Справа № 260/6099/24
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2025 року м. Ужгород№ 260/6099/24
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яким просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 45 від 30.05.2024 року про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №45 від 28.06.2024 року про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 45 від 16.08.2024 року про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дати первинного звернення за її призначенням - з 23.05.2024 року;

- стягнути судові витрати.

Позовна заява мотивована тим, що 23.05.2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення йому пенсії за віком, відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відмовлено у призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю страхового стажу, про що прийнято рішення №45 від 30.05.2024 року.

Рішенням встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 29 років 10 місяців 5 днів, до страхового стажу не зараховано, зокрема, період навчання з 01.09.1979 року по 25.07.1981 року, оскільки в записі про період навчання не вказано дату видачі атестату, номер дописано, чим порушено п.2.17 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 р. №162. Відповідно довідки № 01-15/156 від 14.05.2024 р. підтверджено тільки зарахування на навчання з 01.09.1979 р. згідно поіменної книги.

21.06.2024 року позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, із заявою про призначення пенсії.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області відмовлено у призначення позивачу пенсії за віком у зв`язку з відсутністю страхового стажу, про що винесено рішення № 45 від 28.06.2024 року.

Рішенням до страхового стажу згідно трудової книжки від 05.08.1981 року серії НОМЕР_1 не зараховано період навчання з 01.09.1979 року по 25.07.1981 року, оскільки дата видачі атестата не зазначена, номер дописано чорнилом іншою кольору. Окремо атестат не надавався. Період навчання не зараховано згідно уточнюючих довідок від 14.05.2024 року №01-15/156 та від 14.06.2024 року № 01-15, оскільки дата закінчення навчання не зазначена.

08.08.2024 року позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, із заявою про призначення йому пенсії, до якої було додано копія наказу №32 Комунального закладу «Свалявський професійний будівельний ліцей» Закарпатської обласної ради з поіменним списком учнів допущених до випускних кваліфікаційних екзаменів.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Одеській області відмовлено у призначенні, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, оскільки до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1979 року по 25.07.1981 року згідно довідки Комунального закладу «Свалявський професійний будівельний ліцей» Закарпатської обласної ради, оскільки у довідці відсутня інформація про закінчення навчального закладу.

Позивач вважає, що вказані рішення є протиправними та наявні підстави зобов`язати для здійснення із 23.04.2024 року нарахування та виплату пенсії по віку.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого вимоги, викладені у позовній заяві вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону № 1058 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 31 року.

Головним управлінням було встановлено, що страховий стаж позивача складає 29 років 10 місяців 05 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком, у зв`язку з чим рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №45 від 16.08.2024 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком.

До страхового стажу позивача не були зараховані наступні періоди:

- з 01.09.1979 по 25.07.1981 згідно довідки КП "Свалявський професійний будівельний ліцей", оскільки у довідці відсутня інформація про закінчення навчального закладу;

- з 01.09.1980 по 28.06.1983 згідно диплому серії НОМЕР_2 , оскільки цей період перетинається з періодом проходження строкової служби та періодом роботи з 31.07.1981 по 14.04.1982, відтак для встановлення точного періоду навчання необхідна уточнююча довідка про строк навчання.

Представник відповідача зазначає, що за відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Враховуючи те, що позивачем не було надано до Головного управління належних документів про термін навчання за спірні періоди, Головне управління правомірно відмовило у зарахуванні таких періодів до страхового стажу.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до суду було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позов ОСОБА_1 не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 неодноразово звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявами від 23.05.2024 № 3542/1798, від 24.06.2024 №4184/2100, від 08.08.2024 № 5182/2626 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону №1058-IV починаючи - з 01 січня 2024, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, в період з 01 січня 2024 по 31 грудня 2024 не менше 31 років.

Згідно з наданих документів та індивідуальних відомостей страховий стаж позивача становить 29 років 10 місяців 5 днів.

Не було зараховано до страхового стажу період навчання з 01.09.1979 по 25.07.1981, оскільки дата видачі атестата не зазначена, номер дописано чорнилом іншого кольору. Окремо атестат не надавався.

Період навчання з 01.09.1979 не зараховано згідно з уточнюючих довідок від 14.05.2024 № 01-15/156, від 14.06.2024 № 01-15, оскільки дата закінчення навчання не зазначена; період навчання з 01.09.1980 по 28.06.1983 згідно з диплома від 30.06.1983 серія НОМЕР_2 , оскільки період навчання перетинається із проходженням військової служби та періодом іншого навчання.

ОСОБА_1 має право на пенсійну виплату у 63 роки, тобто з 23.04.2027 року.

Представник відповідача вважає, що рішення № 45 від 28.06.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу прийнято у спосіб визначений законом України та не підлягає скасуванню.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до суду було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 30.05.2024 відмовлено позивачу в призначенні пенсії. Страховий стаж позивача становить 29 років 10 місяців 5 днів.

До страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1979 по 25.07.1981 згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 05.08.1981, оскільки в записі про період навчання не вказано дату видачі атестату, чим порушено п. 2.17 Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях" від 20.07.1974 № 162.

Також не враховано період навчання з 01.09.1980 по 28.06.1983 згідно диплома НОМЕР_2 від 30.06.1983 так, як період навчання перетинається з періодом військової служби.

Відповідно до ст. 26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 01.01.2024 по 31.12.2024 - не менше 31 років.

Пунктами 2.17 Інструкції № 162 зазначено, що в трудову книжку по місцю роботи вноситься окремим рядком з посиланням на дату, номер з найменуванням відповідних документів наступні записи, зокрема про період навчання в професійно-технічних та інших училищах, на курсах та в школах по підвищенню кваліфікації та підготовці кадрів а також період навчання у вищих і середньо-спеціальних навчальних закладах, партійних школах та про час перебування в аспірантурі та клінічній ординатурі.

У позивача відсутній стаж роботи 31 рік, який дає право на призначення пенсії за віком у віці 60 років.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до суду було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнає та зокрема посилаючись на аналогічні обставини, що зазначені іншими відповідачами у даній справі просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно зі ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 23 травня 2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії по віку. До заяви було долучено, зокрема довідку Комунального закладу «Свалявський професійний будівельний ліцей» Закарпатської обласної ради №01-15/156 від 14.05.2024 р., якою підтверджено зарахування на навчання з 01.09.1979 р. згідно поіменної книги.

Вказану заяву за принципом екстериторіальності було передано до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області для розгляду.

30 травня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області рішенням №45 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії по віку, у зв`язку з відсутністю необхідно страхового стажу.

Рішенням встановлено, що страховий стаж позивача становить 29 років 10 місяців 5 днів.

До страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1979 по 25.07.1981 у Воловецькому ТУ-17 згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 05.08.1981, оскільки в записі про період навчання не вказано дату видачі атестату, чим порушено п.2.17 Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях" від 20.07.1974 № 162, а також дописано номер атестату.

21 червня 2024 року повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії по віку.

До заяви було долучено, зокрема довідку Комунального закладу «Свалявський професійний будівельний ліцей» Закарпатської обласної ради №01-15/156 від 14.05.2024 р., якою підтверджено зарахування на навчання з 01.09.1979 р. згідно поіменної книги, а також довідку Комунального закладу «Свалявський професійний будівельний ліцей» Закарпатської обласної ради №01-15 від 14.06.2024 року про підтвердження навчання у Воловецькому ТУ-17.

Вказану заяву за принципом екстериторіальності було передано до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для розгляду.

28 червня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області рішенням №45 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії по віку, у зв`язку з відсутністю необхідно страхового стажу.

Рішенням встановлено, що до страхового стажу згідно трудової книжки від 05.08.1981 серія НОМЕР_3 не зараховано період навчання з 01.09.1979 по 25.07.1981 оскільки дата видачі атестата не зазначена, номер дописано чорнилом іншого кольору. Окремо атестат не надавався. Період навчання з 01.09.1979 не зараховано згідно уточнюючих довідок від 14.05.2024 №01-15/156 та від 14.06.2024 №01-15, оскільки дата закінчення навчання не зазначена.

08 серпня 2024 року повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії по віку.

До заяви було долучено, зокрема довідку Комунального закладу «Свалявський професійний будівельний ліцей» Закарпатської обласної ради №01-15/156 від 14.05.2024 р., якою підтверджено зарахування на навчання з 01.09.1979 р. згідно поіменної книги, а також довідку Комунального закладу «Свалявський професійний будівельний ліцей» Закарпатської обласної ради №01-15 від 14.06.2024 року про підтвердження навчання у Воловецькому ТУ-17, а також копію витягу з наказу №32 по Воловецькому ТУ-17 від 02 липня 1981 року, завірену директором Комунального закладу «Свалявський професійний будівельний ліцей» Закарпатської обласної ради з поіменним списком учнів допущених до випускних кваліфікаційних екзаменів в якому, зокрема, і зазначений позивач ОСОБА_1 .

Вказану заяву за принципом екстериторіальності було передано до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для розгляду.

16 серпня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області рішенням №45 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії по віку, у зв`язку з відсутністю необхідно страхового стажу.

Рішенням встановлено, що до страхового стажу згідно трудової книжки від 05.08.1981 серія НОМЕР_3 не зараховано період навчання з 01.09.1979 по 25.07.1981 оскільки дата закінчення навчання не зазначена.

