Справа № 380/2222/25
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2025 рокусправа № 380/2222/25
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі ГУ ПФУ в Хмельницькій області, відповідач) в якому просить, з урахуванням уточненої позовної заяви від 24.02.2025 року:

- визнати протиправним та скасувати Рішення № 53 від 27.11.2024 р. Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області (Відділу перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, надання житлових субсидій та пільг), яким відмовлено у переведенні ОСОБА_1 із пенсії по віку на загальних підставах на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-УІІІ та ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723 XII, Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. №889- VIII стаж роботи - ОСОБА_1 , на посадах спеціалістів у органах податкової служби (інспекції, адміністрації) ДФС, Міндоходів України за період з 19.12.1995 р. по день припинення державної служби 28.08.2021 р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести ОСОБА_1 з пенсії по віку на загальних підставах на пенсію державного службовця за віком відповідно до п. 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-У1ІІ та ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723, з 20.11.2024 р. з урахуванням довідок виданих ГУ ДПС у Львівській області від 20.11.2024 р. № 660-13-01-10-00-11 та № 659-13-01-10-00-11.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 20.11.2024 звернувся із заявою про перехід на інший вид пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». ГУ ПФУ у Львівській області передало його заяву для розгляду ГУ ПФУ в Хмельницькій області, котре прийняло рішення № 53 від 27.11.2024 про відмову заявнику у переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». Рішення обґрунтовано тим, що в заявника відсутній відповідний стаж державної служби, з огляду на те, що він станом на 01.05.2016 працював а органах Державної податкової служби України і йому присвоювалися спеціальні звання. Позивач не погоджується з цим рішенням, вважає його безпідставним та необґрунтованим. Зазначає, що згідно із записами його трудової книжки: з 19.12.1995 28.08.2021 проходив службу в органах державної податкової служби (25 років 08 місяців 10 днів). Позивач вказує, що його стаж державної служби становить понад 20 років, він підпадає під умови, визначені пунктами 10,12 Прикінцевих та перехідних положеннями Закону України «Про державну службу» № 889-VIII.

Ухвалою від 03.03.2025 суд залучив до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області та запропонувати третій особі у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали подати пояснення щодо цієї справи, а також зобов`язав надати суду відомості про те чи призначалася раніше ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсія держслужбовця.

ГУ ПФУ у Львівській області в своїх запереченнях вказує, на відсутність підстав для зарахування до стажу державної служби періодів роботи позивача в органах податкової служби, оскільки у позивача відсутній стаж державної служби, передбачений Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу № 889-VIII. Зазначає, що періоди роботи посадових осіб в органах державної податкової служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання, не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Крім того, на виконання вимог ухвали суду повідомило, що позивачу раніше не призначалася пенсія держслужбовця.

Відповідач, ГУ ПФУ в Хмельницькій області, копію ухвали про відкриття провадження отримало 04.03.2025, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання про доставку електронного листа до його електронного кабінету. Процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалося, про причини неподання відзиву суд не повідомило.

Позивач подав заперечення на пояснення третьої особи щодо позову, де заперечив проти аргументів третьої особи та заявив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Суд дослідив заяви по суті справи, долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі фактичні обставини справи:

ОСОБА_1 є пенсіонером, отримує пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 :

- з 19.12.1995 по 21.05.1998, з 25.05.1998 по 13.08.2014, з 25.07.2017 по 28.08.2021 працював на різних посадах в органах державної податкової служби (старшого державного податкового інспектора, старшого державного податкового ревізора-інспектора, головного державного податкового ревізора-інспектора, головного державного інспектора). За цей період ОСОБА_1 : - 19.12.1995 прийняв присягу державного службовця; - 10.06.1998 присвоєно спеціальне звання «Інспектора податкової служби І рангу»; - 15.08.2002 присвоєно спеціальне звання «Радника податкової служби ІІІ рангу»; - 29.05.2013 присвоєно 11 ранг державного службовця; - 01.01.2014 присвоєно спеціальне звання «Радника податкової та митної справи ІІІ рангу»; - 06.09.2019 присвоєно 9 ранг державного службовця; (а.с. 21-31);

- 17.09.2014 по 11.09.2015 отримував виплату допомоги з безробіття.

Головне управління Державної податкової служби у Львівській області видало ОСОБА_1 довідки від 20.11.2024 № 659-13-01-10-00-11 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби; від 20.11.2024 № 660-13-01-10-00-11 про складові заробітної плати для державного службовця, який до 01 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) (а.с. 32, 33)

20.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до територіального органу ПФУ із заявою про перерахунок пенсії, просив перевести його на пенсію за Законом України «Про державну службу». До заяви додав довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 20.11.2024 № 659-13-01-10-00-11 та від 20.11.2024 № 660-13-01-10-00-11.

