Справа № 160/31051/23
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 червня 2025 року

м. Київ

справа №160/31051/23

адміністративне провадження № К/990/23262/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Уханенка С.А.,

суддів: Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,

перевірив касаційну скаргу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на додаткову постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними рішення та бездіяльності відповідача, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) та просила:

- визнати протиправним рішення Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса), що викладене у листі від 13 листопада 2023 року за вих. №45874/14.5-25;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка проявилась у не проведенні нарахування та виплати компенсації частини втрати доходів позивачці відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 січня 2001 року №159 у зв`язку з порушенням строків виплати заборгованості із заробітної плати за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/3848/21;

- зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату компенсації частини втрати доходів позивачці відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 січня 2001 року №159 у зв`язку з порушенням строків виплати заборгованості із заробітної плати за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/3848/21;

- стягнути з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати у розмірі 15 000 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2025 року, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів, передбаченої Законом України від 19 жовтня 2000 року №2050-11 "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком проведення компенсацій громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 січня 2001 року №159, у зв`язку з порушенням відповідачем строків виплати заборгованості по заробітній платі за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/3848/21. Зобов`язано Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів, передбаченої Законом №2050-Ш та Порядком №159, у зв`язку з порушенням відповідачем строків виплати заборгованості по заробітній платі за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/3848/21. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) на користь ОСОБА_1 - судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. 00 коп. (три тисячі гривень 00 копійок). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

До Третього апеляційного адміністративного суду від представника позивача Лахової Олени Володимирівни надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем на оплату правової допомоги при розгляді справи в апеляційній інстанції у розмірі 7000 грн.

Додатковою постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн.

28 травня 2025 року засобами поштового зв`язку відповідач надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на додаткову постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року у цій справі.

Так, предметом касаційного оскарження є судове рішення про розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

За загальним правилом, питання розподілу судових витрат вирішується судом у судовому рішенні, яким закінчується розгляд справи. Разом з тим, КАС України передбачені випадки, коли суд може вирішити питання розподілу судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, а саме: 1) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат (частина третя статті 143); 2) у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням (суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат (частина шоста статті 143); 3) якщо це питання не було вирішено (пункт 3 частини першої статті 252).

У таких випадках суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Оскільки додаткове судове рішення після його ухвалення стає частиною судового рішення по суті позовних вимог, відповідно, порядок його оскарження є таким, що і для рішення по суті, оскільки вирішує питання, які не пов`язані із вимогами адміністративного позову, але в обов`язковому порядку мають бути вирішені судом.

Таким чином, при вирішенні питання про можливість відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою на додаткову постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року, вирішальним є питання можливості касаційного оскарження судового рішення по суті позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, як виняток, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, справа розглянута Дніпропетровським окружним адміністративним судом в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскаржуючи судове рішення у справі, яка розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, скаржник у касаційній скарзі послався на підпункти «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відповідач в обґрунтування підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України зазначає, що під нормою права, застосування якої має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, є частина сьома статті 139 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу скаржника, що вживання законодавцем слово "фундаментальне" несе змістовне навантаження особливо складного і важливого питання у правозастосуванні. Доводів щодо такої особливої складності чи важливості питання, якого стосується спір у цій справі, відповідачем не наведено. Суб`єктивні труднощі у тлумаченні частини сьомої статті 139 КАС України, які виникають у суб`єкта правозастосування, не обов`язково свідчать, що питання права має фундаментальне значення для правозастосовчої практики.

Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

В обґрунтування підпункту «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України скаржник зазначає, що ця справа має значення для нього, оскільки стосується питання стягнення з міжрегіонального управління юстиції грошових коштів, в той час як міжрегіональні управління утримуються за рахунок Державного бюджету України.

Верховний Суд відхиляє викладені доводи, оскільки понесення судових витрат, які зазнав учасник справи внаслідок ухвалення судового рішення не на користь останнього, не свідчить безумовно про винятковість цієї справи для особи, яка подає касаційну скаргу. Скаржник не навів аргументів, що без судового захисту можуть настати незворотні наслідки.

Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відтак, Суд дійшов висновку, що у касаційній скарзі скаржником не наведено обґрунтованих підстав можливості допуску касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного провадження.

Враховуючи, що додаткова постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року у цій справі з моменту її ухвалення стала невід`ємною частиною основного судового рішення, а заявник не обґрунтував випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження цього рішення, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Аналогічну правову позицію викладено в ухвалах Верховного Суду від 11 квітня 2022 року у справі №560/1124/21, від 17 січня 2022 року у справі №260/4012/20, від 19 січня 2022 року у справі №440/1953/20, від 18 січня 2022 року у справі №240/4786/21, від 28 липня 2022 року у справі №420/17362/21.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 252, 328, 333, КАС України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на додаткову постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними рішення та бездіяльності відповідача, зобов`язання вчинити певні дії.

2. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіС.А. Уханенко О.В. Кашпур О.Р. Радишевська