Справа № 200/7932/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року справа №200/7932/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гаврищук Т.Г., Сіваченка І.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року у справі № 200/7932/24 (головуючий суддя І інстанції Зеленов А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині відмови у прийнятті довідки про заробітну плату за 60 календарних місяців при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача та врахувати архівну довідку про заробітну плату від 22.07.2021 за вих. № 0119-27/1913 по Шахта Восход ВО Торезантрацит, архівну довідку про заробітну плату від 14.10.2021 за вих. № 0119-27/2553, архівну довідку про заробітну плату від 14.10.2021 за вих. № 0119-27/2554 Шахта Зоря ДП Торезантрацит так званої днр при призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно до норм пункту а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

В обґрунтування позову зазначив, що пенсійним органом повідомлено позивача, що при призначенні пенсії за віком не врахована архівна довідка про заробітну плату від 22.07.2021 за вих. № 0119-08/1913 по Шахта Восход ВО Торезантрацит, архівна довідка про заробітну злату від 14.10.2021 за вих. № 0119-08/2553 по Шахта Зоря ДП Сніжнеантрацит, довідка про заробітну плату від 14.10.2021 за вих. № 01 9-08/2554 ДП Торезантрацит, тому що згідно розпорядження КМУ від 07.11.2014 № 1085-р місто Сніжне належить до населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не виконують свої повноваження.

Такі дії пенсійних органів є протиправними та порушують конституційне право позивача на належний розмір пенсії за віком.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не прийняття до розгляду архівних довідок про заробітну плату від 22.07.2021 за вих. № 0119-08/1913, від 14.10.2021 за вих. № 0119-08/2553, від 14.10.2021 за вих. № 01 9-08/2554 під час розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 26.10.2021.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 26.10.2021 та вирішити питання щодо врахування архівних довідок про заробітну плату від 22.07.2021 за вих. № 0119-08/1913, від 14.10.2021 за вих. № 0119-08/2553, від 14.10.2021 за вих. № 01 9-08/2554, з урахуванням висновків викладених у цьому рішенні суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Не погодившись з судовим рішенням відповідач ГУ ПФУ в Хмельницькій області звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги відповідача.

Суд першої інстанції не звернув увагу, що відповідно до Порядку № 22-1 в разі не підтвердження даних, зазначених в довідці, первинними документами, то така довідка не враховується при обчисленні розміру пенсії.

Суд першої інстанції безпідставно зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з врахуванням висновків суду, оскільки надані позивачем довідки про розмір заробітної плати не можуть бути враховані, оскільки ці довідки видані підприємством, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Позивачем та ГУ ПФУ в Донецькій області рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на зазначене, суд надає оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача ГУ ПФУ в Хмельницькій області.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Встановлені обставини справи.

26.10.2021 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії.

01.11.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийнято рішення № 34 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 . З рішення вбачається, що вік заявника складає 54 роки 2 місяців 1 днів. Страховий стаж особи 34 роки 07 місяців 2 дні. Пільговий стаж 5 років 5 місяців. До пільгового стажу за Списком № 1 не зараховано: періоди роботи згідно з пільговими довідками від 22.07.2021 № 01-19-27/1911, № 01-19-27/1912 шахти Зоря, оскільки довідки видані підприємствами, що знаходяться на території, яка тимчасово непідконтрольна органам державної влади.

Позивач оскаржив рішення в судовому порядку.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03.10.2022 у справі № 200/19296/21, зокрема, скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 01.11.2021 № 34.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 26.10.2021 із зарахуванням до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за Списком № 1 періодів роботи 27.01.1986 по 03.05.1986, з 08.08.1988 по 01.03.1989, періоду навчання з 01.09.1982 по 11.01.1986 та період проходження військової служби з 11.05.1986 21.06.1988.

На виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийнято рішення від 08.06.2023 № 34 про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону з 26.10.2021.

Позивачем до заяви про призначення пенсії від 26.10.2021 також було надано довідки про заробітну плату від 22.07.2021 № 0119-27/1913, від 22.07.2021 № 14-41/387, від 14.10.2021 № 0119-08/2552, № 0119-08/2553, № 0119-08/2554.

