Справа № 280/11066/24
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2025 року м. Дніпросправа № 280/11066/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Щербака А.А., Баранник Н.П.,

за участю секретаря судового засідання: Тарантюк А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року (суддя 1-ї інстанції Богатинський Б.В.) в адміністративній справі №280/11066/24 за первісним позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

28.11.2024 Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 74302,58 грн із яких:

- 692,47 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код платежу 18010300 на р/р UA0008479) ГУК у Зап.обл/ТГм.Запоріжжя/18010300, код одержувача 37941997 в Казначейство України (ЕАП),

- 71 404,20 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код платежу 18010300 на р/р UA0008485) ГУК у Зап.обл/ТГсмтКушугум/18010300, код одержувача 37941997 в Казначейство України (ЕАП),

- 2205,91 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (код платежу 18010200 на р/р UA0008479) ГУК у Зап.обл/ТГм.Запоріжжя/18010200, код одержувача 37941997 в Казначейство України (ЕАП).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що станом на день подання позовної заяви за відповідачем рахується податковий борг у сумі 74302,58 грн. Платнику податків направлено податкову вимогу про сплату боргу, однак сума податкового боргу самостійно не сплачена, а отже сума боргу підлягає стягненню.

16 грудня 2024 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якій позивач за зустрічним позовом просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення прийняті 26.06.2024 Головним управлінням ДПС у Запорізькій області: № 0-0830-UA-0082704, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання у сумі 18 984,45 грн; № 0-0830-UA-0082704, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання у сумі 18 417,45 грн; № 0-0830-UA-0082704, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання у сумі 34 002,00 грн; № 0-0830-UA-0082704, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання у сумі 1457,53 грн; № 0-0830-UA-0082704, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання у сумі 748,38 грн.

У зустрічній позовній заяві, обґрунтовуючи протиправність податкових повідомлень-рішень, зазначено про прийняття їх із порушеням строку визначеного ст. 266 ПК України, та відсутності доказів права власності за ОСОБА_1 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 53,30 м2.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення прийняті 26.06.2024 Головним управлінням ДПС у Запорізькій області: № 0-0830-UA-0082704, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання у сумі 1457,53 грн та № 0-0830-UA-0082704, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання у сумі 748,38 грн.

В задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовлено.

Первісний позов Головного управління ДПС у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задоволений частково.

Стягнуто на користь бюджету з ОСОБА_1 податковий борг у сумі 71 404,20 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код платежу 18010300 на р/р UA0008485) ГУК у Зап.обл/ТГсмтКушугум/18010300, код одержувача 37941997 в Казначейство України (ЕАП).

В задоволенні решти первісних позовних вимог відмовлено.

На вказане рішення суду ОСОБА_1 та Головне управління ДПС у Запорізькій області подали апеляційні скарги.

Головне управління ДПС у Запорізькій області в апеляційній скарзі посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 та в частині відмови у позові податкового органу та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, а позов податкового органу задовольнити повністю.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції прийнято рішення з порушенням приписів ст. 266 ПК України, а саме податкові повідомлення-рішення, прийняття з порушенням строку визначеного ст. 266 ПК України, а отже підлягають скасуванню. У скарзі просить скасувати рішення суду в частинні відмови у задоволенні його позовних вимог та в частині задоволених позовних вимог податкового органу, та прийняти нове судове рішення про задоволення зустрічного позову повністю, та відмовити у задоволенні позову податкового органу.

Розгляд справи здійснено із застосуванням режиму відеоконференції.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги просив її задовольнити. У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 просив відмовити.

ОСОБА_1 , його представник, до суду апеляційної інстанції не з`явився, повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що за ОСОБА_1 обліковується податковий борг у розмірі 74 302,58 грн із яких:

- 692,47 грн, з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості,

- 71 404,20 грн, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості,

- 2205,91 грн, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості.

