Справа № 420/30609/24
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Музики І.О.,

за участі сторін:

позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Радіонова О.Л. (згідно ордера),

представника відповідача Дмитрієнко К.В. (згідно Витягу з ЄДРПОУ),

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одеса за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу від 30.07.2024 року № 1974, наказу № 1313о/с від 09.08.2024 року поновлення на посаді

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, за результатом розгляду якого, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивач просить суд:

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 30.07.2024 № 1974 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області в частині притягнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 09.08.2024 № 1313 о/с про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 , у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області з 10 серпня 2024 року.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що згідно з наказом ГУ НП в Одеській області від 30.07.2024 № 1974 до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за скоєння грубого дисциплінарного проступку, причинами якого стали особиста недисциплінованість, нехтування обов`язками поліцейського та неналежне здійснення керівниками профілактичної роботи зі зміцнення службової дисципліни та запобігання вчинення підлеглими правопорушень. Позивач вважає, що у його діях відсутній склад порушення службової дисципліни, вина ОСОБА_1 не доведена, а висновки службового розслідування ґрунтуються на припущеннях.

Ухвалою суду від 07.10.2024 року відкрито провадження у справі за правилами за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 07.10.2024 року витребувано у Головного управління Національної поліції в Одеській області: належним чином посвідчену копію матеріалів службового розслідування; інформацію щодо вакантності займаної позивачем посади та всіх доказів, що стали підставою для прийняття оскаржуваного наказу та зупинено провадження у справі до 25.10.2024 року.

Ухвалою суду від 14.10.2024 року поновлено провадження у справі, визначено проводити розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 13 листопада 2024 року об 11 годині 00 хвилин.

12.11.2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, згідно з яким дисциплінарною комісією встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_2 своїми діями, а саме: вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке створювало потенційну загрозу здоров`ю громадянина та полягало в умисному завданні тілесних ушкоджень затриманій особі та надалі внесенні відомостей до ЄРДР за вказаним фактом за частиною першою статті 365 КК України вчинив грубий дисциплінарний проступок, чим порушив службову дисципліну. Також, старший лейтенант поліції ОСОБА_2 намагався ввести в оману дисциплінарну комісію, чим перешкоджав проведенню службового розслідування. Під час спілкування із ОСОБА_3 позивач використовував переважно російську мову, що свідчить про порушення вимог Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної». На думку відповідача, старший лейтенант поліції ОСОБА_2 нехтуючи вимогами законодавства, розуміючи суть своїх дій та передбачену відповідальність, замість того, щоб діяти виключно в інтересах держави та суспільства, дозволив собі навмисно порушити службову дисципліну. З урахуванням викладеного, дисциплінарною комісією встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_2 своїми діями вчинив грубі дисциплінарні проступки, чим порушив службову дисципліну та дискредитував звання поліцейського.

Ухвалою суду від 05.03.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду.

Ухвалою суду від 05.03.2025 року, яка занесена до протоколу підготовчого засідання, суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 19.03.2025 року.

Під час судового розгляду справи позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила відмовити у задоволенні позову.

Суд вислухав думку сторони позивача та відповідача, розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками справи докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

ОСОБА_1 проходив службу в органах поліції на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ВП № 5 ОРУП № 1 ГУ НП в Одеській області.

13.07.2024 року на адресу начальника ГУНП в Одеській області надійшла доповідна записка т.в.о. начальника УГІ ГУНП в Одеській області № 55/2157, щодо порушення службової дисципліни окремими посадовими особами відділу поліції № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, у тому числі неналежного виконання службових обов`язків оперуповноваженого сектору кримінальної поліції того ж підрозділу поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 та дільничним офіцером поліції сектору превенції того ж підрозділу поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , можливому спричиненні ними тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , що призвело до внесення працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, 12.07.2024 року відомостей до ЄРДРза № 0001118 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 365 КК України, в якій для вивчення службової діяльності вказаних працівників, ефективності проведення відповідної профілактичної роботи безпосередніми та прямими керівниками щодо останніх, т.в.о. начальника УГІ ГУНП в Одеській області просив призначити службове розслідування та відсторонити зазначених поліцейських від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування.

З метою перевірки зазначених відомостей, наказом ГУНП від 13.07.2024 року № 1805 призначено службове розслідування.

Також, на підставі пунктів 1, 2 розділу ІІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, частини другої статті 17 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, та частини першої статті 70 Закону України «Про Національну поліцію», наказом ГУНП від 13.07.2024 року № 1103 о/с старших лейтенантів поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було відсторонено від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування.

27.07.2024 року начальником ГУ НП в Одеській області затверджено висновок службового розслідування за відомостями, викладеними в доповідній записці т.в.о.начальника УГІ ГУНП в Одеській області від 13.07.2024 року № 55/2157.

З огляду на вказаний висновок, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що старший лейтенант поліції ОСОБА_2 вчинив грубий дисциплінарний проступок, що виразився в порушенні вимог частини другої статті 19 Конституції України, пунктів 1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 13 частини третьої статті 1, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337- VIII, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 18, частини 2 статті 31, частини першої статті 43, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію України» від 02.07.2015 № 580-VІІІ, пункту 7 частини першої статті 9, частини першої статті 16 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 25.04.2019 № 2704-VІІІ, частини першої статті 38 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VІІ, частини першої, третьої статті 15, абзацу другого, сьомого частини першої статті 19 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР, абзацу першого пункту 2, пункту 5, абзацу першого пункту 12 розділу ІV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ від 15.11.2017 № 930, пункту 7 розділу ІV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, абзаців другого, третього, четвертого, восьмого, дев`ятого, одинадцятого пункту 1 розділу ІІ, пунктів 2, 4, 5, 6 розділу ІІІ, абзаців другого, третього пункту 2, пунктів 3, 4 розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, пункту 1.7 розділу І, пунктів 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5 розділу ІІ Правил внутрішнього службового (трудового) розпорядку Головного управління Національної поліції в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в області від 24.04.2023 № 1000 «Про затвердження Правил внутрішнього (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області», підпункту 2 пункту 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 № 7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», пунктів 1.6 розділу І, пунктів 2.16, 2.27 розділу ІІ, пунктів 3.1, 3.2, 3.4, 3.7, 3.9, 3.10 розділу ІІІ посадової інструкції від 07.02.2024 № 60.5-83 дск, що виразилося в особистій недисциплінованості, умисному недотриманні законів та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції України, порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України, особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, неналежному виконанні своїх службових обов`язків, а також завданні цивільній особі тілесних ушкоджень, що призвело до внесення відомостей до ЄРДР за частиною другою статті 365 КК України, використанні російської мови під час несення служби та спілкування із громадянами, порушенні порядку проведення превентивних поліцейських заходів та поліцейських заходів примусу, Правил етичної поведінки поліцейських, порядку розгляду звернень громадян, ненаданні відповідей заявникам, незабезпеченні безперервної відеозйомки з моменту початку виконання службових обов`язків до завершення, неінформуванні керівника про порушення службової дисципліни, перешкоджанні та несприянні проведенню службового розслідування, за що пропонувала застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Згідно з п. 1 наказу № 1974 від 30.07.2024 року, за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у грубому порушенні частини другої статті 19 Конституції України, пунктів 1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 13 частини третьої статті 1, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337- VIII, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 18, частини 2 статті 31, частини першої статті 43, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію України» від 02.07.2015 № 580-VІІІ, пункту 7 частини першої статті 9, частини першої статті 16 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 25.04.2019 № 2704-VІІІ, частини першої статті 38 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VІІ, частини першої, третьої статті 15, абзацу другого, сьомого частини першої статті 19 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР, абзацу першого пункту 2, пункту 5, абзацу першого пункту 12 розділу ІV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ від 15.11.2017 № 930, пункту 7 розділу ІV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, абзаців другого, третього, четвертого, восьмого, дев`ятого, одинадцятого пункту 1 розділу ІІ, пунктів 2, 4, 5, 6 розділу ІІІ, абзаців другого, третього пункту 2, пунктів 3, 4 розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, пункту 1.7 розділу І, пунктів 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5 розділу ІІ Правил внутрішнього службового (трудового) розпорядку Головного управління Національної поліції в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в області від 24.04.2023 № 1000 «Про затвердження Правил внутрішнього (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області», підпункту 2 пункту 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 № 7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», пунктів 1.6 розділу І, пунктів 2.16, 2.27 розділу ІІ, пунктів 3.1, 3.2, 3.4, 3.7, 3.9, 3.10 розділу ІІІ посадової інструкції від 07.02.2024 № 60.5-83 дск, до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ВП № 5 ОРУП № 1 ГУ НП в Одеській області, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до наказу ГУ НП в Одеській області від 09.08.2024 року № 1313 о/с, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 ЗУ Про Національну поліцію (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) з 09.08.2024 року.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України Про Національну поліцію, завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно з ст. 6 Закону України Про Національну поліцію, поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України Про Національну поліцію, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України Про Національну поліцію, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України Про Національну поліцію, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.19 Закону України Про Національну поліцію, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом. Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Статтею 64 Закону України Про Національну поліцію визначено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Порядок складання Присяги працівника поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Приписами ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного Статуту передбачено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною 3 ст.1 Дисциплінарного Статуту передбачено, зокрема пунктами 1, 2, 3, 4,6,7,8,9, 13 визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів (частина перша та друга статті 16 Дисциплінарного статуту).

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 19 Дисциплінарного статуту.

Так, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

У разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення поліцейським незначного проступку з урахуванням його сумлінного ставлення до виконання обов`язків за посадою або нетривалого перебування на посаді (до трьох місяців) керівник може обмежитися раніше застосованим до такого поліцейського дисциплінарним стягненням.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 21 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Дисциплінарного статуту, дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з ч.ч.2-3 ст.77 Закону України Про Національну поліцію, днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Суд зазначає, що з огляду на висновок службового розслідування, підставами для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції став факт недотримання позивачем, на думку відповідача, вимог чинного законодавства під час спілкування та доставлення до центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_9 12.07.2024 року, що призвело до отримання останнім тілесних ушкоджень та внесення за вказаним фактом відомостей до ЄРДР, а, також, неналежне відпрацювання позивачем матеріалів ЄО.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з тієї ж доби строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан (продовжено Указами Президента України).

Підпунктом 1 пункту 1 Розпорядження Одеської обласної військової адміністрації від 28.02.2023 № 139/А-2023 «Про внесення змін до розпорядження голови (начальника) Одеської обласної державної (військової) адміністрації від 26.02.2022 № 14/А-2022» запроваджено комендантську годину з 00:00 до 05:00 та введено заборону на перебування людей у зазначені години на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень.

Наказом ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в області від 01.05.2024 № 114 «Про забезпечення організації несення служби тимчасової поліцейської станції «Аркадія», з метою забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, публічної безпеки і порядку, недопущення мародерства, дотримання вимог комендантської години та стабільної оперативної обстановки на території регіону, попередження та розкриття кримінальних правопорушень, покращення криміногенної обстановки на території м. Одеси й Одеської області під час літнього сезону, відповідно до бойових розпоряджень ОУВ «Примор`я» від 18.05.2022 № 137 ДСК, ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 18.05.2022 № 479/73 ДСК, наказу Одеської обласної військової адміністрації від 16.07.2022 № 16 «Про встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів на окремих територіях Одеської області в умовах правового режиму воєнного стану» та інших розпоряджень військового командування в ООВА, в літній період 2024 року в умовах правового режиму воєнного стану відділу поліції № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області», з 03.05.2024 організовано роботу в цілодобовому режимі тимчасової поліцейської станції «Аркадія» (далі ТСП «Аркадія») та залучено до несення служби на ТСП, серед інших, старших лейтенантів поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Згідно з відомостями, занесеними до Книги нарядів ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в області № 610/3, зокрема розстановкою нарядів на 11.07.2024, з`ясовано, що з 09.00 11.07.2024 по 09:00 12.07.2024 для несення служби на ТСП «Аркадія» заступили оперуповноважений СКП ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 та дільничний офіцер поліції СП ВП № 5 ОУРП № 1 ГУНП в області старший лейтенант поліції ОСОБА_10 .

Так, суд встановив, що 12.07.2024 о 00:45 пішим патрулем ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в області «Плющ-100» у складі: оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0017201) та дільничного офіцера поліції сектору превенції ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 (0042949), на пляжі «Аркадія» біля моря було виявлено чоловіка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та жінку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які порушували комендантську годину, при цьому, чоловік мав явні ознаки алкогольного сп`яніння.

У ході спілкування із вказаним чоловіком, поліцейськими було встановлено, що останній, відповідно до ІКС «ІПНП», перебуває в розшуку за статтею 210 КУпАП за ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ), у зв`язку із чим останньому було запропоновано прослідувати до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Оскільки ОСОБА_12 категорично відмовився слідувати за поліцейськими, вчинив спробу втечі, що зафіксовано у матеріалах службового розслідування, останніми було застосовано до нього заходи фізичного впливу (загин руки за спину, повалили на землю (пісок) та одягли кайданки) та затримано в порядку статті 262 КУпАП (протокол про адміністративне затримання серії АЗ № 088491).

В подальшому, ОСОБА_12 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_5 , де у нього було виявлено тілесні ушкодження (набряк на щоці, збиті нижня та верхня губа), що стало підставою для виклику старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги, якою ОСОБА_12 було доставлено до КНП «Міська клінічна лікарня № 11» ООР з тілесними ушкодженнями.

Повідомлення бригади медичної допомоги про можливі тілесні ушкодження здійснено 02:23. Зазначене повідомлення було зареєстровано до ІКС ІПНП ВП № 5 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області за № 9494, а на місце події направлено СОГ та поінформовано ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, однак на момент прибуття до лікарні ОСОБА_12 залишив приміщення медичного закладу та пішов у невідомому напрямку.

В подальшому, ОСОБА_12 самостійно звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві (з дислокацією у м. Одесі), де склав заяву про вчинення відносно нього кримінального правопорушення. Працівниками ТУ ДБР за вказаним фактом відомості внесено до ЄРДР за № 0001118 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 365 КК України.

Під час розгляду справи та перегляду відеозапису події, що зафіксований на портативний відеореєстратор (бодікамеру) наряду поліції «Плющ-100», суд встановив, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 у спілкуванні з ОСОБА_12 використовував російську мову.

Разом з тим, згідно з п. 7 ч. 1 ст. 9, ст. 16 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», володіти державною мовою та застосовувати її під час виконання службових обов`язків зобов`язані: особи начальницького (середнього і вищого) складу Національної поліції, інших правоохоронних та розвідувальних органів, посадові особи інших органів, яким присвоюються спеціальні звання.

Мовою нормативних актів, документації, діловодства, службової діяльності та спілкування з громадянами України в органах правопорядку, розвідувальних органах, державних органах спеціального призначення з правоохоронними функціями є державна мова.

З особою, яка не розуміє державної мови, працівник органу правопорядку, розвідувального органу, державного органу спеціального призначення з правоохоронними функціями може спілкуватися англійською мовою або іншою мовою, прийнятною для сторін, а також за допомогою перекладача.