27.11.2024 ГУ ПФУ в Хмельницькій області за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 20.11.2024 прийняло рішення № 53, відповідно до котрого відмовило позивачу в переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». Це рішення мотивоване тим, що ОСОБА_1 працював у державній податковій інспекції міста Львова з 19.12.1995 по 21.05.1998. Наявний запис про прийняття присяги державного службовця 19.12.1995. Відомості про присвоєння рангу державного службовця після прийняття присяги відсутні. З 25.05.1998 по 31.01.2012 працював у Державній податковій адміністрації у Львівській області. 10.06.1998 присвоєно спеціальне звання «Інспектора податкової служби І рангу». 15.08.2002 присвоєно спеціальне звання «Радника податкової служби ІІІ рангу». 31.01.2012 працював в Державній податковій службі у Львівській області, а з 29.05.2013 по 13.08.2014 в Головному управлінні Міндоходів у Львівській області. 01.01.2014 присвоєно спеціальне звання «Радник податкової та митної справи ІІІ рангу». Таким чином, для зарахування періодів роботи в органах Державної податкової служби України до стажу державної служби підстави відсутні, оскільки у період роботи у вказаних органах ОСОБА_1 присвоювалися спеціальні звання (а.с. 34).

При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами:

відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» 10.12.2015 № 889-VIII (далі Закон № 889) пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Закон № 889 набрав чинності 01.05.2016, одночасно втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, що передбачав особливості пенсійного забезпечення державних службовців.

Разом з тим, пп. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889 передбачено переживаючу дію статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII, тобто законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у особи є право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Так, відповідно до пункту 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII визначали, що за наявності в особи станом на 01.05.2016 (день набрання чинності Законом № 889-VIII) певного стажу держслужби (10 років для осіб, що станом на цю дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Стаття 2 цього Закону визначає структуру заробітної плати, до якої входять: - основна заробітна плата (встановлюється у вигляді посадових окладів для службовців); - додаткова заробітна плата (включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій); - інші заохочувальні та компенсаційні виплати (до них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми). Відповідно до статті 33 Закону №3723-ХІІ заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов`язків.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 41 Закону №1058-ІV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до статті 341 Податкового кодексу України (далі ПК України) служба в контролюючих органах є професійною діяльністю придатних до неї за станом здоров`я, освітнім рівнем та віком громадян України, що пов`язана з формуванням державної податкової та митної політики в частині адміністрування податків, зборів, платежів, реалізацією податкової та митної політики, політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, а також із здійсненням контролю за додержанням податкового, митного та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Пунктом 342.4 статті 342 ПК України визначено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями (пункт 342.4.).

Згідно з приписами пункту 344.1 статті 344 ПК України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про такі спірні правовідносини:

ОСОБА_1 призначена пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV. 20.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до територіального органу ПФУ із заявою про переведення його з пенсії за віком на підставі Закону № 1058-IV на пенсію державного службовця на підставі Закону № 3723-ХІІ. ГУ ПФУ в Хмельницькій області відмовило у задоволенні цієї заяви з мотивів, що заявник працював на посадах, в період перебування на яких були присвоєні спеціальні звання, що не відноситься до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу».

Отже, спірним у цій справі є правомірність висновку органу ПФУ щодо неможливості зміни виду (призначення) пенсії заявнику, який отримує пенсію за віком на підставі Закону № 1058-IV, на пенсію на підставі Закону України «Про державну службу».

Оцінюючи аргументи відповідача суд керується такими мотивами:

Закон № 889-VIII, котрий набрав чинності 01.05.2016, визначає, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII визначали, що за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд в постанові від 29.04.2020 у справі №539/1855/17 вказав таке: «Верховний Суд України раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 08 жовтня 2013 року (справа № 21-275а13) виснував, що аналіз положень статті 37 Закону №3723-XII, Закону №509-ХІІ дає підстави вважати, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.»

Отже, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця. Враховуючи наведені правові позиції Верховного Суду, суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ в Хмельницькій області безпідставно не зарахувало до стажу державної служби період роботи позивача в органах державної податкової служби, за які позивачу присвоєно спеціальні звання.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 з 19.12.1995 по 13.08.2014 (18 років 07 місяців 26 днів) працював на відповідних посадах старшого державного податкового інспектора, старшого державного податкового ревізора-інспектора, головного державного податкового ревізора-інспектора, головного державного інспектора. За період роботи в органах державної податкової служби Возному І.М. присвоєні спеціальні звання: «Інспектор податкової служби II рангу», «Інспектор податкової служби І рангу», «Радник податкової служби ІІІ рангу», «Радник податкової служби ІІ рангу», «Радник податкової та митної служби ІІІ рангу». Отже, стаж державної служби ОСОБА_1 станом на 01.05.2016 є меншим за 20 років.

Станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 був безробітним, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача (а.с. 29 зворот).

Отже, суд встановив, що станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 :

1) не займав посади державної служби в державному органі, що підтверджується матеріалами справи (був безробітним). Відтак, позивач не належить до кола осіб, що відповідають вимогам пункту 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, оскільки відповідає лише одній із двох необхідних умов (має понад 10 років стажу державної служби, проте не був станом на цю дату державним службовцем);

2) не мав 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.

Відтак, позивач не належить до кола осіб, що відповідають вимогам пунктів 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, тому не має права на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону № 3724-ХІІ.

Підсумовуючи наведені мотиви суд дійшов висновку, що відсутні підстави для скасування рішення № 53 від 27.11.2024 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до заяви від 20.11.2024. Інші вимоги позивача носять похідний характер, тому підстав їх задовольняти також немає.

Враховуючи висновки суду по суті спору, понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються та покладаються на нього. Відповідач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, що підлягають розподілу.

Керуючись ст.ст. 9, 19-20, 22, 25-26, 90, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Понесені позивачем судові витрати покласти на нього.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення, апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяМоскаль Ростислав Миколайович