Відповідно до бази даних ІКС Податковий блок за відповідачем обліковуються об`єкти житлової нерухомості, розташовані за адресою:

- квартира, АДРЕСА_2 , загальна площа 34,02 м2;

- квартира, АДРЕСА_3 , загальна площа 64,99 м2;

- житловий будинок, АДРЕСА_1 , загальна площа 53,30 м2 (Дата державної реєстрації права власності 07.12.2023).

Відповідно до бази даних ІКС Податковий блок за відповідачем обліковуються об`єкти нежитлової нерухомості, розташовані за адресою:

- АДРЕСА_4 , загальна площа 566,70 м2, податковий період 2021-2023рр.

- Запорізька обл., Запоріжжя, вулиця Перемоги, будинок 32, прим.12, загальна площа 45,10 м2, податковий період 2023рр.

Головне управління ДПС у Запорізькій області 26.06.2024 сформовано податкові повідомлення-рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки:

- за 2023 рік:

№0-0830-UA0082704 на суму 1457,53 грн (квартира, АДРЕСА_3 , загальна площа 64,99 м2, податковий період 2023 рік),

№0-0830-UA0082704 на суму 748,38 грн (квартира, АДРЕСА_2 , загальна площа 34,02 м2, податковий період 2023 рік),

№0-0830-UA0082704 на суму 692,47 грн (нежитлове приміщення, АДРЕСА_5 , загальна площа 45,10 м2, податковий період 2023 рік),

№0-0830-UA0082704 на суму 18984,45 грн (нежитлове приміщення, АДРЕСА_4 , загальна площа 566,70 м2, податковий період 2023 рік),

- за 2022 рік:

№0-0830-UA0082704 на суму 18417,75 грн (нежитлове приміщення, АДРЕСА_4 , загальна площа 566,70 м2, податковий період 2022 рік),

- за 2021 рік:

№0-0830-UA0082704 на суму 34002,00 грн нежитлове приміщення, АДРЕСА_4 , загальна площа 566,70 м2, податковий період 2021 рік).

Зазначені податкові повідомлення-рішення надіслані платнику за податковою адресою рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та повернуті поштою не врученими з відміткою за закінченням терміну зберігання.

На адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу направлена податкова вимога форми Ф від 02 жовтня 2024 року №-0801, яка не була вручена та повернута на адресу позивача.

У зв`язку з несплатою відповідачем податкового боргу, позивач звернувся до суду з цим позовом на виконання наданих ПК України повноважень.

Відповідач вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, подав до суду зустрічну позовну заяву, у якій просить їх скасувати.

Суд першої інстанції задовольняючи частково зустрічний позов та скасовуючи частково податкові повідомлення-рішення дійшов висновку про те, що податковий орган здійснюючи нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на житлову нерухомість не врахував рішення органу місцевого самоврядування щодо встановлених пільг. Нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на нежитлову нерухомість податковим органом, як виснував суд, здійснено правильно, а отже частково задовольнив позов про стягення податкового боргу.

Колегія суддів погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 36.1. ст. 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 36.5. ст. 36 ПК України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пп. 20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до приписів ст. 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

База оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів. Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Сільські, селищні, міські ради встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

Пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються до: об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту; об`єкта/об`єктів оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності).

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку, зокрема: за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку.

Статтею 12 ПК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Якщо в рішенні органу місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків та/або зборів, а також податкових пільг з їх сплати не визначено термін його дії, таке рішення є чинним до прийняття нового рішення.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Запорізької міської ради від 28.01.2015 № 5 затверджено Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки), яким, зокрема, визначено, що база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 250 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 370 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, починаючи з 1 січня 2017 року становить 1 відсоток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування, за винятком об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, для яких встановлюється нульова ставка податку, а саме: - квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 120 кв. метрів.

Отже, рішення Запорізької міської ради є нормативно-правовим актом, яке в силу приписів закону, у тому числі Податкового кодексу України, є обов`язковим для сторін у справі.

Таким чином названим рішенням міськради, в порядку пп. 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 ПК України, встановлено пільгу зі сплати податку квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів.

З матеріалів справи встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить: квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа 34,02 м2 та квартира за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа 64,99 м2. Загальна площа об`єктів житлової нерухомості (квартир) позивача становить 99,01 м2.

Головним управлінням ДПС у Запорізькій області 26.06.2024 сформовані податкові повідомлення-рішення №0-0830-UA0082704 на суму 1457,53 грн (квартира, АДРЕСА_3 , загальна площа 64,99 м2, податковий період 2023 рік), №0-0830-UA0082704 на суму 748,38 грн (квартира, АДРЕСА_2 , загальна площа 34,02 м2, податковий період 2023 рік).

За встановлених обставин, оскільки у власності позивача перебувають квартири, загальна площа яких не перевищує 120 кв.м, ставка податку для таких об`єктів житлової нерухомості у 2023 році дорівнює нулю, а тому є правильними висновки суду першої інстанції, що підстави для визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, щодо таких об`єктів нерухомості у 2023 році відсутні.

Доводи скаржника податкового органу, про безпідставне врахування судом першої інстанції рішення органу місцевого самоврядування, оскільки воно суперечить приписам ПК України, колегія суддів відхиляє, оскільки правомірність рішення органу місцевого самоврядування, яким змінився порядок застосування пільги зі сплати податку до об`єкту оподаткування, при цьому сама пільга не скасовувалась, не є предметом оскарження в цій справі, повноваження міських (селищних, сільських) рад в частині встановлення місцевих податків і зборів хоча і визначені в тому числі Податковим кодексом України, проте є виключною "правовстановлюючою" компетенцією цих органів, правомірність реалізації якої не має перевірятися в межах цієї справи.

Щодо посилання податкового органу про перебування у власності ОСОБА_1 житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 53,30 м2.

Так матеріалами справи не підтверджено, що позивачу на праві власності належав житловий будинок заг. площею 53,3 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 . Це спростовується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яку подав податковий орган до суду (а.с. 10).

Проте оскаржені податкові повідомлення-рішення на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (житлові приміщення) та нарахування суми податку не включають у собі базу оподаткування для обчислення податку житловий будинок заг. площею 53,3 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищенаведене, є правильними висновки суду першої інстанції, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 26.06.2024 № 0-0830-UA0082704 та № 0-0830-UA0082704 є протиправними і підлягають скасуванню.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 26.06.2024 №0-0830-UA0082704, №0-0830-UA0082704, №0-0830-UA0082704, якими визначені суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

Так на праві власності ОСОБА_1 перебуває нежитлове приміщення, АДРЕСА_4 , загальна площа 566,70 м2.

Контролюючим органом прийняті 26.06.2024 податкові повідомлення-рішення:

№0-0830-UA0082704 на суму 18984,45 грн (нежитлове приміщення, АДРЕСА_4 , загальна площа 566,70 м2, податковий період 2023 рік),

№0-0830-UA0082704 на суму 18417,75 грн (нежитлове приміщення, АДРЕСА_4 , загальна площа 566,70 м2, податковий період 2022 рік),

№0-0830-UA0082704 на суму 34002,00 грн нежитлове приміщення, АДРЕСА_4 , загальна площа 566,70 м2, податковий період 2021 рік).

За позицією ОСОБА_1 , ці рішення прийняті без врахування приписів пп. 266.4.1, пп. 266.5.1. ст. 266 ПК України та рішення Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 19 червня 2020 року № 2, оскільки рішенням Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 19 червня 2020 року № 2 визначені ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2021 рік. Згідно з цим рішенням на всі типи/види нежитлової нерухомості місцевою радою встановлено ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в розмірі 0,5% або 0%, водночас, в розрахунку суми податку на нежитлову нерухомість за 2021 рік в податковому повідомленні-рішенні № 0-0830-UA-0082704 застосовано ставку податку в розмірі 1%.

Суд першої інстанції виснував про помилковість посилання ОСОБА_1 на рішення Кушугумської селищної ради від 19.02.2020 року №2 є безпідставними, у зв`язку з тим, що дія вказаного рішення не розповсюджується на смт. Малокатеринівка. У Додатку №1 до вищеназваного рішення, доданого позивачем до зустрічного позову, вказано, що адміністративно-територіальні одиниці або населені пункти, на які поширюється дія рішення ради смт.Кушугум Запорізького району.

Зазначені висновки суду не спростовані доводами апеляційної скарги.

ОСОБА_1 оскаржуючи судове рішення вказує на те, що податкові повідомлення-рішення прийняті з порушеням строку, визначеного ст. 266 ПК України.

Надаючи оцінку цим доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Отже, вказана норма, п.п. 266.7.2. п. 266.7 ст. 266 ПК України, визначає порядок і строки надсилання/вручення рішення контролюючого органу.

Норма, що визначає строки давності у ПК України закріплена у ст. 102 ПК України.

Відповідно до п.102.1 ст.102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Доповнення Законом № 2245-VIII від 07.12.2017 п. 266.10 ст. 266 ПК України пп. 266.10.3, а саме, що податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу, лише удосконалило правовий механізм регулювання суспільних правовідносин, а доповнення пп. 266.10.3 п. 266.10 ст. 266 ПК України стосуються саме нарахуванню, а не надсиланню/врученню рішення контролюючого органу.

Затримка у надісланні (врученні) контролюючим органом у встановлений п.п. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України строк оскаржуваних податкових повідомлень-рішень - до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком), може свідчити лише про процедуру їх направлення (вручення), яка не змінює суті спірних рішень, та не повинна сприйматись як безумовною підставою для висновку щодо протиправності спірних рішень суб`єкта владних повноважень і, як наслідок, для їх скасування.

Якщо податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом у межах компетенції, та з його форми можна чітко встановити його зміст, зокрема, порушення законодавства, згідно з яким визначено грошове зобов`язання платника податків, суму такого зобов`язання, таке рішення є правомірним, навіть у разі, коли порушено строки його надсилання (вручення), передбачені Податковим кодексом України.

Сам факт затримки контролюючим органом строків направлення податкового повідомлення-рішення не може бути підставою для звільнення платника податку від обов`язку щодо своєчасної сплати суми податку. У будь-якому випадку порушення строку направлення податкового повідомлення-рішення, жодним чином не впливає на його законність.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 13.02.2018року по справі №820/1975/17, від 28 лютого 2020 року у справі №804/4231/16.

Невручення, несвоєчасне вручення податкового повідомлення-рішення лише може свідчити про дату початку перебігу строку сплати нарахованого грошового зобов`язання, а також, а також звільнення від відповідальності за несвоєчасну його сплату, відповідно до пп. 266.10.2 п. 266.10 ст. 266 ПК України та не може свідчити про їх протиправність.

Враховуючи зазначене, доводи ОСОБА_1 про те, що податкові повідомлення-рішення прийняття з порушенням строку визначеного ст. 266 ПК України, а отже є такими, що підлягають скасуванню, є безпідставними та відхиляються судом апеляційної інстанції.

З огляду на висновок суду першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, про наявність підстав для визнання протиправними та скасування податкових повiдомлень-рiшень від 26.06.2024 №0-0830-UA0082704 та №0-0830-UA0082704 на загальну суму 2205,91 грн, та сплату відповідачем податкового зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням №0-0830-UA0082704 на суму 692,47 грн, то є правильними висновки суду першої інстанції про те, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню частково, і до стягненню належить сума податкового боргу у розмірі 71404,20грн.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року в адміністративній справі №280/11066/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 20 червня 2025 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник