Справа № 320/12537/23
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 червня 2025 року

Київ

справа №320/12537/23

адміністративне провадження №К/990/25443/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРІОЛАН КОМПОЗІТ» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2025 у справі № 320/12537/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРІОЛАН КОМПОЗІТ» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРІОЛАН КОМПОЗІТ» 11.06.2025 через підсистему "Електронний суд" направило касаційну скаргу у цій справі.

У зв`язку з технічним збоєм, який стався з 06.06.2025 в локальній мережі Верховного Суду, тимчасово не функціонувала автоматизована система діловодства Верховного Суду на базі Комп`ютерної програми «ДСС» у Касаційному адміністративному суді, а тому касаційна скарга зареєстрована 17.06.2025 і передана судді-доповідачеві, визначеному згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2025.

Під час вирішення питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Системний аналіз частини четвертої статті 328 КАС України і пункту 4 частини другої статті 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Верховний Суд в ухвалі від 22.04.2025 (провадження №К/990/13910/25) вже роз`яснював скаржникові обов`язкові умови, які мають бути зазначені у касаційній скарзі у випадку її подання на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Також суд звертав увагу, що висновки Верховного Суду у справах, пов`язаних з питанням дослідження реальності господарських операцій є сформованими і усталеними. Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, які саме документи мають силу первинних, а які обставини можуть свідчити про нереальність господарських операцій. Верховний Суд у своїх постановах послідовно дотримується позиції про обов`язок судів надавати оцінку обставинам та наданим на їх підтвердження доказами у їх сукупності.

З огляду на зміст судових рішень у цій справі, відсутні підстави вважати, що вони суперечать зазначеним висновкам Верховного Суду, а підставою для відмови у задоволенні позовних вимог став висновок, що сукупність встановлених обставин і досліджених доказів не підтверджують реальність господарських операцій, відповідно, надані позивачем документи не давали підстави для формування даних податкового обліку.

Аналогічно попередній редакції касаційної скарги, у вдруге поданій Товариство наводить перелік постанов Верховного Суду у справах, предметом спору у яких було дослідження реальності господарських операцій, наводить певні цитати з них, зроблені щодо оцінки наявного в конкретній справі доказу або сукупності обставин і наявних доказів у конкретній справі, або ж загальних підходів Верховного Суду, сформованих у справах, предметом спору у яких була реальність господарських операцій.

Касаційна скарга не містить посилання на конкретний висновок суду апеляційної інстанції щодо застосування норм матеріального права, який би суперечив процитованим скаржником витягам з постанов Верховного Суду. При цьому, за змістом судових рішень, суди попередніх інстанцій у цій справі надавали оцінку сукупності обставин, оскільки надання оцінки кожному окремому аргументу сторони без урахування інших унеможливило б всебічний і об`єктивний розгляд справи.

Фактично, у касаційній скарзі Товариство висловлює незгоду саме зі здійсненою судами оцінкою встановлених у справі обставин у взаємозв`язку із наданими на їх підтвердження доказами і доводить необхідність зміни такої (на його користь), що не може бути визнано належним обґрунтуванням неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права. Більш того, як на підставу для здійснення іншої правової оцінки скаржник в касаційній скарзі посилається фактично на новий доказ - лист контрагента від 25.04.2025, якого не існувало на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій. Відповідно до частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Також у касаційній скарзі міститься посилання на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України і пункт 4 частини другої статті 353 КАС України. Скаржник доводить, що суди встановили обставини на підставі недопустимих доказів - які надало ГУ ДПС. Скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції безпідставно не застосував частину другу статті 308 КАС України, однак, обґрунтування того, що у цій справі були обов`язкові для апеляційного суду підстави для скасування судового рішення (частина третя статті 317 КАС України) касаційна скарга не містить.

Також неможливо з`ясувати підставність зазначення скаржником постанов Верховного Суду від 28.01.2020 у справі № 820/3584/17, від 28.01.2021 у справі №540/1982/19, адже в цих постановах не йде мова про частину другу статті 308 КАС України, а у справі, в якій подано касаційну скаргу, з останньої не вбачається, що суд апеляційної інстанції приймав до уваги докази, що не були подані до суду першої інстанції (частина четверта статті 308 КАС України).

Зазначене у сукупності свідчить про недостатність приведеного скаржником обґрунтування для відкриття касаційного провадження на підставі пунктів 1 і 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Суд повторно звертає увагу скаржника, що суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, може унеможливити в подальшому її розгляд.

У зв`язку з наведеним, скаржнику необхідно подати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.

Частиною другою статті 332 КАС України встановлено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

З огляду на викладене, касаційна скарга залишається без руху з наданням скаржнику строку для усунення виявлених недоліків.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 169, 330, 332 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРІОЛАН КОМПОЗІТ» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2025 у справі № 320/12537/23 - залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме:

- надати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

Також роз`яснити скаржнику, що у разі подання уточненої касаційної скарги в електронній формі через електронний кабінет скаржник має додати докази надсилання її копії іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 КАС України (шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон І.А. Васильєва В.П. Юрченко