Не погодившись з такими рішеннями щодо відмови у призначені пенсії, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із ч.2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV).

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно ст.48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Всі записи в трудовій книжці підтверджуються у всіх розділах за час роботи на колгоспі з підписом керівника колгоспу або спеціально уповноваженого правління колгоспу особи та печатки (п.6).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній". Пунктом 1 даного Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях № 162 від 20.06.1974р., у тому разі, коли в трудовій книжці заповнені усі сторінки відповідних розділів, вона доповнюється вкладишем. Вкладиш вшивається в трудову книжку, заповнюється і ведеться адміністрацією підприємства за місцем роботи працівника у такому самому порядку, що і трудова книжка.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

Постановою Держкомтруда СРСР від 20.06.1974 №162 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, згідно п.1.1 якої, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Відповідно до пункту 1.1 "Загальні положення" Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Як вбачається із трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 05 серпня 1981 року позивач:

- з 01.09.1979 по 25.07.1981 навчався у Воловецькому ТУ-17.

Вказаний запис не завірено жодною печаткою чи підписом посадової особи.

Номер атестату дописаний іншою ручкою.

Судом встановлено, що підставою для відмови у призначенні пенсії по віку слугувала відсутність достатнього страхового стажу, оскільки відповідачами у рішеннях від 30 травня 2024 року, 28 червня 2024 року та 16 серпня 2024 року не було враховано період навчання з 01.09.1979 по 25.07.1981 оскільки у трудовій книжці не зазначено дату отримання атестату, номер атестату дописано іншою ручкою.

Згідно з ч.1 ст.38 Закону №103/98-ВР, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

За змістом статті 17 Закону України «Про професійно-технічну освіту», професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Статтею 18 вказаного Закону визначено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійно-технічної освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.

За положенням ст. 3 Закону, професійна (професійно-технічна) освіта є складовою системи освіти України. Професійна (професійно-технічна) освіта є комплексом пеагогічних та організаційно-управлінських заходів, спрямованих на забезпечення оволодіння громадянами знаннями, уміннями і навичками в обраній ними галузі професійної діяльності, розвиток компетентності та професіоналізму, виховання загальної і професійної культури. Професійна (професійно-технічна) освіта здобувається у закладах професійної (професійно-технічної) освіти.

Професійне (професійно-технічне) навчання - складова професійної (професійно-технічної) освіти. Професійне (професійно-технічне) навчання передбачає формування і розвиток професійних компетентностей особи, необхідних для професійної діяльності за певною професією у відповідній галузі, забезпечення її конкурентоздатності на ринку праці та мобільності, перспектив її кар`єрного зростання впродовж життя.

Відповідно до ст. 5 Закону, професійна (професійно-технічна) освіта здобувається громадянами України в державних і комунальних закладах професійної (професійно-технічної) освіти безоплатно, за рахунок держави, а у державних та комунальних акредитованих вищих професійно-технічних навчальних училищах та центрах професійної освіти - у межах державного та/або регіонального замовлення безоплатно, на конкурсній основі.

Згідно з ч.4 ст.19 вказаного Закону, професійно-технічні навчальні заклади незалежно від форм власності та підпорядкування розпочинають діяльність, пов`язану з підготовкою кваліфікованих робітників та наданням інших освітніх послуг, після отримання ліцензії. Ліцензія видається у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно п. 8 Порядку №637, період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Відповідно до п.23, 24 Порядку №637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

В матеріалах справи наявні довідки Комунального закладу «Свалявський професійний будівельний ліцей» Закарпатської обласної ради №01-15/156 від 14.05.2024 р., якою підтверджено зарахування на навчання з 01.09.1979 р. згідно поіменної книги, а також довідку Комунального закладу «Свалявський професійний будівельний ліцей» Закарпатської обласної ради №01-15 від 14.06.2024 року про підтвердження навчання у Воловецькому ТУ-17, а також копію витягу з наказу №32 по Воловецькому ТУ-17 від 02 липня 1981 року, завірену директором Комунального закладу «Свалявський професійний будівельний ліцей» Закарпатської обласної ради з поіменним списком учнів допущених до випускних кваліфікаційних екзаменів в якому, зокрема, і зазначений позивач ОСОБА_1 .

Однак, представником позивача до суду не надано жодного документу, який підтверджує факт закінчення ОСОБА_1 навчання, чи отримання позивачем диплому.

Таким чином підстав для задоволення позовних вимог відсутні.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами у справі є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, враховуючи принципи адміністративного судочинства та з огляду на положення ч.2 ст.77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.5, 19, 77, 139, 243, 246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П.Микуляк