Справа № 160/34192/24
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2025 року м. Дніпросправа № 160/34192/24
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2025р. у справі № 160/34192/24
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

24.12.2024р. ОСОБА_1 з допомогою засобів поштового зв`язку звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, судом першої інстанції позов зареєстрований 26.12.2024р. /а.с.1-8/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.12.2024р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у справі №160/34192/24 та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін /а.с.25/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що ГУ ПФУ у Львівській області безпідставно відмовив йому у призначенні пенсії по інвалідності, а тому, просив суд: - визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 27.08.2024р. за № 33 про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в призначенні пенсії за інвалідність відповідно до ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; - зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 період роботи на посаді тракториста-машиніста в колгоспі «Більшовик»/КСП «Більшовик» з 01.08.1988р. по 25.08.1997р. та період роботи з 26.08.1997р. по 01.03.1999р. на посаді тракториста Малого підприємства «Нібас»; - зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , , ІНФОРМАЦІЯ_1 про призначення пенсії по інвалідності відповідно до ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти рішення у встановленому порядку з урахуванням висновків суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2025р. у справі №160/34192/24 позовні вимоги задоволено частково; визнано протиправним та скасоване рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 27.08.2024р. за № 33 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідності відповідно до ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи на посаді тракториста-машиніста в колгоспі «Більшовик»/КСП «Більшовик» з 01.08.1988р. по 25.08.1997р. та період роботи з 26.08.1997р. по 01.03.1999р. на посаді тракториста Малого підприємства «Нібас»; зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності відповідно до ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти рішення у встановленому порядку з урахуванням висновків суду; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено /а.с.101-104/.

Відповідач - ГУ ПФУ у Львівській області, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, за допомогою засобів поштового зв`язку 07.03.2025р. подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, яка зареєстрована судом 17.03.2025р.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.03.2025р. у справі № 160/34192/24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ у Львівській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2025р. у справі № 160/34192/24 та з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи №160/34192/24.

Матеріали справи №160/34192/24 надійшли до суду апеляційної інстанції 04.04.2025р.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.04.2025р. у справі №160/34192/24 справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 27.05.2025р., про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи.

Відповідач ГУ ПФУ у Львівській області, посилаючись у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного законодавства, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 18.02.2025р. та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач правом на подачу письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , позивач у справі, 19.08.2024р. звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії по інвалідності, ця заява за принципом екстериторіальності розглянута ГУ ПФУ у Львівській області, яким за результатами розгляду заяви прийнято рішення № 33 від 27.08.2024р. про відмову у призначенні пенсії, яке обґрунтовано тим, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи, а саме:

- період роботи згідно записам трудової книжки з датою заповнення 26.01.1998р., оскільки дату народження та дату заповнення на титульній сторінці дописано і не завірено належнім чином. Для зарахування періоду роботи, необхідно надати уточнюючу довідку про періоди роботи, видану на підставі первинних документів;

- період роботи в колгоспі з 1986р. по 1997р., згідно архівної довідки про встановлений мінімум та фактичну кількість відпрацьованих вихододнів № 206/26 від 09.08.2024р., оскільки в довідці зазначено неповне по батькові заявника. Довідка потребує перевірки на відповідність первинним документам;

- період роботи з 26.08.1997р. по 01.03.1999р., згідно архівної довідки № 207/26 від 09.08.2024р. , оскільки в наказі про прийняття на роботу зазначено неповне по-батькові особи. Довідка потребує перевірки на відповідність первинним документам.

І саме це рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії є предметом оскарження у цій справі.

Колегія суддів, надаючи оцінку спірних відносинам, що виникли між сторонами у цій справі, вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідні положення містить і постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993р., якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 3 зазначеного Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У разі, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У постанові Верховного Суду від 17.09.2024р. у справі № 440/4164/23 суд зазначив, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Неналежне оформлення трудової книжки не може бути підставою для виключення періодів роботи з трудового стажу позивачки, які дають їй право на призначення пенсії, оскільки відповідальність за порядок ведення трудової книжки покладено безпосередньо на посадових осіб установи-роботодавця.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 28.01.2025р. у справі № 300/8132/23 зазначив, що запис у трудовій книжці не є безумовним доказом про період роботи особи у разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності відповідної інформації; неправильне оформлення печатки підприємства може вказувати на неточності в трудовій книжці та ставити під сумнів достовірність відомостей про зазначені в ній періоди роботи; у разі виявлення неточностей у трудовій книжці для підтвердження трудового стажу можна використовувати дані з реєстрів, довідки, виписки, трудові договори та інші відповідні документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно відомостей, які містяться в трудовій книжці позивача від 26.01.1998р. він працював на наступних посадах:

- з 01.08.1988р. по 25.08.1997р. трактористом-машиністом у колгоспі «Більшовик»/КСП «Більшовик»;

- з 26.08.1997р. по 01.03.1999р. трактористом Малого підприємства «Нібас».

На час заповнення трудової книжки діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СССР від 20.06.1974р. №162 (в редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.1985р. №252 зі змінами, внесеними постановою Державним комітетом СРСР з праці та соціальних питань від 19.10.1990р. №412).

Згідно із пунктами 2.2, 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої 20.06.1974р. ДК СРСР по праці і соціальним питанням (у редакції, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в спірні періоди роботи) заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу. Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, перевід на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу.

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої 20.06.1974р. ДК СРСР по праці і соціальним питанням (у редакції, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в спірні періоди роботи) питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання за обліку, врегульовано постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 06.09.1973р. №656 «Про трудові книжки робітників та службовців» та даною Інструкцією.

Згідно із пунктом 1 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦРПС від 06.09.1973р. №656 «Про трудові книжки робітників та службовців» встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих та державних службовців, кооперативних і громадських підприємств, установ та організацій, що пропрацювали більше 5 днів, в тому числі на сезонних та тимчасових роботах, а також на позаштатних працівників при умові, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 13 вказаної постанови «Про трудові книжки робітників та службовців» передбачено, що при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та подяки, занесені до трудової книжки за час роботи на даному підприємстві, в установі, підприємстві засвідчуються підписом керівника або спеціально уповноваженої особи та печаткою.

Відповідно до пункту 18 вказано постанови відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несуть спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації.

Разом з тим обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.

Суд першої інстанції вірно встановив, що позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи і ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження його трудового стажу. А зазначення неповного по-батькові позивача не може бути підставою для виключення цих періодів роботи з трудового стажу, оскільки він не може відповідальності за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки.

Суд першої інстанції обґрунтовано посилався на те, що доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо періодів роботи позивача відповідач суду не надав, а тому безпідставно не врахував до страхового стажу спірні періоди.

Колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не приймалось рішення по суті заяви позивача, а відтак саме Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області має вчинити дії щодо зарахування спірного періоду до страхового стажу та повторно розглянути заяву про призначення пенсії

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відмовляючи у призначенні позивачу пенсії по інвалідності ГУ ПФУ у Львівській області діяв протиправно, а отже вимоги позивача є обґрунтованими та судом першої інстанції обраний ефективний спосіб захисту порушеного права позивача.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 18.02.2025р. у цій справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2025р. у справі №160/34192/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Постанову виготовлено та підписано 18.06.2025р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова