Справа № 160/32053/24
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2025 року м. Дніпросправа № 160/32053/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року

у справі № 160/32053/24

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив:

- протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» стосовно виключення позивача з військового обліку, який був засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» стосовно виключення позивача з військового обліку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача він виключений з військового обліку на підставі пункту «г» частини 5 статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у редакції діючий на той час), про що у паспорті проставлено відповідну відмітку. Виключення з військового обліку відбулось на підставі вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.02.2000 року у справі №1-49/2000, яким позивача засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Позивач зазначає, що на теперішній час в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відсутня інформація про виключення позивача з військового обліку, проте вказано, що дані уточнено вчасно, інформація в реєстрі оберіг неповна, не на обліку. 22.08.2024 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про внесення змін до Реєстру з проставленням відмітки про виключення з військового обліку, проте відповіді надано не було. 21.10.2024 року позивач звернувся з аналогічною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , на що листом від 28.10.2024 року повідомлено, що у зв`язку з внесенням змін до Закону №2232-ХІІ було виключено норму про виключення з військового обліку осіб, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину. Для постановки на військовий облік та уточнення своїх облікових даних необхідно з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не розгляду заяви позивача від 22.08.2024 про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення з військового обліку.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути заяву позивача від 22.08.2024 щодо виключення з військового обліку та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі стосується бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка полягає у не розгляді заяви позивача від 22.08.2024 щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Доказів того, що заява позивача від 22.08.2024 розглянута у встановленому законом порядку, матеріали справи не містять.

Суд зауважив, що відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки доказів того, що заява позивача від 22.08.2024 розглянута у встановленому законом порядку, матеріали справи не містять, суд дійшов висновку, що в межах цих правовідносин наявна протиправна бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Скаржник вказує, що він не належить до жодної з категорій осіб, які перераховані у ч.1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Вважає, що виключення громадянина з військового обліку як такого, що раніше був засуджений за позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, свідчить про те, що держава в особі компетентного органу прийняла рішення про звільнення такої особи від виконання військового обов`язку. Зазначає, що ним надано документ, які підтверджує виключення з військового обліку. Звертає увагу, що відомості про позивача були внесені до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, але не в повному обсязі. Зазначає, що оскільки позивач не є військовозобов`язаним, відомості про нього взагалі не підлягали внесенню до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.02.2000 у справі №1-49/2000 позивача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого нормами ст. 229-6 КК України, на підставі ст. 43 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Відповідно до сформованої в «Резерв+» інформації з реєстру Оберіг зазначено, що інформація про позивача в реєстрі Оберіг неповна, необхідно звернутись в ТЦК за місцем реєстрації або постійного проживання для уточнення даних. Не на обліку.

22.08.2024 позивач засобами поштового зв`язку звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення його з військового обліку.

Заяву з описом вкладення та додатками направлено поштою 22.08.2024 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 вручено 26.08.2024, що підтверджується трекінгом АТ «Укрпошта».

Не отримавши від ІНФОРМАЦІЯ_2 відповіді за своєю заявою від 22.08.2024, вважаючи протиправною бездіяльність щодо не внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» про виключення з військового обліку, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16 березня 2016 року № 1951-VIII Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Відповідно до статті 3 Закону № 1951-VIII основними засадами ведення Реєстру є: 1) обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) повнота та актуалізація відомостей Реєстру про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 3) захищеність Реєстру та внесених до нього відомостей - держава гарантує захист бази даних Реєстру від несанкціонованого доступу та зловживання доступом, незаконного використання відомостей Реєстру, порушення цілісності бази даних Реєстру та його апаратного чи програмного забезпечення, а також гарантує дотримання законодавства щодо захисту персональних даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, наявних у Реєстрі.

Оформлення документів військового обліку громадян України здійснюється з використанням засобів Реєстру.

Відповідно до ст.5 Закону № 1951-VIII держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Частиною 1 статті 6 Закону № 1951-VIII передбачено, що до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону № 1951-VIII призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право:

1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;

2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.

Призовник, військовозобов`язаний та резервіст зобов`язаний подавати до органу ведення Реєстру достовірну інформацію про свої персональні дані, що вносяться до Реєстру.

Відповідно до ч.3 ст.13 Закону № 1951-VIII до Реєстру вносяться відомості, визначені статтею 6 цього Закону, одержані від призовників, військовозобов`язаних та резервістів або шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону № 1951-VIII ведення Реєстру включає:

1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;

2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;

3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.

Актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною (ч.3 ст.14 Закону № 1951-VIII).

Таким чином, встановлене законодавцем право призовника, військовозобов`язаного та резервіста звертатися в порядку до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру пов`язано з обов`язком органу ведення Реєстру (яким в даному випадку є відповідач) розглянути таку заяву, перевірити відповідність персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним і привести відомостей Реєстру у відповідність з персональними даними призовника, військовозобов`язаного та резервіста.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що керуючись приписами ст. 9 Закону №1951-VIII 22.08.2024 позивач засобами поштового зв`язку звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення його з військового обліку. Однак, вищевказана заява позивача відповідачем розглянута не була, докази зворотного матеріали справи не містять.

Відтак, за встановлених у справі обставин та правового регулювання суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що у спірних відносинах відповідачем допущена бездіяльність, яка полягає у не розгляді заяви позивача від 22.08.2024 про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення позивача з військового обліку.

Суд першої інстанції, застосовуючи ч.2 ст.9 КАС України, дійшов правильного висновку, що з метою належного захисту прав позивача позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не розгляду заяви позивача від 22.08.2024 та зобов`язання відповідача розглянути означену заяву та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

При цьому суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В даному випадку саме відповідач наділений відповідними повноваженнями стосовно розгляду заяви позивача та перевірки вказаних ним відомостей і внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

З огляду на залишення поданої заяви позивача від 22.08.2024 без реагування та не прийняття жодного рішення за наслідками її розгляду, суд не може підміняти територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, як орган ведення Реєстру, щодо перевірки наведених у заяві та в доданих до неї документах відомостей та внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року у справі № 160/32053/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко

суддя А.В. Суховаров