Справа № 340/6926/24
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2025 року м. Дніпросправа № 340/6926/24
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року (суддя Притула К.М.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якій позивач просить суд:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 30.09.2024 №75 про відмову у призначені ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно з ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» відповідно до вислуги, яка становить 25 років 1 місяць 9 днів, з яких: 16 років 11 місяців 23 дні - стаж роботи на посадах прокурорів; 8 років 1 місяць 16 днів - вислуга років в органах внутрішніх справ, з яких 3 роки 10 місяців 19 днів - проходження служби (навчання) в вищому навчальному закладі МВС України Національна академія внутрішніх справ України;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити ОСОБА_1 з 19.09.2024 пенсію за вислугу років згідно з ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратур» відповідно до вислуги, яка становить 25 років 1 місяць 9 днів, з яких: 16 років 11 місяців 23 дні - стаж роботи на посадах прокурорів; 8 років 1 місяць 16 днів - вислуга років в органах внутрішніх справ, з яких З роки 10 місяців 19 днів - проходження служби (навчання) в вищому навчальному закладі МВС України Національна академія внутрішніх справ України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.09.2024 ним подано заяву про призначення пенсії за вислугу років, відповідно до ч.1 ст.86 Закону України про прокуратуру». Головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області за результатами розгляду заяви прийнято рішення № 75 від 30.09.2024 відмовлено у призначені пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу за вислугу років.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 30.09.2024 №75 про відмову у призначені ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно з ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратур».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.09.2024 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014, з урахуванням висновків суду.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржником зазначено, що заяву позивача розглянуто за принципом екстериторіальності та прийнято рішення від 30.09.2024 № 75, яким відмовлено у призначені пенсії за вислугу років згідно Закону № 1697 у зв`язку з відсутністю необхідного стажу

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 19.09.2024 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Зазначену заяву за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії №75 від 30.09.2024 у зв`язку із відсутністю необхідного стажу (вислуги років).

Зокрема, в оскаржуваному рішенні зазначено, що відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» пенсія за вислугу років призначається незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

При цьому, вислуга років позивача станом на 30.09.2024 становить 23 роки 07 місяців 29 дні з необхідних 25 років (а.с.115).

Також, з оскаржуваного рішення слідує, що головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області не заперечується достатність стажу роботи позивача на посадах прокурорів. Так, стаж роботи ОСОБА_1 на посадах прокурорів складає 16 років 11 місяців 23 дні з необхідних для призначення пенсії - 15 років.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (далі Закон №1697-VII).

Положеннями ст.86 Закону №1697-VII визначено підстави та порядок призначення пенсії за вислугу років.

За змістом ч.1 ст.86 Закону №1697-VII прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Відповідно до ч.2 ст.86 Закону №1697-VII пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно з ч.6 ст.86 Закону №1697-VII до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Таким чином, норми ч.6 ст.86 Закону №1697-VІІ передбачають зарахування до стажу часу роботи особи на посадах державних службовців за наявністю у особи вищої юридичної освіти.

За змістом ч.8 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.

За частиною 13 статті 86 Закону №1697-VII, пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Таким чином, необхідною умовою для призначення пенсії за вислуги років є наявність на день звернення необхідного стажу роботи, що зараховується до вислуги років у розмірі 25 років, з якого обов`язкова наявність стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Судом встановлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №75 від 30.09.2024 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років на підставі статті 86 Закону України «Про прокуратуру», з огляду на те, що згідно наявними документами стаж по вислузі років складає 23 роки 01 місяць 14 днів (з необхідних 25 років), в тому числі 16 років 11 місяців 23 дні робота на посадах прокурорів.

Спірним у цій справі є наявність у позивача необхідної вислуги років 25 років, яка б давала позивачу можливість реалізувати своє право на призначення пенсії відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

Позивач наголошує, що до вислуги років, яка дає право на призначення пенсії відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» відповідачем не зараховано період його навчання в Національній академії внутрішніх справ у період з 01.09.1999 по 20.06.2003.

Згідно з рішенням № 75 від 30.09.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за результатами розгляду заяви прийнято, що позивач має стаж роботи на прокурорських посадах станом на - 16 років 11 місяців 23 дні.

Довідкою, виданою Національною академією внутрішніх справ підтверджується той факт, що ОСОБА_2 наказом від 24.07.1999 №439 зарахований на навчання курсантом 1-го курсу факультету підготовки кадрів кримінальної міліції з присвоєнням спеціального звання «рядовий міліції» з 02.08.1999. У зв`язку з завершення навчання наказом від 20.06.2003 №32 йому присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста

Матеріали справи свідчать, що позивач навчався та закінчив у 2003 році Національну академію внутрішніх справ України і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» та здобув кваліфікацію юриста, що підтверджується безпосередньо наявною копією диплома серії НОМЕР_1 від 20.06.2003.

Суд апеляційної інстанції зазначає про необхідність зарахування до стажу позивача, що дає право на отримання пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», строк навчання у Національній академії внутрішніх справ у загальну вислугу (стаж) та стаж роботи на посадах прокурора з огляду на таке.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (в редакції, чинній на час навчання позивача) військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній з захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам до загального стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 3 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено види військової служби, а саме:

- строкова військова служба;

- військова служба за контрактом солдатів і матросів, сержантів і старшин;

- військова служба за контрактом прапорщиків і мічманів;

- військова служба (навчання) за контрактом курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають кафедри військової підготовки (факультети військової підготовки, відділення військової підготовки, інститути військової підготовки) з програмами підготовки на посади осіб офіцерського складу;

Далі - вищі навчальні заклади, які мають військові навчальні підрозділи.

- військова служба за контрактом осіб офіцерського складу;

- військова служба осіб офіцерського складу за призовом;

- кадрова військова служба осіб офіцерського складу, зарахованих до Збройних Сил України та інших військових формувань до запровадження військової служби за контрактом.

Частиною 2 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачалося, що громадяни, які прийняті на військову службу і навчаються у вищих військових навчальних закладах або вищих навчальних закладах, де є військові навчальні підрозділи, і не мають звань прапорщиків або мічманів та офіцерського складу, є курсантами, а ті, які мають такі звання, - слухачами.

Відповідно постанови КМУ «Про створення єдиної системи військової освіти» від 15 грудня 1997 року №1410 (в редакції, чинній на час навчання позивача) затверджено перелік вищих навчальних закладів, що входять до єдиної системи військової освіти, в абзаці 1 п.3 якого (переліку) включено вищі навчальні заклади МВС, зокрема Національна академія внутрішніх справ, в якій навчався позивач.

Колегія суддів зазначає, що з аналізу наведених вище норм слідує, що час навчання позивача в Національній академії внутрішніх справ, яка відноситься до вищих навчальних закладів, що входять до єдиної системи військової освіти, відповідно до приписів ч. 3 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», слід вважати військовою службою.

Крім того, відповідно до частин 2 та 3 статті 18 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-ХІІ (в редакції, яка діяла на час навчання позивача у навчальному закладі системи МВС України), особи, прийняті на службу до міліції, в тому числі слухачі й курсанти шкіл міліції, які перебувають на військовому обліку, на час служби знімаються з нього і перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ України. Навчання у школах Міністерства внутрішніх справ України після здобуття середньої освіти прирівнюється до проходження військової служби.

Наказ Міністра внутрішніх справ України №62 від 14.02.2008 «Про затвердження Положення про вищі навчальні заклади Міністерства внутрішніх справ України» визначає, що статус «курсант» надається особам рядового та молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ (військовослужбовцям, що не мають звань офіцерів), які навчаються у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України.

У відповідності до положень п. 3 ч. 1 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Згідно з положеннями ч. 2 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Системний аналіз вищенаведених нормативних приписів дозволяє стверджувати, що навчання у Національній академії внутрішніх справ, зокрема, у період з 1999 по 2003 роки, прирівнюється до проходження військової служби.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів звертає увагу на те, що оскільки у період з 01.09.1999 по 20.06.2003 позивач навчався в у Національній академії внутрішніх справ і такий час навчання, у відповідності до вищевикладених правових норм, прирівнюється до військової служби, то він підлягає зарахуванню до вислуги років у порядку статті 86 Закону № 1697-VІІ.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно не зарахував до стажу роботи позивача, який надає йому право на призначення пенсії за вислугою років строк навчання з 01.09.1999 по 20.06.2003, та як наслідок неправильно обрахував його загальний стаж роботи за вислугою років.

Отже, враховуючи вислугу років, яку мав позивач на день звернення із заявою про призначення пенсії, позивач мав право на призначення пенсії відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров