Справа № 420/34671/23
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в якому позивач просить суд:

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 деталізований розрахунок виплат грошових коштів проведений ОСОБА_1 на підставі наказу № 173 від 20.06.2023 року (розміри, нарахування) та повідомити правові підстави не нарахування та не виплаті грошових коштів ОСОБА_1 від моменту звільнення з військової служби.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.08.2023 року представником ОСОБА_1 адвокатом Вроною А.В. до військової частини НОМЕР_1 через засоби поштового зв`язку було направлено адвокатський запит № 792-08/23, в якому останній просив надати деталізований розрахунок виплат грошових коштів проведений ОСОБА_1 на підставі наказу № 173 від 20.06.2023 року (розміри, нарахування) та повідомити правові підстави не нарахування та не виплаті грошових коштів ОСОБА_1 від моменту звільнення з військової служби. Однак як зазначає позивач, до теперішнього часу військовою частиною НОМЕР_1 не було надано відповіді на вищевказаний адвокатський запит. З огляду на вищевикладене, у зв`язку із бездіяльністю службових осіб військової частини НОМЕР_2 позивач звернувся до суду з даним позовом.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому з позовними вимогами не погоджується, вважає їх необґрунтованими. Відповідач зазначає, що були відібрані пояснення у начальника групи персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 де вказано: «По суті заданих мені питань можу пояснити наступне , що за період з 01.08.2023 року по теперішній час, від колишнього військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 громадянина ОСОБА_1 , або його представника, письмових звернень, заяв, адвокатських запитів, або рапортів що до надання деталізованого розрахунку коштів при звільнені, на реєстрацію для подальшої реалізації до стройової частини не надходило. Також повідомляю що адвокатський запит № 792-82/23 від 01 серпня 2023 року відсутній в журналі вхідних документів.». За вхідним номером №1257 від 19.02.2024р. Також відповідач звертає увагу, що 05.12.2023 року на адресу військової частини НОМЕР_1 через засоби СЄДО, надійшов запит від ІНФОРМАЦІЯ_1 №10/4874 від 04.12.2023 року, що до надання документів на позивача для оформлення пенсії та інвалідності. В подальшому було підготовлено відповідний перелік документів серед яких відмічається довідка-розрахунок що до виплати коштів при звільнені № 101 від 09.12.2023 року, та направлено 10.12.2023 року за адресатом. Крім того, відповідач вважає, що під час звільнення Позивача із військової служби , будь-яких порушень законних прав свобод та інтересів позивача, не допустив.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне: ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом від 01 серпня 2023 року в якому просив надати: деталізований розрахунок виплат грошових коштів проведений ОСОБА_1 на підставі наказу №173 від 20.06.2023 року (розміри, нарахування); повідомити правові підстави ненарахування та невиплати грошових коштів ОСОБА_1 від моменту звільнення з військової служби.

Відповіді на зазначений запит відповідачем не надано.

Згідно пояснень начальника групи персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_3 від 19.02.2024 року зазначено, що за період з 01.08.2023 року по теперішній час, від колишнього військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 громадянина ОСОБА_1 , або його представника, письмових звернень, заяв, адвокатських запитів, або рапортів що до надання деталізованого розрахунку коштів при звільнені, на реєстрацію для подальшої реалізації до стройової частини не надходило. Також повідомлено що адвокатський запит № 792-82/23 від 01 серпня 2023 року відсутній в журналі вхідних документів.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Окрім цього, статтею 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

В свою чергу, порядок подання адвокатського запиту регламентовано статтею 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI від 05.07.2012.

Так, згідно з частиною 1 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатський запит - це письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз`яснень положень законодавства.

Надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.

У разі якщо задоволення адвокатського запиту передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як десять сторінок, адвокат зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір таких витрат не може перевищувати граничні норми витрат на копіювання та друк, встановлені Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Частиною 3 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги: звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб); представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами; ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для адвокатської діяльності документами та матеріалами, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом; збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою.

Так, на підставі Законів України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» позивач направив на адресу Військової частини НОМЕР_1 адвокатський запит №792-08/23 від 01.08.2023, в якому просив надати: деталізований розрахунок виплат грошових коштів проведений ОСОБА_1 на підставі наказу №173 від 20.06.2023 року (розміри, нарахування); повідомити правові підстави ненарахування та невиплати грошових коштів ОСОБА_1 від моменту звільнення з військової служби.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву вказує, що адвокатський запит не надходив.

Згідно з частиною 8 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (надалі, також - Правила надання послуг поштового зв`язку, Правила №270), оператори поштового зв`язку надають послуги з пересилання внутрішніх та міжнародних поштових відправлень, поштових переказів, зокрема, до внутрішніх поштових відправлень належать: листи - прості, рекомендовані, з оголошеною цінністю.

Положеннями частини 11 Правил надання послуг поштового зв`язку визначено, що поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю.

Відповідно до частини 19 Правил надання послуг поштового зв`язку, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Так, аналіз норм Правил надання послуг поштового зв`язку дає підстави для висновку, що означеними Правилами визначив в окремі категорії поштових відправлень, рекомендовані листи та листи з оголошеною цінністю.

Частиною 2 Правил надання послуг поштового зв`язку зазначено, що розрахунковий документ - документ встановленої, відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Приписами статті 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» від 04.10.2001 №2759-III передбачено порядок надання поштового зв`язку, зокрема, у абзаці 3 вказано, що у договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. У договорі, стороною якого є національний оператор зв`язку, укладеному у будь-якій формі, має міститися попередження про недопущення пересилання письмової кореспонденції, виконаної і розтиражованої друкарським способом, без вихідних даних (тираж, назва друкарні, номер замовлення та інше). За недотримання цієї вимоги несе відповідальність оператор поштового зв`язку.

Відтак, з огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що належними доказами надіслання рекомендованого листа є квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкт поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати касаційного адміністративного суду в постанові від 20.06.2018 у справі №820/1186/17.

Позивачем надано докази направлення листа а саме фіскальний чек від 01.08.2023 року за №264.

Відповідач вказує на наявність письмових пояснень начальника групи персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_3 від 19.02.2024 року в яких зазначено, що за період з 01.08.2023 року по теперішній час, від колишнього військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 громадянина ОСОБА_1 , або його представника, письмових звернень, заяв, адвокатських запитів, або рапортів що до надання деталізованого розрахунку коштів при звільнені, на реєстрацію для подальшої реалізації до стройової частини не надходило. Також повідомлено що адвокатський запит № 792-82/23 від 01 серпня 2023 року відсутній в журналі вхідних документів відповідь на адвокатський запит.

Однак суд критично ставиться до вказаних пояснень оскільки в них не зазначено кому адресовані вказані пояснення, які питання ставились, більше того не надано належних та допустимих доказів щодо ненадходження запиту (копії журналу вхідної кореспонденції тощо.).

Враховуючи викладене, суд вважає, що задля ефективного захисту порушених прав позивача необхідно зобов`язати відповідача розглянути адвокатський запит адвоката Врона Андрія Валентиновича в інтересах ОСОБА_1 від 01.08.2023 року №792-08/23 відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»..

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до частини 4 цієї ж статті у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Також суд зазначає, що питання юрисдикції спорів щодо ненадання відповіді на адвокатський запит було предметом судового розгляду Великої Палати Верховного Суду в справах №686/23317/13, №826/7244/18, №826/5331/18.

У постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 826/7244/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що розгляд скарг на дії чи бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо неналежного розгляду адвокатського запиту про надання інформації, яка не є наслідком проведення досудового розслідування у конкретному кримінальному провадженні, віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

У рішенні від 17.12.2019 у справі №826/5331/18 Велика Палата Верховного Суду, переглядаючи справу за позовом до Антимонопольного комітету України щодо ненадання інформації за зверненням адвоката Антимонопольного комітету України із адвокатським запитом про надання копій документів та інформації про результати проведення перевірки дотримання законодавства певним підприємством про захист економічної конкуренції та зобов`язання надати таку інформацію, зазначила, що позов про бездіяльність розпорядника інформації із розгляду запиту на інформацію позивач подав до адміністративного суду із посиланням на положення Закону №2939-VI. Велика Палата Верховного Суду у цій справі не погодилась з висновком суду апеляційної інстанції про те, що вимоги позивача щодо надання відповіді на його адвокатський запит не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Крім того, Велика Палата Верховного Суду визнала посилання в оскаржуваній постанові Шостого апеляційного адміністративного суду на висновки, викладені у постанові Великої Плати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №686/23317/13-а безпідставними, оскільки правовідносини у цій справі не є подібними до правовідносин у справі № 686/23317/13-а, у якій, на відміну від справи, що розглядається, адвокатський запит був спрямований на контроль за виконанням судового рішення у цивільній справі.

Таким чином, суд зазначає, що спір, який є предметом розгляду цієї справи, є адміністративним, адже відповідач діє у спірних правовідносинах як суб`єкт владних повноважень (розпорядники запитуваної інформації).

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати військову частину Військову частину НОМЕР_1 розглянути адвокатський запит адвоката Врона Андрія Валентиновича в інтересах ОСОБА_1 від 01.08.2023 року №792-08/23 відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.К. Василяка