Справа № 280/4408/24
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2025 року справа 280/4408/24

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Головко О.В., Ясенова Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпрі апеляційні скарги представника ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.07.2024 (суддя Чернова Ж.М.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про перерахунок грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористані дні відпустки, допомоги при звільненні

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14.05.2024 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправним нарахування і виплату грошового забезпечення з 01.01.2020 по 28.08.2021, допомоги для оздоровлення за 2020, 2021 роки, допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020, 2021 роки, компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2018 2021 роки, допомоги при звільненні без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2020 та 01.01.2021;

- зобов`язати здійснити перерахунок грошового забезпечення з 01.01.2020 по 31.12.2020, допомоги для оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до Постанови КМУ №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та провести їх виплату з компенсацією податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою КМУ №44 від 15.01.2004;

- зобов`язати здійснити перерахунок грошового забезпечення з 01.01.2021 по 28.08.2021, допомоги для оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2018 2021 роки, допомоги при звільненні з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до Постанови КМУ №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та провести їх виплату з компенсацією податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою КМУ №44 від 15.01.2004.

У відзиві на позовну заяву військова частина проти позову заперечувала, вказуючи, що пунктом 6 Постанови КМУ №103 від 21.02.2018 пункт 4 Постанову КМУ №704 від 30.08.2017 викладений в такій редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14». Однак, зміст приміток до додатків 1, 14 не був приведений у відповідність з цією постановою. Примітки не є нормами права, а носять інформативний характер. Скасування в судовому порядку пункту 6 Постанови КМУ №103 від 21.02.2018 не відновлює попередні положення пункту 4 Постанову КМУ №704 від 30.08.2017.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.07.2024 позов задоволений частково:

- визнано протиправним нарахування і виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з 29.01.2020 по 28.08.2021, допомоги для оздоровлення за 2020, 2021 роки, допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020, 2021 роки, компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2018 2021 роки, допомоги при звільненні без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2020 та 01.01.2021;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 29.01.2020 по 31.12.2020, допомогу для оздоровлення, допомогу для вирішення соціально-побутових питань з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до Постанови КМУ №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 01.01.2021 по 28.08.2021, допомогу для оздоровлення, допомогу для вирішення соціально-побутових питань, компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за 2018 2021 роки, допомогу при звільненні з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до Постанови КМУ №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Суд відмовив у задоволенні позовних вимог про перерахунок грошового забезпечення з 01.01.2020 оскільки пункт 6 Постанови КМУ №103 від 21.02.2018 скасований постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 та попередня редакція пункту 4 Постанову КМУ №704 від 30.08.2017 відновлена з 29.01.2018. Також суд дійшов висновку що вимога провести виплату з компенсацією податку з доходів фізичних осіб заявлена передчасно за відсутності спору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позову та повністю задовольнити позовні вимоги. Посилається на те, що відповідно до пункту 3 розділу ІІ Закону України №1774 від 06.12.2016, мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів, заробітної плати працівників та інших виплат, крім розрахунку щорічного обсягу фінансування статутної діяльності політичних партій. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01.01.2017. Відмова у компенсації податку з доходів фізичних осіб може привести до неефективного захисту прав позивача.

В апеляційній скарзі військова частина просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказують що зміни до Постанови КМУ №704 від 30.08.2017 щодо визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт, внесені в межах повноважень, визначених Конституцією та законами України. Тому при нарахуванні позивачу грошового забезпечення з 29.01.2020 по 28.08.2021 використовувався прожитковий мінімум станом на 01.01.2018. Кабінетом Міністрів України не вносились зміни стосовно застосування розміру прожиткового мінімуму для розрахунку грошового забезпечення.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», пунктом 4 якої передбачалось, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Пунктом 6 Постанови КМУ №103 від 21.02.2018, зокрема, пункт 4 Постанову КМУ №704 від 30.08.2017 викладений в такій редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14».

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнаний протиправним і скасований пункт 6 Постанови КМУ №103 від 21.02.2018.

Суд першої інстанції правильно вказав, що військова частина при визначені розміру грошового забезпечення не може керуватись нормами, визнаними в судовому порядку протиправними і скасованими. Починаючи з 29.01.2020 відсутні положення, які передбачають що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на 01.01.2018.

Оскільки зміни до пункту 4 Постанови КМУ №704 від 30.08.2017, внесені Постановою КМУ №103 від 21.02.2018, визнані протиправними і скасовані, тобто з 29.01.2020 цих змін не існує, логічним і послідовним є висновок що пункт 4 Постанови КМУ №704 від 30.08.2017 слід застосовувати в редакції до змін, визнаних протиправними.

Крім того, в примітках до додатків 1, 12, 13, 14 до Постанови КМУ №704 від 30.08.2017 зазначено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Суд першої інстанції при вирішенні спору обгрунтовано керувався висновком Верховного Суду у постанові від 15.03.2023 у справі №420/6572/22 що з дати ухвалення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 відновилась первинна редакція пункту 4 Постанови КМУ №704 від 30.08.2017. Постанови Верховного Суду, на які посилається представник позивача в апеляційній скарзі, не спростовують даний висновок. Зокрема, в постанові від 22.03.2023 у справі №340/10333/21 Верховний Суд зобов`язав видати довідку про розмір грошового забезпечення станом саме на 29.01.2020.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до частини 3 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям виплачуються грошова допомога на оздоровлення та державна допомога сім`ям з дітьми в порядку і розмірах, що визначаються законодавством України.

Відповідно до пунктів 1, 2, 6 розділу ХХІІІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули право на отримання щорічної основної відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення. Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям в разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (в тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням суми грошової допомоги. Військовослужбовцям, звільненим з військової служби, які мали право на грошову допомогу для оздоровлення та не отримали її протягом року, виплата цієї допомоги здійснюється на підставі наказу командира військової частини про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини, в якому оголошується про її виплату. Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 7, 9 розділу XXIV цього ж Порядку, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги. Виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням розміру допомоги.

Відповідно до пункту 6 розділу XХXI цього ж Порядку, розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, крім винагород з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Оскільки ОСОБА_1 має отримувати грошове забезпечення за період з 29.01.2020 по 28.08.2021 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020, на 01.01.2021 на відповідний тарифний коефіцієнт, окружний суд обгрунтовано зобов`язав нарахувати і виплатити допомогу для оздоровлення за 2020, 2021 роки, допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020, 2021 роки, компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, допомогу при звільненні з грошового забезпечення, визначеного шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020, на 01.01.2021 на відповідний тарифний коефіцієнт.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи, законні інтереси.

Колегія суддів погоджується з окружним судом, що на даний час відсутній спір між сторонами щодо компенсації податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою КМУ №44 від 15.01.2004.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення окружного суду в частині відмови в позові щодо компенсації податку з доходів фізичних осіб оскільки в даному випадку не відбулось порушень прав, свобод, інтересів позивача.

Керуючись статтями 241 244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.07.2024 без змін.

Постанова набирає законної сили з 20.06.2025 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді О.В. Головко

судді Т.І. Ясенова