Справа № 160/24428/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2025 року м. Дніпросправа № 160/24428/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 року (суддя Сластьон Анна Олегівна) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення № 317 Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 29.05.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком, без врахування рішення Конституційного Суду від 23.01.2020 № 1/-р/2020 у справі № 1 5/2018(746/15); зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровські області зарахувати до пільгового стажу роботи по Списку № 2 період роботи з 01.08.1995 по 17.07.2000, 13.10.2000 по 31.08.2020, на посаді машиніста конвеєра та гірника з вибірки породи з повним робочим днем на поверхні; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з дня, наступного за днем досягнення пенсійного віку, з 16 березня 2024, згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Пре пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України «Пре внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 рішенні №1-р/2020.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 317 від 29.05.2024 про відмову у призначенні пільгової пенсії за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Тернопільській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди трудової діяльності з 01.08.1995 до 17.07.2000, з 13.10.2000 до 31.08.2020. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з дня, наступного за днем досягнення пенсійного віку, - з 16 березня 2024. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що позивач не зверталась до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, рішення про відмову у призначенні такого виду пенсії не приймалось.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

На виконання вимог ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 03.06.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надало заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 21 травня 2024 року, за наслідком розгляду якої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області було прийнято рішення № 17 від 29.05.2024.

Також відповідач у письмових поясненнях пояснив, що звернення ОСОБА_1 від 21.05.2024 про призначення пенсії за вислугу років було подано через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України.

Такі доводи позивачем не спростовуються.

Варто звернути увагу, що судом апеляційної інстанції 10.04.2025 було направлено ОСОБА_1 на вказану у позовній заяві адресу копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, копію апеляційної скарги, та 22.04.2025 копію ухвалу про призначення справи до розгляду, проте до суду повернулись конверти з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Європейський Суд з прав людини у справі «GORYACHYY v. Ukraine» (№ 43925/18) зазначив, що хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають, щоб судові документи були належним чином вручені учаснику судового процесу, стаття 6 Конвенції не заходить так далеко, щоб зобов`язувати національні органи влади забезпечити бездоганне функціонування поштової системи (див., наприклад, згадане вище рішення у справі Лазаренко та інші, § 37, і, у контексті статті 8 Конвенції, Foley v. the United Kingdom (dec.), No 39197/98, 11 вересня 2001 року).

Інакше кажучи, органи влади можуть бути притягнуті до відповідальності лише за ненадіслання відповідних документів заявнику. Той факт, що заявник не отримав кореспонденцію, надіслану йому апеляційним судом, сам по собі недостатній для того, щоб стати аргументованою підставою для заяви заявника про те, що його права за пунктом 1 статті 6 Конвенції були порушені (див. Yeremeyev v. Ukraine, (dec.) [Committee], No 64766/12, §§ 31 і 32, 26 березня 2019 року, та Sydorenko v. Ukraine (dec.) [Committee], No 73193/12, § 32, 18 лютого 2021 року).

Враховуючи, що судом вжито належні заходи з метою належного повідомлення позивача про призначення справи до апеляційного розгляду, колегія суддів доходить висновку про можливість розгляду справи.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 21.05.2024 звернулась до Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за вислугою років.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийнято рішення від 29.05.2024 № 317 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Згідно з названим рішенням: «Вік заявника 50 рік 2 місяці. Страховий стаж становить 25 роки 11 місяців 15 днів. Спеціальний стаж, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відсутній.

Підстави для призначення пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю спеціального стажу, який дає право для призначення пенсії за вислугу років, відсутні.

Додатковий коментар: під час розгляду документів, доданих до заяви, встановлено, що заявниця працювала на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 2 після досягнення 55 років. Таким чином, питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах буде розглядатися за умови повторного подання заявником відповідної заяви».

Суд апеляційної інстанції зазначає, що оскаржуване рішення ПФУ належним чином обґрунтовує відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Більш того, позивачу було роз`яснено подальші дії з метою можливого призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Натомість докази того, що позивач подавала до пенсійного органу заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції не надав належної оцінки таким обставинам, так само як і відсутності доказів прийняття пенсійним органом рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Натомість встановлені судом апеляційної інстанції обставини свідчать про відсутність предмету спору, заявленого в цій справі. Між позивачем та відповідачем не виникали правовідносини, пов`язані з відмовою у призначенні пенсії за віком за Списком № 2, що унеможливлює захист прав та інтересів ОСОБА_1 у судовому порядку згідно з приписами частини 2 статті 2 КАС України та, відповідно, свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки такий поданий передчасно.

Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 року в адміністративній справі № 160/24428/24 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з 20 червня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 20 червня 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова