Справа № 420/15854/24
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

20 червня 2025 року

м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вікторії ХОМ`ЯКОВОЇ, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) за період з 30.01.2020 року по 19.05.2023 року щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військову частину НОМЕР_1 ) за період з 30.01.2020 по 19.05.2023 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, з урахуванням виплачених сум;

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020, 2021 та 2022 роки, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військову частину НОМЕР_1 ) нарахувати ОСОБА_1 грошову допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020, 2021 та 2022 роки, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020, 2021 та 2022 роки;

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30000 грн. - за жовтень 2023 року, 29032,26 грн. - за листопад 2023 року, 29032,26 грн. -за грудень 2023 року та 26129,03 грн. - за січень 2024 року;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військову частину НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30000 грн. - за жовтень 2023 року, 29032,26 грн. - за листопад 2023 року, 29032,26 грн. - за грудень 2023 року та 26129,03 грн. -за січень 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка проходила військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) з 11.11.2008 по 01.03.2024 року. Позивачку наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №63-ОС від 29.02.2024 року виключено зі списків особового складу управління та знято з усіх видів забезпечення. Грошове забезпечення позивачки за період з 30.01.2020 року по 19.05.2023 року включно, а також грошова допомога на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 роки підлягали розрахунку із урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного року, проте нараховувалось в заниженому розмірі, а саме із розрахунку розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, тобто 1762 грн. Також відповідач не нарахував та не виплатив позивачу винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30000 грн. - за жовтень 2023 року, 29032,26 грн. - за листопад 2023 року, 29032,26 грн. - за грудень 2023 року та 26129,03 грн. - за січень 2024 року. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними.

Ухвалою суду від 28.05.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

12.06.2024 року до суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

02.07.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, 13.02.2025 представник позивача надав додаткові пояснення та клопотання про витребування доказів (належним чином засвідчені копії документів щодо обліку робочого часу ОСОБА_1 за спірний період).

17.02.2025 надійшли додаткові пояснення від відповідача, в яких відповідач, в тому числі заперечує проти витребування додаткових доказів, посилаючись на те, що чинним законодавством не передбачено облік робочого часу військовослужбовця та позивачем не наведено жодного нормативно-правового акту, який зобов`язує вести такий облік. Обліковується виключно тільки відсутність військовослужбовця на військовій службі, за яке передбачена кримінальна, адміністративна, дисциплінарна відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

Дослідивши матеріали справи, та надані представником відповідача документи разом з додатковими поясненнями від 17.02.2025 судом встановлено необхідність витребування додаткових доказів у справі для усунення виявлених розбіжностей у наданих відповідачем доказах.

Так, в позові позивач вказує, що позивачу не було виплачено додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в розмірі 30000 грн. за жовтень 2023 року, виплачено за листопад 2023 року додаткову винагороду в сумі 967,74 грн., недоплата складає 29032,26 грн. , за грудень 2023 року виплачено 967,74 грн. винагороди, недоплата становить 29032,26 грн., за січень 2024 року виплачено 3870,97 грн., недоплата становить 26129,03 грн., позивач вважає, що має право на отримання винагороди в розмірі 30000 грн. щомісячно . Додаткова винагорода виплачувалась у місяці, наступному за звітним.

В свою чергу відповідач вважає, що додаткова винагорода виплачується у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань. До відзиву відповідач додав документальне підтвердження того, що у жовтні 2023 року позивач здійснювала бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, а саме: з 02.10.2023 по 06.10.2023; з 16.10.2023 по 18.10.2023; з 23.10.2023 по 27.10.2023 ; з 30.10.2023 по 31.10.2023 (15 днів), а також наданий рапорт майора ОСОБА_2 №705/8312/23-Вн від 11.11.2023, в рапорті є посилання на бойові накази .

В подальшому відповідач в додаткових поясненнях від 17.02.2025 зазначив, що ОСОБА_1 здійснювала бойові (спеціальні) завдання в жовтні 2023 року тільки один день - 18.10.2023 (підтверджується наданим рапортом майора ОСОБА_2 №705/8879/23-Вн від 30.11.2023) , за що в грудні 2023 року була нарахована та виплачена додаткова грошова допомога в сумі 967 грн. 74 коп. на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18 листопада року №519-АГ, з урахуванням внесених змін відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06 грудня 2023 року №557-АГ .

При цьому в додаткових поясненнях представник відповідача жодним чином не пояснює не відповідності рапортів майора ОСОБА_2 за жовтень 2023 року, а також мотиви ігнорування попередньо наданого рапорту №705/8312/23-Вн від 11.11.2023).

Тому ці розбіжності мають бути усунені відповідачем.

Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За змістом частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 3 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне витребувати у відповідача докази.

Щодо клопотання представника позивача про витребування додаткових доказів - копій документів щодо обліку робочого часу ОСОБА_1 за спірний період, то суд вважає таке витребування зайвим з огляду на відсутність спору щодо такого обліку.

Керуючись ст. 80, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення клопотання представника позивача про витребування додаткових доказів.

Зобов`язати відповідача надати суду протягом 5 днів з дня отримання ухвали суду - пояснення щодо причин не нарахування та невиплати додаткової винагороди за жовтень 2023 року за 15 днів здійснення бойових (спеціальних завдань), а нарахування та виплату тільки за один день 18.10.2023, докази того, що рапорт майора ОСОБА_2 №705/8312/23-Вн від 11.11.2023 про здійснення ОСОБА_1 у жовтні 2023 року бойових (спеціальних) завдань з 02.10.2023 по 06.10.2023; з 16.10.2023 по 18.10.2023; з 23.10.2023 по 27.10.2023 ; з 30.10.2023 по 31.10.2023 (15 днів) є таким, що поданий помилково, або обгрунтувати інші підстави не прийняття до уваги вказаного рапорту.

Роз`яснити відповідачу, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин. Роз`яснити, що у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Копію ухвали суду надіслати (надати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА