Справа № 640/11953/19
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2025 року справа №640/11953/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТК Оптіма» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу.

Суть спору: до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ВТК Оптіма» (далі по тексту також позивач, ТОВ «ВТК Оптіма») з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту також відповідач, ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкову вимогу від 05.06.2019 №266327-17 про сплату податку на додану вартість у сумі 6120,00 грн та рішення про опис майна у податкову заставу від 05.06.2019 №266327-17.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач повідомив про відсутність у нього станом на дату винесення спірних податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу податкового боргу з податку на додану вартість.

Позивач пояснив, що при поданні податкової декларації з ПДВ за грудень 2018 року ним помилкового не було відображено суму від`ємного значення попереднього періоду 9591 грн у рядках 16.1, 20.3 та 21. Проте, означену помилку виправлено шляхом подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у лютому 2019 року у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок. У квітні 2019 року позивачем було подано уточнюючі розрахунки, якими самостійно виправлено означену помилку. При поданні податкової декларації з ПДВ за березень 2019 року позивач зазначає про необґрунтоване відображення ним податкових зобов`язань з ПДВ у сумі 11287 грн, які не відповідали даним податкового обліку. Помилка була виправлена уточнюючим розрахунком та відображена у податковій декларації з ПДВ за квітень 2019 року. Проте, уточнюючий розрахунок не був відображений в ІКП позивача. Крім того, позивач наголосив на тому, що станом на 05.06.2019 на його адресу не надходило акта перевірки та податкового повідомлення-рішення про нарахування грошового зобов`язання з ПДВ, що має наслідком неправомірне та передчасне винесення спірних податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.09.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

13 грудня 2022 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» №2825-IX, статтею 1 якого встановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва.

Пунктом 1 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

14 грудня 2022 року вказаний Закон був опублікований в газеті «Голос України» №254 та набрав чинності 15.12.2022.

09 січня 2024 року на адресу Київського окружного адміністративного суду від Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли матеріали адміністративної справи та за результатом автоматизованого розподілу були передані на розгляд судді Дудіну С.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 адміністративну справу прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Цією ухвалою замінено відповідача, ГУ ДФС у м. Києві (ідентифікаційний код 39439980), на його правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві (відокремлений підрозділ ДПС України, ідентифікаційний код 44116011, місцезнаходження: 04655, м. Київ, вул. Шолуденка, буд.33/19) (далі по тексту також відповідач, ГУ ДПС у м. Києві).

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що спірна податкова вимога сформована в автоматичному режимі на підставі даних з інтегрованих карток платника податків позивача, оскільки на момент її формування згідно ІКП ТОВ «ВТК Оптіма» був наявний податковий борг у сумі 6120 грн, що мало наслідком також винесення спірного рішення про опис майна у податкову заставу.

Відповідач заначив, що податковий борг виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 26.02.2019 № у зв`язку з несвоєчасним поданням позивачем податкової звітності з ПДВ за період травень серпень 2018 року включно. Означене податкове повідомлення-рішення було направлене за місцезнаходженням позивача та повернуте без вручення з відміткою «за закінченням строку зберігання», а тому вважається врученим.

Таким чином, на думку відповідача, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що декларації з ПДВ з травня по жовтень 2018 року були подані пакетом 18.01.2019, що має наслідком відсутність підстав для застосування штрафних санкцій за повторне порушення протягом року за кожне несвоєчасне подання таких декларацій.

Відповідно до частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з частиною дев`ятою статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На підставі наведеного, ухвалою суду від 19.01.2024 суд постановив здійснювати подальший розгляд прави у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

у с т а н о в и в:

ТОВ «ВТК Оптіма» (ідентифікаційний код 42050766, місцезнаходження: 02192, м. Київ, вул. Жмаченка, 2, кв. 56) зареєстровано як юридична особа 05.04.2018, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Матеріалами справи підтверджено, що контролюючим органом проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності подання податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «ВТК Оптіма» за травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2018 року, результати якої оформлені актом від 21.02.2019 №5515/26-15-12-13-20 (далі по тексту також акт перевірки).

Перевіркою встановлено несвоєчасне подання податкової звітності з ПДВ в порушення вимог підпункту 49.18.1 (49.18.2) пункту 49.18 та пункту 49.12 статті 49 ПК України.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у м .Києві від 26.02.2019 № до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 6 120,00 грн за несвоєчасне (18.01.2019) подання податкових декларацій з ПДВ за травень жовтень 2018 року.

У зв`язку з наявністю в ІКП позивача податкового боргу контролюючим органом сформовано податкову вимогу від 05.06.2019 №266322-17, якою ТОВ «ВТК Оптіма» повідомлено про наявність станом на 04.06.2019 податкового боргу у сумі 6 120,00 грн з ПДВ.

