Справа № 400/7965/24
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

19 червня 2025 року

м. Київ

справа № 400/7965/24

адміністративне провадження № К/990/17939/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Стародуба О.П. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1

на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2025 року

у справі №400/7965/24

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2

про зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просила:

- визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо ненарахування і невиплати в повному обсязі одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю в період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини її чоловіка та батька неповнолітнього сина - ОСОБА_2 , загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 , які призвели до порушення прав дружини ОСОБА_1 та неповнолітнього сина ОСОБА_3 на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю в період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити дружині - ОСОБА_1 та неповнолітньому сину ОСОБА_4 загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 у період дії воєнного стану, залишок одноразової грошової допомоги, що залишилась нерозподіленою, а саме в розмірі 2/4 частини від 15000000 грн, в сумі 7500000 грн у рівних частинах кожному;

- зобов`язати Міністерство оборони України як головного розпорядника бюджетних коштів здійснити виділення ІНФОРМАЦІЯ_1 для виплати дружині - ОСОБА_1 та неповнолітньому сину ОСОБА_3 загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 у період дії воєнного стану, залишок одноразової грошової допомоги, що залишилась нерозподіленою, а саме в розмірі 2/4 частини від 15000000 грн., в сумі 7500000 грн. у рівних частинах кожному;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 після надходження коштів від головного розпорядника Міністерства оборони України здійснити виплату дружині - ОСОБА_1 та неповнолітньому сину - ОСОБА_3 загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 у період дії воєнного стану, залишок одноразової грошової допомоги, що залишилась нерозподіленою, а саме в розмірі 2/4 частини від 15000000 грн, в сумі 7500000 грн у рівних частинах кожному.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року позов задоволено.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2025 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року повернуто особі, яка її подала.

Не погодившись з ухвалою суду апеляційної інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_1 18 квітня 2025 року звернувся з касаційною скаргою та заявою про поновлення строку на касаційне оскарження до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2025 року касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки наведені в заяві про поновлення строку підстави визнані судом неповажними; статті 330 КАС України, у зв`язку з несплатою судового збору та встановлено заявнику десятиденний строк з дня отримання копії ухвали, протягом якого особа має право надати суду обґрунтовану заяву про поновлення процесуального строку та документ про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

Відмовляючи у задоволенні заяви про поновлення строку суд касаційної інстанції виходив з того, що скаржник лише ставив питання про поновлення цього строку, при цьому не зазначав жодних поважних підстав його пропуску та жодних доказів не надав.

Копія ухвали надійшла в особистий кабінет ІНФОРМАЦІЯ_1 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 14 травня 2025 року о 12:44.

В межах строку для усунення недоліків касаційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Суду з клопотанням про відстрочення/розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

При розгляді та вирішенні клопотання скаржника Суд враховує наступне.

Частиною другою статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674-VI) встановлено умови за яких суд своєю ухвалою може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати такого на певний строк: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Скаржник у своєму клопотанні просить Суд врахувати, що майновий стан відповідача, як розпорядника коштів другого рівня, не дає можливості своєчасно, у встановлений Судом строк, сплатити судовий збір. ІНФОРМАЦІЯ_1 вимушений кожного разу звертатись до Фінансово-економічного управління командування Сухопутних військ Збройних Сил України із заявою щодо фінансування витрат з оплати судового збору або безпосереднього здійснення оплати судового збору за розгляд поданої касаційної скарги.

Виходячи з наявної практики вирішення вищезазначеного питання, процедура виділення коштів та фактичне здійснення оплати судового збору займає велику кількість часу, та фактично не може бути здійснена у стислі строки.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 додатково був направлений лист помічнику командувача Сухопутних військ Збройних Сил України - начальнику фінансово-економічного управління, щодо дофінансування і виділення коштів. Дані кошти планувалось використати на сплату судового збору за подачу апеляційних та касаційних скарг.

Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_1 вжив всіх необхідних заходів для своєчасної оплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2025 року у справі №400/7965/24.

На підтвердження зазначених у клопотанні доводів відповідач надає лист директора Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 04 листопада 2024 року щодо фінансування видатків для виконання судових рішень по КЕКВ 200 «Інші поточні видатки».

Інших обґрунтованих доводів відповідач не наводить, належних та допустимих доказів не надає.

Вирішуючи клопотання про відстрочення/розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати колегія суддів виходить із наступного.

Відповідач у клопотанні не наводить жодних, у розумінні положень статті 8 Закону №3674-VI, доводів з якими він пов`язує необхідність відстрочення сплати судового збору.

Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі №0940/2276/18 зроблено висновок, що суд може відстрочити (розстрочити) сплату судового збору, враховуючи майновий стан особи, що звертається до суду. Цей висновок Великої Палати Верховного Суду стосується і суб`єкта владних повноважень. При цьому, у зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок про те, що звільнення юридичної особи від сплати судового збору за наявності майнового критерію, можливе виключно у випадку, якщо предметом позову у справі є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Для вирішення питання про відстрочення сплати судового збору необхідним є доведення особою, яка звертається із відповідним клопотанням, фінансової неможливості сплатити судовий збір. При цьому, оцінці також підлягають дії, вчинені скаржником задля сплати судового збору та причини, з яких такі дії не призвели до позитивного вирішення питання його сплати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 квітня 2021 року у справі №640/3393/19 зазначила, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору, з наведених ним підстав, задоволенню не підлягає, оскільки незадовільне матеріальне забезпечення суб`єкта владних повноважень, не є належною правовою підставою для цього в розумінні положень частини першої статті 8 Закону №3674-VІ.

При прийнятті таких висновків Суд враховує положення пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У зв`язку з цим обставини, пов`язані з небажанням сторони сплатити судовий збір, у тому числі, обставини, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення (відстрочення, розстрочення) від такої сплати.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про неможливість задоволення клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору.

Разом з тим, станом на час постановлення даної ухвали, скаржником не були усунуті недоліки касаційної скарги, оскільки із заявою про поновлення процесуального строку відповідач до Суду не звернувся.

Слід зазначити, що право на апеляційний та у визначених законом випадках касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Колегія суддів вважає, що в контексті обставин цієї справи заявник не продемонстрував достатньої зацікавленості щодо належного захисту своїх прав в судовому порядку, оскільки скаржнику було надано достатньо часу для надання документа про сплату судового збору та звернення з обґрунтованою заявою про поновлення строку на касаційне оскарження.

Положеннями пункту 4 частини першої статті 333 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо, скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

З огляду на вищезазначене, суд касаційної інстанції вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження.

Аналогічна позиція щодо застосування положень пункту 4 частини першої статті 333 КАС України висловлена Верховним Судом, зокрема, в ухвалах від 01 серпня 2024 року у справі №320/56/22, від 16 вересня 2024 року у справі №120/3165/23.

Керуючись статтями 248, 251, 328, 333, 355, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ІНФОРМАЦІЯ_1 у задоволенні клопотання про відстрочення/розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати за подання касаційної скарги на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2025 року у справі №400/7965/24.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2025 року у справі №400/7965/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 про зобов`язання вчинити певні дії.

3. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді О.П. Стародуб

В.М. Шарапа