Справа № 480/10274/24
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: О.В. Соп`яненко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 р. Справа № 480/10274/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.03.2025, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602 по справі № 480/10274/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач, ГУ ПФУ у Вінницькій області), в якому просив суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову в призначенні пенсії №29 від 21 жовтня 2024 року ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди роботи: з 19 липня 1989 року по 30 червня 1999 року на посаді машиніста холодильних установок 4 розряду Державного підприємства "Буринський завод сухого знежиреного молока" (02 вересня 1996 року Державне підприємство "Буринський завод сухого знежиреного молока" було перетворене у ВАТ "Буринський завод сухого молока"; з 01 липня 1999 року по 31 серпня 2000 року на посаді машиніста аміачних холодильних установок 4 розряду ДП "Фортуна" ВАТ "Буринський завод сухого молока"; з 01 вересня 2000 року по 30 вересня 2000 року на посаді машиніста аміачних холодильних установок 5 розряду ВАТ "Буринський завод сухого молока"; з 01 жовтня 2000 року по 31 жовтня 2001 року на посаді машиніста аміачних холодильних установок 5 розряду ДП "Буринський завод сухого знежиреного молока"; з 01 листопада 2001 року по 31 травня 2002 року на посаді машиніста аміачних холодильних установок 5 розряду ДП "Буринський завод сухого молока"; з 01 червня 2002 року по 29 листопада 2002 року на посаді машиніста компресорного цеху 5 розряду (при роботі з аміаком) ДП "Буриньмолпром"; з 30 листопада 2002 року по 17 грудня 2007 року на посаді машиніста холодильних установок 5 р. (при роботі з аміаком) ВАТ "Буринський завод сухого молока"; з 18 грудня 2007 року по 15 січня 2008 року на посаді машиніста холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки 5 розряду до компресорного цеху Філії ВАТ "Вімм Білль Данн Україна" - "Буринський завод сухого молока" та повторно розглянути заяву від 10 жовтня 2024 року про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що звернувшись до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до вимог пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", позивач отримав відмову з огляду на відсутність достатнього пільгового стажу. Однак, на думку позивача, стаж його роботи за професією, передбаченою Списком №2, підтверджується відповідними записами в його трудовій книжці. За наведених обставин, позивач вважає дії відповідача щодо не зарахування періодів його роботи до пільгового стажу за Списком №2 та щодо відмови в призначенні у зв`язку із цим пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ч. 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" протиправними, у зв`язку із чим звернувся за захистом своїх прав до суду з цією позовною заявою.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 задоволено адміністративний позов.

Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову в призначенні пенсії №29 від 21 жовтня 2024 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди роботи: : з 19 липня 1989 року по 30 червня 1999 року на посаді машиніста холодильних установок 4 розряду Державного підприємства "Буринський завод сухого знежиреного молока" (02 вересня 1996 року Державне підприємство "Буринський завод сухого знежиреного молока" було перетворене у ВАТ "Буринський завод сухого молока"; з 01 липня 1999 року по 31 серпня 2000 року на посаді машиніста аміачних холодильних установок 4 розряду ДП "Фортуна" ВАТ "Буринський завод сухого молока"; з 01 вересня 2000 року по 30 вересня 2000 року на посаді машиніста аміачних холодильних установок 5 розряду ВАТ "Буринський завод сухого молока"; з 01 жовтня 2000 року по 31 жовтня 2001 року на посаді машиніста аміачних холодильних установок 5 розряду ДП "Буринський завод сухого знежиреного молока"; з 01 листопада 2001 року по 31 травня 2002 року на посаді машиніста аміачних холодильних установок 5 розряду ДП "Буринський завод сухого молока"; з 01 червня 2002 року по 29 листопада 2002 року на посаді машиніста компресорного цеху 5 розряду (при роботі з аміаком) ДП "Буриньмолпром"; з 30 листопада 2002 року по 17 грудня 2007 року на посаді машиніста холодильних установок 5 р. (при роботі з аміаком) ВАТ "Буринський завод сухого молока"; з 18 грудня 2007 року по 15 січня 2008 року на посаді машиніста холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки 5 розряду до компресорного цеху Філії ВАТ "Вімм Білль Данн Україна" - "Буринський завод сухого молока".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.10.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21028, ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 по справі № 480/10274/24 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач вказав, що згідно наданих до заяви документів страховий стаж позивача склав 30 років 8 місяців 12 днів. Пільговий стаж відсутній. Позивачем не надано довідок про пільговий характер роботи по Списку № 2, які мають відповідати порядку підтвердження пільгового стажу, згідно п.20 постанови КМУ від 12.08.1993 № 637 ( додаток №5). Враховуючи зазначене, відповідачем відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Позивач правом подання відзив на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно зі ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач 10.10.2024 звернувся до відповідного органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За принципом екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії №29 від 21.10.2024, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці за Списком № 2

Також у рішенні зазначено, що страховий стаж заявника становить 30 років 08 місяці 12 днів. Пільговий стаж відсутній. Для зарахування пільгового стажу роботи необхідно надати довідку форми додаток №5 відповідно постанови № 637 від 12.08.1993 (а.с.10).

Вважаючи зазначені дії відповідача протиправними, позивач звернувся з позовною заявою до Сумського окружного адміністративного суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та не доведеності відповідачем правомірності прийнятого ним рішення.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України передбачає, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до положень пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Аналогічні норми містяться у пункті "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).

За приписами статті 100 Закону № 1788, особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці та соцполітики № 259/34/5 від 08.06.2001, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (далі - Порядок № 637).

За змістом пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

В оскаржуваному рішенні ГУ ПФУ у Вінницькій області про відмову в призначенні пенсії від 21.10.2024 №29 зазначено, що призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 є неможливим з огляду лише на відсутність необхідного пільгового стажу.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 містяться записи про періоди роботи:

- з 19 .07.1989 по 30.06.1999 на посаді машиніста холодильних установок 4 розряду Державного підприємства "Буринський завод сухого знежиреного молока";

- з 01.07.1999 по 31.08.2000 на посаді машиніста аміачних холодильних установок 4 розряду ДП "Фортуна" ВАТ "Буринський завод сухого молока";

- з 01.09.2000 по 30.09.2000 на посаді машиніста аміачних холодильних установок 5 розряду ВАТ "Буринський завод сухого молока";

- з 01.10.2000 по 31.10.2001 на посаді машиніста аміачних холодильних установок 5 розряду ДП "Буринський завод сухого знежиреного молока";

- з 01.11.2001 по 31.05.2002 на посаді машиніста аміачних холодильних установок 5 розряду ДП "Буринський завод сухого молока";

- з 01.06.2002 по 29.11.2002 на посаді машиніста компресорного цеху 5 розряду (при роботі з аміаком) ДП "Буриньмолпром";

- з 30.11.2002 по 17.12.2007 на посаді машиніста холодильних установок 5 розряду (при роботі з аміаком) ВАТ "Буринський завод сухого молока";

- з 18.12.2007 по 15.01.2008 на посаді машиніста холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки 5 розряду до компресорного цеху Філії ВАТ "Вімм Білль Данн Україна" - "Буринський завод сухого молока".

Згідно з п. 4.4 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

При цьому, відповідно до п. 2 зазначеного Порядку, під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Розділом XXXIII "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 11 березня 1994 року № 10, передбачалася посада "Машиністи холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки".

Розділом XXXIII "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 16 січня 2003 року № 36, передбачалися посади "машиністи холодильних установок, що обслуговують аміачно - холодильні установки", "машиністи компресорних установок, зайняті під час роботи із шкідливими речовинами не нижче 3 класу небезпеки" (посада позивача у різні періоди машиніст холодильних установок 4 розряду та машиніст компресорного цеху 5 розряду (при роботі з аміаком)).

Розділом XXXIII "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 24 червня 2016 року №461, передбачалася посада "машиністи холодильних установок, що обслуговують аміачно- холодильні установки" (посада позивача - "машиніст холодильних установок, обслуговуючий аміачно-холодильні установки").

Отже, посади позивача були передбачені Списком № 2.

Таким чином, колегія суддів зауважує, що трудова книжка позивача містить записи про його роботу у спірні періоди повний робочий день на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці, що дає йому право на зарахування цього періоду до пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах на підставі статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відмовляючи у зарахуванні вищевказаних періодів роботи до пільгового стажу позивача, відповідач в оскаржуваному рішенні посилається на те, що для зарахування пільгового стажу роботи необхідно надати довідку форми додаток № 5, відповідно постанови № 637 від 12.08.1993.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додаток № 5 передбачає засвідчення уточнюючої довідки підписом керівника, начальника відділу кадрів та головного бухгалтера.

Втім, колегія суддів зазначає, що у трудовій книжці позивача, яка є основним документом, підтверджуючим стаж роботи, є відповідні записи із зазначенням необхідних відомостей. Відповідачем не спростовані відомості, які зазначені у трудовій книжці, а також не надано доказів того, що позивач не працював або спірні періоди роботи не відповідають дійсності, чи записи у трудовій книжці позивача стосовно стажу роботи зроблені неправильно, неточно або з іншими вадами, які заважають їх зарахуванню до пільгового стажу роботи, або взагалі відсутні.

Також слід зазначити, що відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з частиною першою статті 101 Закону № 1788-XII що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

Відтак, враховуючи вищенаведене, у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих особою документів відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності.

Однак, відповідач таким правом не скористався.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 28.08.2018 у справі № 175/4336/16-а, від 25.09.2018 у справі № 242/65/17, від 27.02.2019 у справі № 423/3544/16-а та від 11.07.2019 у справі №242/1484/17, від 31.03.2020 у справі № 127/16245/17.

Враховуючи те, що трудова книжка позивача містить відомості щодо роботи позивача на посадах, віднесених до Списку № 2, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження його трудового стажу, суд доходить висновку, що у відповідача відсутні підстави для їх неврахування.

Враховуючи вищезазначене та зважаючи на те, що звернення до суду з цим позовом обумовлено, фактично, незгодою позивача із рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області від 21.10.2024 №29, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність визнати протиправним та скасувати зазначене рішення, а також зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача періоди його роботи з 19.07.1989 по 30.06.1999; з 01.07.1999 по 31.08.2000; з 01.09.2000 по 30.09.2000; з 01.10.2000 по 31.10.2001; з 01.11.2001 по 31.05.2002; з 01.06.2002 по 29.11.2002; з 30.11.2002 по 17.12.2007; з 18.12.2007 по 15.01.2008 та повторно розглянути заяву від 10.10.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 по справі №480/10274/24 ухвалено з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 по справі № 480/10274/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді З.Г. Подобайло І.С. Чалий