Рішенням ГУ ДФС у м. Києві від 05.06.2019 №266327-17 про опис майна у податкову заставу відповідно до статті 89 ПК України вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності ТОВ «ВТК Оптіма».

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем цих податкової вимоги та рішення, позивач звернувся з даним позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі по тексту також - ПК України).

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні:

- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп.14.1.175 п.14.1);

- податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу (пп.14.1.153 п.14.1);

- податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом (пп.14.1.155 п.14.1).

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до пунктів 1 - 3 розділу ІІ Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 №610 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.07.2017 за №902/30770 (далі по тексту також Порядок №610), податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - ІТС) контролюючих органів.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога, крім загальних реквізитів, повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Пунктом 1 розділу IV Порядку №610 визначено, що податкова вимога надсилається (вручається) не раніше першого робочого дня після закінчення встановленого Кодексом граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Відповідно до підпункту 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 ПК України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Згідно з пунктом 89.2 статті 89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Право податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 89.3 статті 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку застосування податкової застави податковими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 №586 та зареєстрованого в Міністерства юстиції України 14.07.2017 за №859/30727, опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу (додаток 1), яке приймається керівником контролюючого органу (його заступником або уповноваженою особою). Рішення про опис майна у податкову заставу надається платнику податків, що має податковий борг.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 26.02.2019 № до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 6 120,00 грн за несвоєчасне (18.01.2019) подання податкових декларацій з ПДВ за травень жовтень 2018 року. Означене податкове повідомлення-рішення, направлене на адресу позивача засобами поштового зв`язку, повернуте без вручення на адресу контролюючого органу з відміткою «за закінченням терміну зберігання» 03.04.2019.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За приписами пунктів 42.2, 42.3 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Згідно з абзацом 6 пункту 42.4 статті 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 26.02.2019 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 6 120,00 грн за несвоєчасне (18.01.2019) подання податкових декларацій з ПДВ за травень жовтень 2018 року, вважається врученим 03.04.2019 позивачу.

Суд зазначає про відсутність в матеріалах справи жодних доказів оскарження означеного податкового повідомлення-рішення, як і відсутні докази його відкликання чи скасування, що свідчить про узгодження податкового боргу, який виник на підставі означеного податкового повідомлення-рішення.

У зв`язку з наявністю в ІКП позивача податкового боргу контролюючим органом сформовано податкову вимогу від 05.06.2019 №266322-17, якою ТОВ «ВТК Оптіма» повідомлено про наявність станом на 04.06.2019 податкового боргу у сумі 6 120,00 грн з ПДВ.

Рішенням ГУ ДФС у м. Києві від 05.06.2019 №266327-17 про опис майна у податкову заставу відповідно до статті 89 ПК України вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності ТОВ «ВТК Оптіма».

Верховний Суд у постановах від 21.06.2022 у справі №240/6321/20 та від 17.11.2021 у справі № 160/15095/20 дійшов висновку про те, що передумовою винесення податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову є наявність податкового боргу, тобто суми узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлені законом строки.

Крім того, у постанові від 29.01.2019 у справі № 826/17624/16 Верховний Суд вказав, що відсутність узгодженого грошового зобов`язання унеможливлює надання такому зобов`язанню статусу податкового боргу, відповідно є неможливим складання податковим органом вимоги про сплату боргу та, як наслідок, прийняття рішення про опис майна у податкову заставу у зв`язку із наявністю непогашеного податкового боргу.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною шостою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відтак, ключовим при вирішенні даного спору питанням є з`ясування факту наявності або відсутності податкового боргу, тобто податкового зобов`язання позивача, яке є узгодженим, проте не сплаченим у встановлені законом строки.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив про відсутність у нього податкового боргу, ненадходження на його адресу податкових повідомлень-рішень.

Відповідач, у свою чергу, зазначає, що на момент прийняття спірних податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу грошове зобов`язання, нараховане на підставі податкового повідомлення-рішення від 26.02.2019 №, було узгодженим.

Згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

За приписами пункту 58.2 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

При цьому, як вже зазначалося судом, згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 26.02.2019 №, на підставі якого виник податковий борг позивача, є узгодженим з огляду на те, що в силу положень пунктів 42.2, 42.4 статті 42 ПК України воно вважається врученим платнику податків ТОВ «ВТК Оптіма» 03.04.2019 та не оскражено протягом 10-денного строку з моменту вручення.

Означені обставини свідчать про узгодженість податкового боргу, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 26.02.2019 №, що має наслідком передчасність формування відповідачем спірної податкової вимоги про сплату такого податкового боргу та, відповідно, прийняття спірного рішення про опис майна у податкову заставу.

Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи положення статті 139 КАС України у суду відсутні підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.