Справа № 640/20474/22
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про поновлення строку звернення до суду

09 червня 2025 року Справа №640/20474/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Троянової О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15.05.2019 № Ф-35689-17

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15.05.2019 № Ф-35689-17; визнання протиправними дій в частині нарахування боргу по ЄСВ (код бюджетної класифікації 71040000) в сумі 37 788,74 грн. та зобов`язання здійснити коригування даних в інформаційній системі органів ДПС (інформаційно-комунікаційній системі Головного управління ДПС у м. Києві) шляхом виключення з інтегрованої картки запису (даних, операції) про нарахування боргу по ЄСВ (код бюджетної класифікації 71040000) в сумі 37 788,74 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 грудня 2022 року позовну заяву відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до статей 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України. Витребувано у відповідача докази надіслання на адресу позивача та вручення останньому вимоги Головного управління ДФС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 15.05.2019 року № Ф-35689-17, які подати у строк, встановлений для подання відзиву. Призначено розгляд заяви представника позивача від 05.12.2022 року про поновлення строку на звернення до суду після надходження відзивів відповідача та витребуваних документів до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року суд прийняв до провадження адміністративну справу та призначив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Призначено розгляд заяви позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду під час розгляду справи по суті. Витребувано у Головного управління ДПС у м. Києві як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України в строк подання відзиву на позовну заяву докази надіслання на адресу ОСОБА_1 та вручення останньому вимоги Головного управління ДФС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 15.05.2019 року № Ф-35689-17.

Так, в обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що дізнався про спірну вимогу після отримання листа-відповіді № 441/ЗПІ/26-15-13-07-08 від 14.11.2022 від Головного управління ДПС у м. Києві. Зазначив, що пропустив строк на адміністративне оскарження з підстав, які жодним чином не залежали від його волевиявлення, обґрунтовано унеможливили своєчасне звернення до суду, оскільки позивач не знав і не міг знати про будь-яке нарахування йому боргу до відкриття виконавчого провадження, оскільки не отримував жодну інформацію про наявність боргу від Відповідача або будь-яких третіх осіб.

Розглянувши заяву позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно положень частини 2 статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно абзаців 4-6 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

На підставі аналізу наведених норм законодавства, суд зауважує, що платник єдиного внеску для захисту своїх законних прав має право на звернення до суду з позовом про оскарження вимоги по ЄСВ у межах строку, встановленого КАС України, а не Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Аналогічний висновок щодо строку звернення до суду з позовом про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску наведено у постанові Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 580/3469/19 та від 05.03.2021 у справі № 640/9172/20.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Суду як джерело права.

При визначенні місця рішень Європейського суду з прав людини в системі джерел вбачається доцільним підтримати загальновизнаний підхід стосовно того, що за своєю правовою природою рішення Європейського суду з прав людини є актами тлумачення Конвенції, а отже, як і прямі норми Конвенції та протоколів до неї, мають переважне застосування, порівняно із нормами національного законодавства, відповідно до положень частини другої статті 3 КАС України.

У рішенні від 27 червня 2000 року у справі «Ілхан проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично, не має абсолютного характеру і перевіряючи його виконання слід звернути увагу на обставини справи.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог.

Отже, як свідчить позиція ЄСПЛ у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Питання правової визначеності й передбачуваності є невід`ємною складовою верховенства права. У державі, яка керується принципом верховенства права, громадяни виправдано очікують, що вони можуть покладатися на попередні судові рішення в подібних справах, і таким чином можуть передбачати юридичні наслідки своїх дій чи бездіяльності.

Відповідно до частин першої, шостої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Вирішуючи питання про можливість поновлення позивачу пропущеного строку звернення до суду, суд враховує, що право на звернення до адміністративного суду з позовом є складовою права на судовий захист, що передбачено ст. 55 Конституції України.

Так, право громадянина на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

Пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для залишення позову без розгляду, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважною і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Поважними причинами пропущення строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами. Разом з тим, на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

Так, на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду позивачем надано до суду копію листа Головного управління ДПС у м. Києві від 14.11.2022 року №441/ЗПІ/26-15-13-07-08, яким повідомлено про обставини нарахування заборгованості зі сплати єдиного внеску та до якого додано копію спірної вимоги, а також копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №70206882 від 03.11.2022 року з виконання вимоги № Ф-35689-17У, виданої 15.05.2019.

При цьому, суд звертає увагу, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 грудня 2022 року, а також ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року було витребувано у Головного управління ДПС у м. Києві докази надіслання на адресу ОСОБА_1 та вручення останньому вимоги Головного управління ДФС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 15.05.2019 року № Ф-35689-17.

Водночас, станом на дату розгляду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду відповідачем не надано до суду витребувані докази.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню позивачу його процесуального права на звернення до суду, у відповідності до ч. 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд враховує судову практику Європейського Суду з прав людини.

Так, розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Європейський Суд з прав людини сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи "Белле проти Франції", "Ільхан проти Туреччини", "Пономарьов проти України", "Щокін проти України" тощо).

Також, у рішеннях від 13.01.2000 (справа "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії") та від 28.10.1998 (справа "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії") Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, а також з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя та гарантування права на судовий захист, суд вважає за доцільне визнати поважними причини пропуску строку звернення позивача до суду з адміністративним позовом та поновити цей строк.

Керуючись статтями 122, 241, 242, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду задовольнити.

Визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15.05.2019 № Ф-35689-17.

Ухвала відповідно до вимог частини першої статті 256 КАС України набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя О.В. Троянова