Справа № 990/256/25
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 червня 2025 року

м. Київ

справа №990/256/25

адміністративне провадження №П/990/256/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бившевої Л.І.,

суддів: Блажівської Н.Є., Юрченко В.П., Хохуляка В.В., Гончарової І.А.,

розглянув матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (03109, м. Київ, вул. Генерала Шаповалова, 9) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 06.06.2025 подав до Верховного Суду як суду першої інстанції позов до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України «Про затвердження кодованих результатів практичного завдання, виконаного 03 - 07, 10 та 11.02.2025 (цивільна спеціалізація), 12 - 14, 17 - 21.02.2025 (кримінальна спеціалізація) кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14.09.2023 № 94/зп-23 (зі змінами)» від 17.04.2025 №87/зп-25 в частині встановлення кодованих результатів практичних завдань позивача №0000139 та №0053189;

- визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України «Про визначення загальних результатів першого етапу кваліфікаційного оцінювання «Складання кваліфікаційного іспиту» та допуск до другого етапу «Дослідження досьє та проведення співбесіди» кандидатів на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14.09.2023 №94/зп-23 (зі змінами)» від 17.04.2025 №89/зп-25, в частині, що стосується позивача - ОСОБА_1 , зокрема щодо затвердження загальних результатів першого етапу «Складання кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посади суддів апеляційних загальних судів у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14.09.2023 №94/зп-23 (зі змінами) та відмови позивачу - ОСОБА_1 в допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди», визнання позивача - ОСОБА_2 таким, що не підтвердив здатності здійснювати правосуддя в апеляційних загальних судах та припинення його участі у кваліфікаційному оцінюванні та оголошеному рішенням Комісії від 14.09.2023 №94/зп-23 (зі змінами) конкурсі на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах;

- зобов`язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України провести повторну оцінку практичних завдань позивача - ОСОБА_1 (код кандидата №0053189) в складі іншої колегії із зазначенням мотивів та обґрунтування виставлення балів за кожним визначеним Методичними вказівками критерієм оцінки практичного завдання.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2025 для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Стеценко С.Г, судді: Гриців М.І., Шарапа В.М., Бевзенко В.М., Єзеров А.А.

Ухвалою Верховного Суду від 13.06.2025 відведено суддю Стеценка С.Г. від участі у розгляді справи № 990/256/25.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2025 для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Бившева Л.І., судді: Блажівська Н.Є., Юрченко В.П., Хохуляк В.В., Гончарова І.А.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про наявність обставин, що зумовлюють залишення її без руху.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За змістом частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною восьмою статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України під час процедури проведення добору кандидатів на посаду судді, конкурсу на посаду судді чи призначення на посаду судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлюється місячний строк.

Предметом оскарження в межах заявленого позову є рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 17.04.2025 №87/зп-25 та від 17.04.2025 №89/зп-25.

Отже, з огляду на те, що оскаржувані рішення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України прийнято 17.04.2025, останнім днем на подання позову було 19.05.2025 (17-18.05.2025 вихідні дні).

Проте, до суду з позовною заявою позивач звернувся лише 06.06.2025, тобто з пропуском строку звернення до суду, встановленого частиною восьмою статті 122 КАС України.

Разом із позовною заявою подано клопотання, в якому позивач просить поновити строк звернення до адміністративного суду, посилаючись на те, що 29.04.2025 останній звернувся до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України із заявою про надання результатів (зошиту) виконання та оцінювання щодо другого рішення практичного завдання до кваліфікаційного іспиту. 08.05.2025 при особистій явці до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України позивач отримав завірені копії Зошиту для виконання практичного завдання та Екзаменаційну відомість щодо другого рішення практичного завдання. На підтвердження зазначених обставин позивач надав копію заяви від 29.04.2025.

Оцінюючи вказані доводи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, згідно з зазначеними нормами, законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення його прав, а й з об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, то його строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому слово «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Поняття «поважні причини пропуску процесуальних строків» є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Суд зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводити ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Отже, Суд перевіряє обставини пропуску строку на підставі клопотання особи, в якому наведено поважність причин такого строку та наданих нею доказів, яким може бути надано відповідну правову оцінку Судом.

При цьому під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За змістом пункту 8 Регламенту Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, затвердженого рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 13.10.2016 №81/зп-16 (далі - Регламент) принцип публічності у роботі Комісії полягає в тому, що засідання Комісії є відкритим, за винятком його закритої частини та закритих засідань Комісії. Інформація про засідання Комісії, перелік питань, що виносяться для розгляду на засіданні Комісії, результати засідань Комісії розміщуються на веб-сайті Комісії.

Відповідно до пункту 107 Регламенту копія рішення Комісії надається особі, стосовно якої його ухвалено, за відповідним зверненням такої особи.

Разом з тим, рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 17.04.2025 №87/зп-25 та від 17.04.2025 №89/зп-25 оприлюднено на офіційному веб-сайті Комісії і доступ до такої інформації є вільним, у зв`язку з чим позивач мав можливість ознайомитись зі змістом спірних в цій справі рішень ВККС з моменту їх оприлюднення на офіційному сайті цього державного органу.

При цьому, позивач, з моменту прийняття та оприлюднення спірних рішень на офіційному веб-сайті Комісії (17.04.2025), мав достатньо часу (до 19.05.2025) щоб звернутись до суду з цим позовом в межах тридцятиденного строку, який обраховується з дня їх прийняття.

Посилання позивача на те, що 29.04.2025 він звертався до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України із заявою про надання результатів (зошиту) виконання та оцінювання щодо другого рішення практичного завдання до кваліфікаційного іспиту не є обставиною, що свідчить про поважність причин пропуску строку звернення до суду з цією позовною заявою.

Отже, позивач у клопотанні про поновлення строку на звернення до суду у цій справі не зазначає об`єктивних причин, які унеможливлювали подання позовної заяви у визначений законом строк. Пропуск строку на звернення до суду через пасивну поведінку позивача щодо реалізації своїх процесуальних прав у цьому випадку не є поважною причиною пропуску строку.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для визнання наведених позивачем причин пропуску строку на звернення до адміністративного суду поважними.

Згідно з частинами першою та другою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з пунктом 11 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення даної норми позивачем в позовній заяві не зазначено власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Частиною третьою статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що при поданні фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з абзацом другим частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" станом на 1 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 грн.

Позивач заявив позовні вимоги про визнання протиправними та скасування двох рішень, а також похідну вимогу про зобов`язання вчинити дії, а отже у межах цього позову заявлено дві вимоги немайнового характеру.

Таким чином, за пред`явлення цієї позовної заяви необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2422,40грн.

До позовної заяви додано документ від 06.06.2025 про сплату судового збору у розмірі 1211,20грн.

Отже позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі 1211,20грн.

Частинами першою та другою статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, вказану позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин пропуску такого строку; документу про сплату судового збору у повному обсязі; власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 245, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати позивачеві десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачеві, що у разі неусунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява буде повернута з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

Л.І. Бившева

Н.Є. Блажівська

В.П. Юрченко

В.В. Хохуляк

І.А. Гончарова ,

Судді Верховного Суду