Відповідно до листа від 05.06.2024 № 0500-0202-8/57543 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

При призначенні пенсії ОСОБА_1 було враховано до страхового стажу всі періоди роботи з 01.09.1982 по 01.12.2003 за даними трудової книжки НОМЕР_1 від 05.02.1986 та на підставі даних про сплату страхових внесків (єдиного соціального внеску) в системі персоніфікованого обліку з 16.01.2004 по 30.06.2014.

Заробітна плата врахована за весь період страхового стажу починаючи з 01.04.2001 по 30.06.2014.

Довідки про заробітну плату видані філіалом Шахта Заря міністерства вугілля та енергетики так званої донецької народної республіки:

- за період з січня 1986 року по травень 1986 року, з серпня 1988 року по лютий 1989 за вих. № 0119-27/1913 від 22.07.2021;

- за період з січня 2004 року по грудень 2006 року за вих. № 0119-08/2553 від 14.10.2021;

- за період з жовтня 2011 року по серпень 2015 року за вих. № 0119/08/2554 від 14.10.2021 є недійсними, не створюють правових наслідків та не підлягають розгляду.

Отже відповідачем не прийняті до уваги довідки про заробіток для обчислення пенсії № 0119-27/1913 від 22.07.2021 з сумою заробітку за період з січня 1986 року по травень 1986 року, з серпня 1988 року по лютий 1989 року; № 0119-08/2553 від 14.10.2021 з сумою заробітку за період з січня 2004 року по лютий 2006 року; № 0119/08/2554 від 14.10.2021 з сумою заробітку за період з жовтня 2011 року по серпень 2015 року.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві або архівній установі, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення. Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах незалежно від використання форм власності та господарювання, незалежно від характеру й тривалості роботи і перерв.

Згідно зі статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

На підставі ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення, періоди страхового стажу під час воєнного стану, введеного відповідно до Закону України Про правовий режим воєнного стану, з місяця введення воєнного стану та протягом трьох календарних місяців після його припинення або скасування. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Частиною 2 ст. 40 Закону № 1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, вищевказаними нормами передбачено механізм підтвердження та обрахунку заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

Згідно із пунктом 2.7 Порядку № 22-1 до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Підпунктом 3 пункту 2.1 Порядку № 21-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).

Отже, наведеними нормами передбачено подання органу Пенсійного фонду відповідних довідок про стаж та заробітну плату (дохід) для обчислення та перерахунку пенсії.

Як свідчать матеріали справи, позивачу при призначенні пенсії було враховано до страхового стажу всі періоди роботи з 01.09.1982 по 01.12.2003 за даними трудової книжки НОМЕР_1 від 05.02.1986 та на підставі даних про сплату страхових внесків (єдиного соціального внеску) в системі персоніфікованого обліку з 16.01.2004 по 30.06.2014.

Щодо неприйняття пенсійним органом довідок про заробіток для обчислення пенсії № 0119-27/1913 від 22.07.2021 щодо суми заробітку за період з січня 1986 року по травень 1986 року, з серпня 1988 року по лютий 1989 року; з довідки № 0119-08/2553 від 14.10.2021 щодо суми заробітку за період з січня 2004 року по лютий 2006 року; з довідки № 0119/08/2554 від 14.10.2021 щодо суми заробітку за період з жовтня 2011 року по серпень 2015 року, суд зазначає наступне.

Верховний Суд у постанові від 22.10.2018 у справі № 235/2357/17 підтвердив обґрунтованість врахування судами першої та апеляційної інстанцій довідок, які видані на тимчасово окупованій території, та зазначив, що до вказаних правовідносин застосуванню підлягають так звані намібійські винятки Міжнародного суду ООН: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй у документі Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів.

Європейський суд з прав людини розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах Лоізіду проти Туречиини (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), Кіпр проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та Мозер проти Республіки Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать.

На думку Верховного Суду у вказаному рішенні у виняткових випадках визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Таким чином, відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві або архівній установі, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення. Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

В розрізі цієї справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2019 року у справі № 423/3544/16-а та від 11 липня 2019 року у справі № 242/1484/17.

З огляду на вищевикладене позивач має право на зарахування відомостей про заробітну плату згідно довідок про заробіток для обчислення пенсії № 0119-27/1913, № 0119-08/2553, № 0119/08/2554.

За таких обставин суд погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат по справі не здійснюється.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року у справі № 200/7932/24 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року у справі № 200/7932/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 19 червня 2025 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 19 червня 2025 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко