/ від 21.03.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 27.12.2023), з 15.01.2024 (рішення №10366999/ про відмову у реєстрації податкової накладної № 4 від 29.09.2023) та становить шість місяців. Отже, строк звернення до суду сплив відповідно: 17.09.2024 та 13.08.2024. До суду позивач звернувся 25.03.2025.

В аргументування доводів пропуску звернення до суду, позивачем вказано, що 03.12.2024 ОСОБА_1 через електронний кабінет платника податків направлялася до ДПС України скарга. Оскільки, відповіді на скаргу ФОП ОСОБА_1 у визначені строки не отримував, 21.01.2025 направлені на електронну адресу ДПС України та через електронний кабінет відповідні запити про надання відповіді за результатом розгляду скарги. 27.01.2025 на електронну адресу отримано відповідь ДПС України від 27.01.2025 за вих. №159/ЗПІ/99-00-18-02-03-10 на запит від 21.01.2025. Дана відповідь ДПС України від 27.01.2025 на запит містила інформацію, що подана ФОП ОСОБА_1 скарга на рішення та дії контролюючого органу розглянута та попередньо зареєстрована за № 46716/6 від 03.12.2024 До відповіді також додано копію листа ДПС України щодо розгляду раніше поданої скарги. Так, згідно листа-відповіді ДПС України від 26.12.2024 вих. № 38985/6/99-00-18-02-03-06 скаргу ФОП Готвянський розглянуто та залишено без задоволення.

Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачем не додано до позовної заяви належних та допустимих доказів, підтверджуючих поважність пропуску ним процесуального строку звернення до адміністративного суду в період з 13.08.2024 по 08.04.2025.

Разом з тим, наведені доводи позивача стосовно адміністративного оскарження та обрахування строків з моменту отримання листа ДПС не можуть бути взяті до уваги з огляду на відсутність рішення Комісії ДПС за результатами розгляду скарги. Позивачем подано скаргу на рішення Комісії ГУ ДПС про відмову у реєстрації податкових накладних з пропуском строку, передбаченого положеннями Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1165 від 11.22.2019. Порядком №1165 визначено, що платник податку може подати скаргу протягом 10 робочих днів, що настають за днем прийняття рішення комісією регіонального рівня. Листом ДПС від 26.12.2024 № 38985/6/99-00 18-02-03-06 ФОП ОСОБА_1 повідомлено стосовно відсутності станом на надання відповіді надходження скарг на рішення Комісії ГУ ДПС № 10758018/ від 21.03.2024, №10366999/ від 15.01.2024 з дотриманням вимог пункту 5 Порядку 1165.

Крім того, позивач обґрунтовує недотримання законодавчо встановлених строків перебуванням і веденням господарської діяльності у місті Харкові, де дійсно існує складна безпекова ситуація у зв`язку з наявністю значної кількості повітряних тривог та обстрілів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.01.2021 за справою №0940/2276/18 визначила, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Касаційного адміністративного суду у складі колегії суддів Верховного Суду від 08.08.2024 у справі №440/15583/23: «Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. Введений в Україні воєнний стан, звичайно, ускладнив (подекуди унеможливив) повноцінне функціонування, зокрема, органів державної влади. Між тим, сама по собі ця обставина, без належного її обґрунтування крізь призму неможливості ситуативного (в конкретних умовах) виконання процесуальних прав і обов`язків учасника справи, й без підтвердження її належними й допустимими доказами, не може слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

За усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною.

Суд наголошує, що саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України, не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його продовження.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 14 січня 2025 року у справі №580/3286/24

Разом з тим, матеріали справи не містять належних доказів та доводів того, яким чином вказані обставини унеможливили своєчасне звернення як до ДПС, так і до суду з відповідним позовом, скаргою з урахуванням функціонування підсистеми «Електронний суд», електронного документообігу та можливості дистанційного подання позовної заяви, скарги , документів, які б підтверджували форс-мажорні обставини, які прямо б вплинули на здатність позивача діяти в межах передбаченого законом строку.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що приведені позивачем причини пропуску троку звернення до суду з цим позовом не є такими, що відносяться до об`єктивних непереборних обставин, які не залежали від волі позивача, як юридичної особи та її керівника.

Згідно з п.8 ч. 1 ст. 240 КАС, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 та 4 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 підлягає залишення без розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 КАС України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 7267,20 грн. відповідно до квитанції №S7KZ-B3AA-LRLE від 25.03.2025 у розмірі 2054 грн. та квитанції №7F9M-2L91-K45E від 08.04.2025 у розмірі 5213,20 грн.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України "Про судовий збір".

Так, пунктом 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення сплаченої суми судового збору у розмірі 7267,20 грн.

Керуючись ст.ст. 240, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання Головного управління ДПС у Харківській області про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, ), Державної податкової служби України (пл. Львівська, буд. 8, м. Київ, 04053, ), третя особа Акціонерне товариство "Харківобленерго" (вул. Георгія Тарасенка, буд. 149, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61037, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області (, 61166, місто Харків, вул. Бакуліна, будинок 18) повернути Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у загальній сумі 7267,20 (сім тисяч двісті шістдесят сім) гривень 20 копійок, що внесений відповідно до квитанції №S7KZ-B3AA-LRLE від 25.03.2025 у розмірі 2054 грн. та квитанції №7F9M-2L91-K45E від 08.04.2025 у розмірі 5213,20 грн.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Шляхова О.М.