Справа № 185/6721/25
Суддя: Юдіна С. Г.
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/6721/25
Провадження № 2-а/185/35/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Мінарської О.А., представника позивача Шевченко О.В., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Голіцина О.М., розглянувши у судовому засіданні в м. Павлограді адміністративну справу за позовом Відділу № 15 у місті Павлограді Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України громадянина російської федерації, суд -

В С Т А Н О В И В :

18.06.2025 року Відділ № 15 у місті Павлограді Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області із адміністративним позовом до громадянина російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

Позовні вимоги позивачем мотивовано тим, що громадянин російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідка про особу 17.06.2025, паспортний документ, що дає право виїзду з території України відсутній, здійснив в`їзд на територію України у 2006 році та з того часу територію України не покидав. За обліками ГУ ДМС у Дніпропетровській області, стосовно ОСОБА_1 , інформація щодо звернення із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту відсутня. Втративши підстави для подальшого перебування на території України, відповідач ухилився від виїзду з України. За фактом порушення строку перебування в Україні відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 15.10.2022, яким зафіксовано порушення міграційного законодавства відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 203 КУпАП. Постановою про накладення адміністративного стягнення від 15.10.2022 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700 грн. Штраф сплачено, постанова не оскаржена. 15.10.2022 відносно відповідача уповноваженою службовою особою Павлоградського відділу ДМС прийнято рішення № 18 про примусове повернення до країни походження або третьої країни, яким зобов`язано відповідача залишити територію України у термін до 12.11.2022. Відповідач з рішенням ознайомлений, але не виїхав за межі України, рішення не виконав. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2023 позовні вимоги ГУ ДМС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України задоволені. Рішення набрало законної сили. 17.06.2025 за фактом порушення строку перебування в Україні відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн. Посилається на те, що своїми діями громадянин російської федерації ОСОБА_1 порушує законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме: тривалий час перебуває на території України без законних підстав; порушує законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; відсутні законні підстави для працевлаштування в Україні, що унеможливлює придбання забезпечення свого перебування та проживання на території України; неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за порушення міграційного законодавства; відсутній документ, що дає право перетину державного кордону. Викладені обставини створюють підстави для затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, що передбачено положеннями частини 3, частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI, абзаців першого та другого частини 1, частини 11 статті 289 КАС України, а також, положеннями підпунктів «b» та «f» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини від 04.11.1950 (в чинній редакції Конвенції від 01.08.2021), ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 № 475/97-ВР (в чинній редакції Закону від 13.03.2006), у зв`язку з чим, відділ № 15 у місті Павлограді ГУ ДМС у Дніпропетровській області звертається до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою від 18.06.2025 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача Шевченко О.В. адміністративний позов підтримала з підстав зазначених в позовній заяві та просила затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина російської федерації ОСОБА_1 строком на 6 місяців з метою ідентифікації та забезпечення видворення.

Відповідач ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції) позовні вимоги фактично не визнав, зазначив що йому вже все одно, однак він хотів би залишитися в Україні. Пояснив, що він зробив вже все що від нього залежало і більше нічого зробити не може.

Представник відповідача адвокат Голіцин О.М. у задоволенні позову просив відмовити. Зазначив, що рішення суду про видворення ОСОБА_1 було ухвалено під час воєнного стану і він не мав об`єктивної можливості виїхали. Крім того, повернення до країни походження загрожує його життю. Просив врахувати що ОСОБА_1 тривалий час проживає на території України, він не створює загрози для національної безпеки України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин рф, був документований паспортом рф № НОМЕР_1 , який виданий 19.11.2002 Юрагмишським РВВС Курганської області.

Відповідач прибув на територію України у 2006 році по приватних справах та з того часу територію України не покидав, що підтверджено відсутністю інформації у веб-інтерфейсі інформаційно-телекомунікаційної системи, щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система Аркан). До органів міграційної служби для оформлення свого законного перебування на території України не звертався.

Відділом у м. Павлограді Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області 15.10.2022 поінформовано Павлоградський РВМ ГУ ДМС у Дніпропетровській області про порушення ОСОБА_1 вимог ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

За інформацією відділу з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції Управління у справах іноземців та осіб без громадянства, громадянин російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до ГУ ДМС у Дніпропетровській області не звертався. Інформація, щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, набуття статуту біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, відносно вищезазначеної особи відсутня.

15.10.2022 за фактом порушення міграційного законодавства службовою особою ГУ ДМС у Дніпропетровській області відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН № 004218. У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 ухилився від виїзду з України, після закінчення відповідного терміну перебування чим порушив ч. 1, 2 ст. 3, ст. 9 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Постановою від 15.10.2022 серії ПН МДН № 004210 про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною першою ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1 700 грн. Штраф сплачено, постанова не оскаржена.

15.10.2022 уповноваженою службовою особою Павлоградського відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 прийнято рішення № 18 про примусове повернення до країни походження або третьої країни, яким останнього зобов`язано залишити територію України у строк до 12.11.2022.

Однак відповідач від виконання рішення ухилився, залишився перебувати на території України.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2023 позовні вимоги ГУ ДМС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України задоволено. Рішення набрало законної сили.

17.06.2025 за фактом порушення строку перебування в Україні уповноваженою службовою особою Павлоградського відділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серія ПР МДН № 007053, яким зафіксовано порушення ним міграційного законодавства відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 203 КУпАП, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення 17.06.2025 винесено постанову серія ПН МДН № 007043 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн.

17.06.2025 об 14 год. 44 хв. згідно з протоколом про адміністративне затримання № МДН 000194 відповідача затримано для встановлення особи.

17.06.2025 Павлоградським відділом ГУ ДМС у Дніпропетровській області прийнято рішення про поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення примусового видворення.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначено Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI.

Згідно пункту 7 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773, іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах - це іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Положеннями частини 1 статті 9 вищевказаного Закону № 3773-VI встановлено, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Згідно частини 1статті 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Відповідно до частини 2статті 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Положеннями частини 3статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 26 Конституції України та статтею 3 Закону № 3773 визначено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до імперативних приписів статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Положеннями частини 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону, на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора, розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі, прийняті, відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше, як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Згідно вимог ч. 3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Судом встановлено, що відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту. Крім того, відповідач не підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до пункту 1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Відповідно до пункту 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового утримання іноземців та осіб без громадянства у разі, коли вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або є обґрунтовані підстави вважати, що вони ухилятимуться від виконання такого рішення, або прийнято адміністративним судом постанову про їх примусове видворення за межі України, або вони прибули на територію України відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, або не мають законних підстав для перебування на території України і підлягають примусовому видворенню за її межі.

На виконання абзацу 3 пункту 3 розділу IV «Прикінцеві положення» Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, з метою нормативно-правового врегулювання порядку дій посадових осіб пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, територіальних органів та територіальних підрозділів Державної міграційної служби України, органів охорони державного кордону з питань розміщення іноземців та осіб без громадянства в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, їх утримання, ідентифікації, примусового видворення, а також звільнення з пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 лютого 2016 року № 141 затверджено Інструкцію про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно з положеннями абзаців першого та другого ч. 1 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства заходів затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Відповідно до ч. 11 ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більше, як на вісімнадцять місяців.

Положеннями п. 11 ч. 2 ст. 245 КАС України передбачено, що, у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання.

Відтак, з аналізу зазначених норм, суд приходить до висновку, що громадянин російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконно перебуває в Україні, не має документів, які б надавали право на перетин кордону для виїзду з території України,не має законного джерела існування, власності та родинних зв`язків на території України. Також, в судовому засіданні встановлено, що є ризик того, що громадянин російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , може ухилятись від явки до підрозділу міграційної служби та не виконувати рішення про його примусове повернення до країни походження, а тому суд вважає, що існують підстави для затримання ОСОБА_1 та поміщення його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства строком до 6 місяців.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що в даній справі наявні обставини для затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців, з метою ідентифікації та забезпечення видворення, тим самим задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України, суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 243, 244, 246, 250, 289, 371 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Відділу № 15 у місті Павлограді Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України громадянина російської федерації задовольнити.

Затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в України, громадянина російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців, тобто до 17.12.2025 року з метою ідентифікації та забезпечення видворення з території України.

Рішення суду в частині затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства громадянина російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , допустити до негайного виконання.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 10-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 295 КАС України.

Повне судове рішення складено 20.06.2025 року.

Суддя С. Г. Юдіна