З урахуванням викладеного, суд вважає обґрунтованими доводи відповідача з приводу недотримання позивачем під час виконання службових обов`язків вимог Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної».

Щодо доводів відповідача про порушення позивачем Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, пунктом 5 розділу ІІ якої передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу, суд зазначає, що згідно з матеріалами службового розслідування, портативний відео реєстратор, що був виданий позивачу, розрядився у зв`язку із чим не міг використовуватися. Подія фіксувалась на відео реєстратор, який виданий старшому лейтенанту поліції ОСОБА_14 . Позивач не може нести відповідальність за момент його включення і початок фіксування, оскільки на момент початку фіксації події, яка мала місце 12.07.2024 року за участі ОСОБА_1 , відеореєсратор перебував у старшого лейтенанта поліції ОСОБА_15 .

Суд встановив, що відеозапис переривається з моменту поміщення затриманого до службового автомобіля, але доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 його вимкнув умисно матеріали справи не містять.

Згідно з абзацами 2,3,4,8,9,11 пункту 1 розділу ІІ, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Відповідно до пунктів 2, 4, 5, 6 розділу ІІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, поліцейський зобов`язаний пояснити затриманій особі зрозумілою для неї мовою підстави для затримання та права затриманої особи, надати можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правовою допомогою захисника, а також повідомити про факт затримання третій особі, яку повинна обрати затримана особа.

Поліцейський не повинен піддавати катуванню затриманих осіб, допускати жорстоке, нелюдське або таке, що принижує людську гідність, ставлення до них.

Поліцейський повинен забезпечити людське ставлення та повагу до затриманої особи.

Поліцейський може застосувати заходи поліцейського примусу до затриманої особи лише у передбачених законом випадках, з дотриманням вимог законності, необхідності, пропорційності та ефективності заходу.

Приписами абзаців другого, третього пункту 2, пунктів 3, 4 розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179 передбачено, що незалежно від посади чи звання у відносинах із населенням поліцейський зобов`язаний: висловлювати вимоги чи зауваження, що стосуються особи, у ввічливій та переконливій формі; надати можливість особі висловити власну думку.

За будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику та допускати дискримінацію в будь-якій формі.

Суд встановив, що ОСОБА_1 допустив порушення Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179 в частині використання ненормативної лексики щодо затриманого ОСОБА_12 .

Разом з тим, щодо застосування до ОСОБА_12 заходів примусу, суд зазначає наступне.

Приписами ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи, або самовільно залишила місце для утримання військовополонених; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; ) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

У період дії воєнного стану та/або під час мобілізації (крім цільової) поліцейський має право вимагати в особи чоловічої статі віком від 18 до 60 років пред`явлення нею військово-облікового документа разом з документом, що посвідчує особу, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 44 Закону Україним «Про Національну поліцію», поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Поліцейський зобов`язаний письмово повідомити свого керівника, а той зобов`язаний повідомити прокурора про завдання особі тілесних ушкоджень унаслідок застосування фізичної сили.

Приписами ч.ч. 1,2,3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію передбачено», що поліцейський для забезпечення публічної безпеки і порядку застосовує спеціальні засоби, визначені цим Законом.

Поліцейський уповноважений застосовувати спеціальні засоби тільки у разі, якщо він пройшов відповідну спеціальну підготовку.

Загальні правила застосування спеціальних засобів: 1) кайданки та інші засоби обмеження рухомості застосовуються: б) під час затримання особи; в) під час конвоювання (доставляння) затриманого або заарештованого.

При цьому, згідно з п. п. 49, 54 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 р. № 560, у період проведення мобілізації (крім цільової) уповноважені представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейські, а також представники Держприкордонслужби мають право вимагати у громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу.

Під час перевірки військово-облікового документа: поліцейські та представники органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби відрекомендовуються у порядку, визначеному наказами керівників Національної поліції та Держприкордонслужби відповідно.

У ході перевірки документів перевіряється приналежність громадян щодо військового обов`язку, звіряються їх персональні дані, дані військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки). Із зазначеною метою представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби та поліцейські можуть використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

У разі встановлення, що громадянин порушує правила військового обліку, визначені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (Офіційний вісник України, 2023 р., № 5, ст. 409), або Законом України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, виявлення розбіжностей військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів старший групи оповіщення пропонує резервісту або військовозобов`язаному (крім резервістів та військовозобов`язаних СБУ та розвідувальних органів) прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів. Із зазначеною метою громадянину оформляється та вручається повістка.

У разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину.

Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Акт відмови від отримання повістки реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

У разі відмови прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки поліцейський, який входить до складу групи оповіщення, проводить адміністративне затримання та доставлення громадянина до такого центру на підставі статей 261 і 262 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд встановив, що за результатами перевірки особи ОСОБА_12 за ІКС «ІПНП» було встановлено, що він перебуває в розшуку за статтею 210 КУпАП за ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ), у зв`язку із чим останньому було запропоновано прослідувати до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ОСОБА_12 відмовився від слідування до центру комплектування та соціальної підтримки, повідомив неправдиві відомості про «зняття його з розшуку» та вчинив спробу втечі.

Вказані факти, які зафіксовані у матеріалах службового розслідування та підтверджуються оглянутим відеозаписом, на думку суду були достатньою підставою для застосування до ОСОБА_12 заходів впливу та спецзасобів (загин руки за спину, повалили на землю (пісок) та одягли кайданки) та його затримання.

При цьому, з урахуванням того, що ОСОБА_12 вчиняв спробу втекти, що змусило працівників поліції реагувати у момент спроби втечі відповідним чином, неповідомлення про застосування заходів впливу та спецзасобів було об`єктивно обумовлено ситуацією, яка склалась.

Щодо доводів відповідача про завдання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, суд зазначає, що вказаний факт представник відповідача підтверджує похитуванням бодікамери під час здійснення посадки ОСОБА_1 і ОСОБА_12 в службовий автомобіль.

Разом з тим, ані відеозапис, ані матеріали службового розслідування не містять доказів належних та достатніх (наприклад, висновок експерта), що ОСОБА_1 завдав ОСОБА_12 тілесних ушкоджень або ж що такі тілесні ушкодження були завдані під час події, яка сталася за участі позивача.

Доводи відповідача ґрунтуються лише на відомостях повідомлених ОСОБА_12 та припущеннях, за результатом огляду відеозапису, де ОСОБА_12 вказує про це.

В той час як, згідно з поясненнями ОСОБА_13 від 15.07.2024 року, яку було виявлено разом з ОСОБА_12 на пляжі під час комендантської години та яка знаходилася з ним під час суперечки на пляжі і супроводжувала до службового автомобіля, остання не бачила щоб до ОСОБА_12 застосовувались заходи фізичного впливу. Тоді, як відповідач, встановив, що під час руху від пляжу до автомобіля, де була присутня ОСОБА_13 , ОСОБА_1 викручував затриманому руки, оскільки затриманий про це говорив.

Тобто, доводи відповідача щодо застосування до ОСОБА_12 побиття ґрунтуються лише на словах затриманого, які спростовуються поясненнями ОСОБА_13 та відсутністю зазначених факті на відеозапису.

Оскільки ОСОБА_12 зазначав неправдиві відомості щодо викручування йому рук, то підстави вважати, що надані ним же відомості про побиття в автомобілі, за відсутності, інших доказів, не є достатніми для підтвердження вказаного факту.

Суд встановив, що доводи стосовно вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку базуються на матеріалах кримінального провадження № 0001118 від 12.07.2024 року. У вказаному кримінальному провадженні позивач є підозрюваним у вчиненні злочину, передбаченому частиною другою статті 365 КК України.

При цьому, адміністративний суд у силу вимог частини третьої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

Правова оцінка судами правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна полягати насамперед в тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно у діях особи є ознаки дисциплінарного проступку та установлені законом підстави для застосування до неї дисциплінарного стягнення.

Вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Такий підхід до вирішення питання про правомірність притягнення осіб до дисциплінарної відповідальності застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17, а також Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 лютого 2020 року у справі № 260/1118/18, від 28 лютого 2020 року у справі № 825/1398/17, від 06 березня 2020 року у справі № 804/1758/18 та від 20 жовтня 2020 року у справі № 340/1502/19.

Щодо доводів відповідача про поширення інформації ОСОБА_12 в мережі Інтернет у телеграмм-каналі, суд зазначає, що вказаний факт не свідчить про суспільний резонанс вказаної події, оскільки доказів висвітлення в засобах масової інформації вказаної події кимось іншим, окрім самого затриманого, відповідач не надав.

Щодо посилань відповідача на неналежне відпрацювання позивачем матеріалів ЄО, суд зазначає наступне.

Згідно з довідкою про результати роботи старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 наданої начальником ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області підполковником поліції В. Кулібабою, за останні 6 місяців, встановлено, що останнім розкрито 22 кримінальних правопорушення, зокрема за: частиною першою статті 115 КК України 1, статтею 121 КК України 1, частиною четвертою статті 185 КК України 12; статтею 186 КК України 1; частиною другою статті 194 КК України 1; статтею 263 КК України 1; статтею 309 КК України 3. Розшукано злочинців 2.

Водночас у ході службового розслідування встановлено, що відповідно до наказу ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області від 15.01.2024 № 17 «Про закріплення співробітників СКП ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області по лініям роботи на території обслуговування» старший лейтенант поліції ОСОБА_2 закріплений за лінією роботи по розкриттю квартирних крадіжок.

Під час проведення службового розслідування було надіслано запити до УОС, УКА та УОТЗ ГУНП в Одеській області (вих. від 15.07.2024 № 55/2179, 55/2178 та 55/2180 відповідно) з метою всебічного вивчення службової діяльності старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 . Так, 17.07.2024 з УОС ГУНП за вих. № 12/467 надіслано відповідь згідно з якою з`ясовано, що за останні 6 місяців 2024 року до управління оперативної служби завдань на проведення НС(Р)Д та ОРЗ за ініціативою старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 не надходило. З УКА ГУНП в області також надійшла відповідь, згідно з якою встановлено, що за останні 6 місяців 2024 року старший лейтенант поліції ОСОБА_2 надіслав 29 оперативних інформацій; кількість ОРС, заведених ним у 2024 та минулому році 0; кількість ОРС, реалізованих або закритих ним без реалізації у 2024 та минулому році 1 (ОРС закрите без реалізації в минулому році); кількість ОРС у проваджені вказаного працівника 0; кількість запитів на отримання оперативної або аналітичної інформації 0. З УОТЗ ГУНП надійшла відповідь, із якої встановлено, що за останні 6 місяців 2024 року до управління оперативно-технічних заходів завдань на проведення НС(Р)Д та ОТЗ за ініціативою старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 не надходило.

За 6 місяців 2024 року старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 було розглянуто 64 матеріали ЄО за зверненнями громадян. Під час вибіркової перевірки матеріалів ЄО було виявлено 6 фактів передчасного списання старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 до справи матеріалів, розглянутих у відповідності до Закону України «Про звернення громадян», в яких об`єктивно можуть міститися відомості про вчинення кримінальних правопорушень.

Копії вищезазначених матеріалів ЄО були скеровані до СУ ГУНП в області для перевірки обґрунтованості прийнятих рішень про списання вказаних матеріалів довідками до справи, а також у разі виявлені ознак кримінальних правопорушень, з метою здійснення заходів щодо негайного внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Суд встановив, що старший лейтенант поліції ОСОБА_2 під час службового розслідування пояснив, що матеріали ЄО були не розглянуті у повному обсязі, у зв`язку з великим навантаженням роботи. Крім того, з приводу відсутніх відповідей у вказаних матеріалах ЄО пояснив, що просто забув їх долучити.

Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що станом на час розгляду справи відповідачем не надано доказів щодо внесення відомостей до ЄРДР за виявленими та вилученими для перевірки матеріалами, що свідчить про формальність допущених позивачем порушень.

Верховний Суд у постанові від 03 квітня 2024 року у справі № 420/9503/22 наголошує, що позивач, перебуваючи на службі у Національній поліції України, повинен бути взірцем та прикладом для громадян як в робочий так і позаробочий час, та в силу своїх службових обов`язків, зобов`язаний не допускати зв`язків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.

Щодо посилань відповідача на повідомлення позивачеві про підозру в рамках двох кримінальних проваджень за перевищення службових повноважень, суд зазначає, що законодавець розрізняє окремі види юридичної відповідальності поліцейського за вчинення протиправних діянь, зокрема, у розрізі кримінально-правого та дисциплінарно-правового аспектів.

Кримінальна відповідальність поліцейського настає у випадках вчинення ним кримінального правопорушення, а порядок застосування такого виду юридичної відповідальності визначено Кримінальним процесуальним кодексом України. Натомість, як визначено частиною другою статті 19 Закону № 580-VIII підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарна та кримінальна відповідальність поліцейського є окремими видами юридичної відповідальності, порядок та підстави притягнення поліцейських до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.

Поняття «службова дисципліна» містить в собі не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 червня 2021 року у справі №420/241/20.

Крім цього, повідомлення про підозру від 31.12.2024 року в рамках кримінального провадження № 0000954 вручене позивачу 31.12.2024 року та жодним чином не стосується дисциплінарного провадження в рамках якого позивача звільнено зі служби.

Враховуючи викладене, суд встановив, що позивачем було вчинено дисциплінарний проступок під час виконання службових обов`язків, який полягав у недотримання правил етичної поведінки поліцейських та Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», однак застосування до ОСОБА_1 за допущення вказаного дисциплінарного проступку найбільш суворого заходу дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, суд вважає неспівмірним.

Суд вважає, що відповідачем не враховано позитивну характеристику позивача за місцем проходження служби, не враховано поведінку затриманої особи: нецензурні висловлювання в сторону поліцейських, провокативні питання, особисті образи, спробу втечі, плювання в позивача та його камеру, на яку здійснювалася фіксація події, що є важливими обставинами під час вирішення питання щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

З урахуванням викладеного, суд робить висновок про наявність підстав для визнання протиправними та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 30.07.2024 № 1974 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області в частині притягнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 09.08.2024 № 1313 о/с про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 , у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Також, належить до задоволення вимоги позивача про поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області з 10 серпня 2024 року.

У постанові від 08.02.2022 року у справі № 755/12623/19 Велика Палата Верховного Суду вказала, що позивач не позбавлений права після ухвалення судового рішення про поновлення його на роботі в подальшому звернутися до суду із позовом про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, якщо такі вимоги не розглянуті у справі про поновлення на роботі.

Враховуючи викладене та відсутність у ОСОБА_1 вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, питання щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу судом не вирішується.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, суд робить висновок про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 139, 173-183, 192-228, 243, 245, 246, 250, 255, 295, 371 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу від 30.07.2024 року № 1974, наказу № 1313о/с від 09.08.2024 року поновлення на посаді.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 30.07.2024 № 1974 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області в частині притягнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 09.08.2024 № 1313 о/с про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 , у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області з 10 серпня 2024 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на службі в поліції.

Відповідно до статті 255 КАС України, рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління Національної поліції в Одеській області (вул. Єврейська, 12, м. Одеса, 65014; ).

Повний текст рішення складений та підписаний 19 червня 2025 року.

Суддя Н.В. Бжассо