Справа № 440/4196/25
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: О.О. Кукоба
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 р. Справа № 440/4196/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Торгова компанія "Молімпекс" на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2025, по справі № 440/4196/25

за позовом Приватного підприємства "Торгова компанія "Молімпекс"

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Торгова компанія "Молімпекс" звернулось до суду із позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 19.10.2023 № 6.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2025 позовну заяву повернуто позивачу.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 19.10.2023 № 6 податковим органом позивачу на вручалось. 20.12.2023 було виявлено в «Електронному кабінеті платника податку» надходження податкової вимоги, відповідно до якої підприємство зобов`язано сплатити податковий борг у розмірі 1671236, 96 грн. та рішення № 1983/16-31-13-06-09 про опис майна у податкову заставу. Після цього підприємство звернулось до ДПС України зі скаргами на вказані рішення, однак відповіді не отримало. В подальшому лише листом Головного управління ДПС у Полтавській області № 32105/6/16-31-07-06-08 від 20.11.2024 позивачем отримано інформацію щодо оскаржуваного рішення. Отже, факт необізнаності позивача про наявність податкового повідомлення-рішення від 19.10.2023 року №6 унеможливив своєчасне оскарження ним такого рішення. При цьому, дії позивача у цій справі не були пасивними щодо реалізації своїх процесуальних прав та свідчили про бажання отримати повну, об`єктивну та документально підтверджену причину щодо виникнення податкової вимоги, відповідно до якої підприємство зобов`язано сплатити податковий борг у розмірі 1671236,96 грн. та, як наслідок, рішення № 1983/16-31-13-06-09 про опис майна у податкову заставу.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційна скарга розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалами Харківського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 відмовлено у задоволенні заяви Приватного підприємства "Торгова компанія "Молімпекс" про поновлення строку звернення до суду з цим позовом. Позовну заяву Приватного підприємства "Торгова компанія "Молімпекс" залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви упродовж десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до Полтавського окружного адміністративного суду заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом із зазначенням інших підстав для поновлення строку та наданням доказів поважності причин його пропуску.

15.04.2025 до Харківського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про поновлення строку звернення до суду.

В заяві про поновлення строку звернення до суду зазначено, що Приватне підприємство "Торгова компанія "Молімпекс" не отримувало податкове повідомлення-рішення від 19.10.2023 № 6, про прийняте рішення дізналось, отримавши податкову вимогу від 07.12.2023 № 0-1631 та рішення про опис майна у податкову заставу № 1983/16-31-06-09, які були оскаржені в адміністративному порядку до ДПС України однак рішення про результати розгляду скарги не отримано.

Крім того, позивач посилався на те, що 23.01.2024 внаслідок зараження вірусом було пошкоджено всю комп`ютерну техніку, що належить підприємству, а саме: системні блоки, ноутбуки та сервер, на якому зберігалась інформація; внаслідок пошкодження комп`ютерної техніки вся інформація, що зберігалася на сервері, була знищена; комп`ютерну техніку відновлено 15.02.2024; інформацію, що знаходилася та зберігалася на сервері, відновити неможливо внаслідок значного пошкодження.

Також позивач зазначав, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 19.10.2023 № 6 отримане лише 28.11.2024 на адвокатський запит.

Натомість, надана копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, де міститься підпис "Носач" в графі одержувача, не свідчить про отримання позивачем оскаржуваного рішення, оскільки підпис працюючої на підприємстві ОСОБА_1 відрізняється від того, що проставлений у рекомендованому повідомленні.

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, виходив з того, що позивачем не наведено, які саме об`єктивні, поважні (непереборні) причини унеможливили звернення до суду у встановлений процесуальним законодавством строк.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Статтею 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно зі ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачу у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

При цьому, спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 56 Податкового кодексу України. З її змісту вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Так, предметом спору у справі, що розглядається, є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Пунктом 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При цьому, положеннями п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України не визначено процесуального строку звернення до суду, а відповідно до приписів п. 2 ст. 122 КАС України, він становить шість місяців.

Наведений висновок узгоджується з викладеним у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19, згідно з яким процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається ч. 2 ст. 122 КАС України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Із матеріалів справи встановлено, спірне податкове повідомлення-рішення № 6 прийняте Головним управлінням ДПС у Полтавській області 19.10.2023.

При цьому, суд першої інстанції при поверненні позовної заяви виходив з того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення було отримане позивачем 26.10.2023, на підтвердження чого наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на ім`я Приватного підприємства "Торгова компанія "Молімпекс", у графі «розписка про одержання» якого наявна відмітка «Носач».

Обґрунтовуючи такі висновки суд першої інстанції посилався на положення п. 42.2. ст. 42 Податкового кодексу України, згідно з якими документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Разом з тим, позивач, не заперечуючи, що ОСОБА_1 дійсно є працівником Приватного підприємства "Торгова компанія "Молімпекс", зазначив, що наявний на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення підпис не відповідає підпису Носач О.В.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з п. 42.5 ст. 42 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

Так, порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку урегульований Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 5 березня 2009 року

Загальний порядок фіксації та оформлення вручення рекомендованого поштового відправлення передбачає встановлення особи одержувача та зазначення на бланку повідомлення про вручення його прізвища. Цей запис здійснює працівник поштового зв`язку.

Пунктом 72 Порядку № 270 передбачено, що адресат (одержувач) може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення, коштів за поштовим переказом за довіреністю на визначений строк, що оформляється в установленому законодавством порядку або шляхом надання разового доручення на отримання поштового відправлення в електронній формі, порядок якої встановлюється оператором поштового зв`язку.

Відповідно до п. 78 Порядку № 270 поштові відправлення, адресовані юридичним особам, можуть видаватися їх представникам, уповноваженим в установленому законодавством порядку на одержання поштових відправлень.

У разі коли під час надсилання реєстрованого поштового відправлення юридичній особі відправником поряд з юридичною особою як адресат було зазначено фізичну особу, таке відправлення може бути видане відповідній особі.

Однак, як наполягає директор Приватного підприємства "Торгова компанія "Молімпекс" - Федан І.І., доручення на ім`я ОСОБА_1 на одержання поштового відправлення на адресу Приватного підприємства "Торгова компанія "Молімпекс" не видавалось.

З метою встановлення обставин вручення рекомендованого поштового відправлення № 829 представник позивача адвокат Машкевич О.С. звернулась із адвокатським запитом № 01/05-1 від 01.05.2025 до АТ "Укрпошта", у якому просила надати інформацію стосовно обставин вручення рекомендованого листа № 829, а саме: ким, коли, яким чином було здійснено вручення, чи перевірялись документи особи, яка здійснювала отримання листа.

Згідно з відповіддю АТ "Укрпошта", наданою листом від 06.05.2025, інформацію щодо пересилання поштового відправлення № 829 надати немає можливості, оскільки автоматизована система відстеження Укрпошти на містить відповідних відомостей через те, що з моменту прийняття поштового відправлення пройшло більше півроку.

Таким чином, враховуючи відсутність підтвердження уповноваження Носач О.В. на одержання поштової кореспонденції, направленої на ім`я Приватного підприємства "Торгова компанія "Молімпекс", відсутність належного підтвердження АТ "Укрпоштою" вручення поштового повідомлення повноважній особі підприємства, колегія суддів вважає, що надане повідомлення про вручення поштового відправлення у даному випадку не може бути належним доказом отримання вказаного відправлення Приватним підприємством "Торгова компанія "Молімпекс".

Натомість, Приватне підприємство "Торгова компанія "Молімпекс", обґрунтовуючи заяву про поновлення строку звернення до суду із даним позовом, зазначало, що 20.12.2023 до «Електронного кабінету платника податків» надійшла податкова вимога від 07.12.2023 № 0-1631 та рішення про опис майна у податкову заставу № 1983/16-31-06-09.

Із матеріалів справи встановлено, що зазначені податкова вимога від 07.12.2023 № 0-1631 та рішення про опис майна у податкову заставу № 1983/16-31-06-09 були оскаржені позивачем у адміністративному порядку шляхом надсилання скарг до ДПС України у грудні 2023, у яких, окрім іншого повідомлено, що підприємством не отримувалось окремого податкового повідомлення-рішення на суму податкового боргу.

Зазначені скарги направлено позивачем рекомендованими повідомленнями 27.12.2023 (трек-номер № 354, №320), на підтвердження чого надано фіскальні чеки.

Втім, як зазначено позивачем відповіді на дані скарги на адресу підприємства не надходили, доказів зворотного також не надано відповідачем.

В подальшому, 12.11.2024 до Головного управління ДПС у Полтавській області представником позивача - адвокатом Машкевич О.С. було направлено адвокатський запит вих № 12/11-1 щодо надання належним чином оформлених податкового повідомлення-рішення, яким застосовано штрафну санкцій (нараховано пеню) у розмірі 1671236,96 грн., акту про результати перевірки питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства № 9018/16-11-07-06-02/35414234 від 15.09.2023, повідомити про причини не направлення платнику податків оригіналу податкового повідомлення-рішення, яким застосовано штрафну санкцію (нараховано пеню) у розмірі 1671236,96 грн., у випадку направлення вище зазначених документів, надати підтверджуючі документи направлення та отримання платником податків податкового повідомлення-рішення, яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 1671236,96 грн.

Відповідь на даний адвокатський запит Головним управлінням ДПС у Полтавській області надана листом № 32105/6/16-31-07-06-08 від 20.11.2024, який отримано представником позивача 24.11.2024.

При цьому, до суду із даним адміністративним позовом Приватне підприємство "Торгова компанія "Молімпекс" звернулось 30.03.2025.

Так, звернення до суду за межами строків, визначених у ст. 122 КАС України, є підставою для повернення (залишення без розгляду) позовної заяви, якщо суд не дійде висновку, що вказаний строк позивачем був пропущений з поважних причин.

Установлення процесуальних строків законом і судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства, своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій, а також з метою забезпечення юридичної визначеності у спірних правовідносинах.

Частиною 1 ст. 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

При цьому, слід вказати, що розумні строки в адміністративному судочинстві - це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У разі неподання особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За правилами ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У питанні наявності підстав для поновлення строку звернення до суду з позовом, усталеним є підхід Верховного Суду про те, що поважність причин пропуску є оціночним поняттям та за відсутності визначеного законом переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, відноситься до компетенції суду, який безпосередньо розглядає спір, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням фактичних обставин кожної справи.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умова: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Усталеною також є і практика Верховного Суду, що в межах кожної конкретної справи під час вирішення питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Такими чином, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом, із урахуванням поведінки особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Враховуючи викладене, колегія суддів, досліджуючи питання поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду, вважає за необхідне врахувати, що у ході судового розгляду не підтверджено безумовне отримання Приватним підприємством "Торгова компанія "Молімпекс" оскаржуваного повідомлення-рішення 26.10.2023.

Натомість встановлено, що після отримання податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу 20.12.2023 позивачем почали вчинятися активні дії, направлені на оскарження наявного податкового боргу, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 19.10.2023 № 6, зокрема здійснено оскарження рішення в адміністративному порядку, направлення відповідних звернень до податкового органу, у тому числі адвокатського запиту.

При цьому, в подальшому, отримавши лист Головного управління ДПС у Полтавській області № 32105/6/16-31-07-06-08 від 20.11.2024 у відповідь на адвокатський запит, у якому викладено обставини прийняття податкового повідомлення-рішення, та до якого додані відповідні додатки, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Отже, з огляду на недослідження судом першої інстанції всіх обставин, незалежних від сторони, які унеможливили звернення до суду із вказаним адміністративним позовом, колегія суддів вважає передчасними висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви на підставі п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку щодо повернення позовної заяви Приватного підприємства "Торгова компанія "Молімпекс" з підстав пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення про повернення позовної заяви позивачу, порушив норми процесуального права, що є підставою для скасування такого рішення.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 320, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Торгова компанія "Молімпекс" - задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 по справі № 440/4196/25 - скасувати.

Адміністративну справу № 440/4196/25 направити до Полтавського окружного адміністративного суду - для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов