Справа № 226/1801/24
Суддя: Салькова В. С.
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/932/108/25
РІШЕННЯ

Іменем України

20.06.2025 Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Салькової В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції, Інспектора 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Головашова Сергія Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справ,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад вимог та позиція позивача

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом, в обґрунтування якого вказав, що відносно нього відповідачем 27.06.2024 була складена постанова ЕНА №2490411 за ч.1 ст.122 КпАП України, згідно з якою начебто 23.06.2024, керуючи автомобілем, при в`їзді в с. Боромля перевищив швидкість в населеному пункті до 75 км/год. На підставі цього він був зупинений людьми, схожими на поліцейських. Вважає показання приладу неточними, а постанову неправомірною, оскільки поліцейський тримав прилад вимірювання швидкості в руках, в той час як він може бути розміщеним лише на стаціонарних об`єктах. Вимірювання було зроблене не в автоматичному режимі. Прилад Трукам має похибку +2 км, а при вимірюванні не в автоматичному режимі похибка буде більшою. При ознайомленні з доказами він зазначив, що при фіксації швидкості не було видно, хто керував автомобілем. Поліцейський вказав, що все зафіксоване на його бодікамеру, але він не міг пересвідчитися в цьому, бо в подальшому справа розглядалася без його присутності. Його вимога перенести розгляд справи для отримання правової допомоги була задоволена, він отримав повідомлення та розгляд справи був перенесений на 27.08.2024.

24.06.2024 він надіслав відповідачеві лист з клопотанням про перенесення розгляду справи за місцем його проживання.

11.07.2024 ним отримано поштою копію постанови про накладення штрафу.

Вважає, що розгляд справи в його відсутність є порушенням його прав, передбачених ст.ст.268,289 КпАП України, також до постанови не долучено доказів: протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновку експерта, речових доказів тощо. З наведених підстав просив суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕНА №2490411 від 27.06.2024 та закрити провадження у справі.

ІІ. Позиції та заяви (клопотання) учасників справи під час розгляду справи

23.05.2025 через систему Електронний суд відповідачем Департаментом патрульної поліції подано відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги відповідачем не визнаються.

Відповідач зазначив, що 23.06.2024 близько 12-38 у с. Боромля по вул. Сумській поблизу будинка №130 було виявлено, як позивач керував транспортним засобом ВАЗ 21093, д/н НОМЕР_1 , в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.49 «Початок населеного пункту», зі швидкістю 75 км/год, чим перевищив дозволену швидкість руху на 25 км/год. Правопорушення зафіксоване приладом LTI 20/20 TruCAM (серійний номер ТС 000789). Провадження у справі про адміністративне правопорушення було зафіксовано на відеореєстратор персональний мобільний Motorola Solutions VB-400 VB-440-64-KF-N, однак наразі здійснювана відеофіксація за вказаними датами видалена без можливості поновлення у зв`язку з обмеженими строками зберігання 30 діб та з дотриманням підпункту 1 пункту 3 розділу VІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 №1026.

Прилад LTI 20/20 TruCam (серійний номер ТС000789) використовується поліцейськими управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції як допоміжний засіб вимірювання швидкості транспортних засобів. Можливість використання виробу «LTI 20/20 TruCAM», виробництва Laser Technology Inc, підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 07.09.2021 № 04/05/02-2522. Експертний висновок лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM від 07.09.2021 №04/05/02-2522 зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/II С 1803-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. Відповідно до листа ДП «Укрметртестстандарт» від 01.10.2019 року № 22- 38/49 лазерний вимірювач LTI 20/20 TruCam (серійний номер ТС000789) відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювання. Таким чином, оскільки зафіксоване перевищення позивачем дозволеної швидкості руху становить 75 км/год, що значно перевищує визначений рівень похибки та не могло бути обумовлене нею, є безпідставними посилання на некоректне вимірювання швидкості руху, що здійснене із застосуванням пристрою, що не був закріплений стаціонарно.

П.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» надає право поліцейським зупиняти транспортні засоби у разі порушення водієм ПДР. Таким чином, зупинка транспортного засобу позивача працівниками поліції відбулася через порушення позивачем вимог ПДР України.

Капрал поліції Головашов С.В. діяв відповідно до вимог законодавства, роз`яснив позивачеві суть вчиненого правопорушення та його права. Позивачем було заявлене клопотання про перенесення розгляду справи, яке було задоволене та розгляд справи був перенесений до УПП на 20-00 27.06.2024, позивачеві було вручене повідомлення про запрошення до підрозділу поліції та роз`яснено, що в разі неприбуття та відсутності клопотання про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення розгляд буде проводиться відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

27.06.2024 позивач на розгляд справи не з`явився, клопотань від нього не надходило, тому інспектором проведено розгляд справи та прийнято постанову серії ЕНА №2490411 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України з накладенням стягнення в розмірі 340,00 грн, копія постанови надіслана позивачеві рекомендованим листом 28.06.2024.

Під час розгляду справи інспектором враховано відеозапис правопорушення, всебічно, повно та об`єктивно досліджено всі обставин справи в їх сукупності.

Оскільки позивачем до позовної заяви не додано доказів, які спростовують дані, наведені в постанові по справі про адміністративне правопорушення, та він не навів обґрунтованих підстав, за яких вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, просить відмовити у задоволенні позову.

Інших заяв та клопотань від сторін у справі до суду не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Дана справа надійшла до Шевченківського районного суду міста Дніпра внаслідок зміни територіальної підсудності судових справ Димитровського міського суду Донецької області та 13.05.2025 відбувся автоматизований розподіл справи.

15.05.2025 ухвалою суду справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачам встановлений строк для подання відзиву на позов до 25.05.2025.

23.05.2025 відповідачем-1 подано відзив на позовну заяву через систему Електронний суд.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що постановою серії ЕНА №2490411 від 27.06.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн через те, що він 23.06.2024 о 12-38 біля будинку №130 по вул. Сумській в с. Боромля, керуючи автомобілем ВАЗ, д/н НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 75 км/год у населеному пункті, позначеному д/з 5.49, чим перевищив максимальне обмеження швидкості на 25 км/год. Швидкість вимірювалася приладом LTI 20/20 TruCam (серійний номер ТС000789). Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.4 ПДР.

На місці зупинки позивачем заявлене клопотання про перенесення розгляду справи з метою отримання правової допомоги.

23.06.2024 ОСОБА_1 на місці зупинки вручене повідомлення про запрошення до підрозділу поліції на 20-00 27.06.2024 для розгляду справи.

З наданого відповідачем відеозапису та фотознімку вбачається, що 23.06.2024 о 12-38 швидкість руху автомобіля ВАЗ, д/н НОМЕР_1 , була зафіксована як 75 км/год.

V. Оцінка суду

Стаття 9 КАС України в якості принципів адміністративного судочинства вказує, зокрема, диспозитивність та змагальність сторін, відповідно до яких розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Стаття 77 КАС України обов`язок доказування обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, покладає на сторону, яка на такі обставини посилається. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даній справі предметом доказування є факт перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортним засобом більш як на двадцять кілометрів на годину, правомірність фіксування порушення приладом лазерного вимірювача швидкості TruCam та загалом правомірність прийняття оскаржуваної постанови поліцейським.

Щодо розгляду справи за відсутності позивача та без врахування його клопотання про передання справи для розгляду за місцем його проживання.

Відповідно до положень ст.222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно із ст.245 КпАП України одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За положеннями ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі: опис обставин, установлених під час розгляду справи (ч.1 ст.283 КпАП України).

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КпАП України, має проводитися поліцейським на місці вчинення правопорушення.

Судом встановлено и не заперечене сторонами справи, що 23.06.2024 ОСОБА_1 був зупинений відповідачем-2 під час керування ним транспортним засобом в с. Боромля та ним було заявлене клопотання про перенесення розгляду справи для отримання правової допомоги, яке було задоволене поліцейським. Позивачем отримане повідомлення про запрошення до органу поліції на 20-00 27.06.2024 для розгляду справи, копія цього повідомлення долучена позивачем до позову, що свідчить про дотримання поліцейським прав позивача, передбачених ст.268 КпАП України. Факт неявки до органу поліції 27.06.2024 позивачем не оспорюється.

Щодо непередання справи для розгляду за місцем проживання позивача за його клопотанням, суд зазначає, що згідно з долученою відповідачем до відзиву копією клопотання ОСОБА_1 від 24.06.2024 він просив передати справу на розгляд Димитровського міського суду Донецької області, що не є можливим з огляду на підвідомчість даної категорії справ органам Національної поліції.

Таким чином, відповідач-2 мав законні підстави для розгляду цієї справи та доводи позивача в цій частині суд вбачає неспроможними.

Відповідно до cт.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до статті 41 Закону України «Про дорожній рух» регулюються Правилами дорожнього руху (ПДР), затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 №1306.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема, передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 1.3 ПДР визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 12.4 ПДР передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Положеннями розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР України визначено, що дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту» позначає найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Позивачем не заперечується рух транспортного засобу в межах населеного пункту.

За положеннями ч.1 ст.122 КпАП України перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки це засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.

Загальні правила застосування, зокрема, технічних приладів закріплені у статті 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Зазначеною нормою права передбачено можливість використання поліцією технічних засобів з виявлення та/або фіксації правопорушень. При цьому, спосіб монтажу чи розміщення технічних засобів з виявлення та/або фіксації правопорушень у статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» не визначений. Вирішення цього питання не є предметом правового регулювання зазначеної норми права.

Положення ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлюють лише загальні засади використання поліцією технічних засобів, які стосуються всіх типів технічних приладів (технічних приладів, призначених для вимірювання швидкості руху, відстані, визначення габаритно-вагових параметрів, встановлення відсотку алкоголю в крові людини тощо), що використовуються для цілей, задекларованих в цьому Законі.

Особливості практичного застосування технічного засобу в залежності від його призначення, конструктивних особливостей тощо можуть бути визначені в підзаконному акті. Водночас слід зазначити, що Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 №1026, не установлює порядок використання саме тих технічних засобів, що забезпечують вимірювання швидкості руху транспортних засобів.

Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення ПДР від моменту її фіксації приладом TruCam.

Тому достовірність інформації про порушення ПДР може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 №UА МІ/1-2903-2012. Відповідно до долученого до відзиву відповідачем-1 свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/29410, виданого ДП «Укрметртестстандарт» 13.11.2023 та чинного до 13.11.2024, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №ТС000789 є придатним до застосування та має допустиму похибку при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах +- 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год.

Отже, згідно з технічними характеристиками прилад TruCam, за допомогою якого проводився замір швидкості руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , с його показання можливо розцінювати як беззаперечний доказ у справі.

Як вбачається із матеріалів справи, автомобіль ВАЗ 21093, д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 рухався в населеному пункті зі швидкістю 75 км/год.

Відтак, відомості приладу вимірювання швидкості є достатніми та допустимими доказами для встановлення факту наявності в діях позивача складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Позивач у позовній заяві зазначив, що з відеозапису приладу неможливо встановити, хто був за кермом автомобіля.

Згідно із статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, вказане не можна розуміти таким чином, що позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог, тому обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Вищевикладене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №536/583/17 та від 14.03.2018 у справі №760/2846/17.

Згідно із ч.3 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Зазначаючи про відсутність на відеозаписі відомостей про особу, що керує автомобілем, позивач разом з тим не вказує, що не керував транспортним засобом в час та в місці, відображених у постанові про адміністративне правопорушення. Враховуючи, що він подавав клопотання про перенесення розгляду справи, ставить під сумнів результати роботи приладу вимірювання швидкості, просив передати справу для розгляду за місцем його проживання тощо, слід вважати, що саме ним вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КпАП України.

На думку суду, оскаржувана постанова містить усі передбачені положеннями ст.283 КпАП України обов`язкові відомості. Будь-яких порушень при використанні приладу TruCam поліцейським та при розгляді ним справи про адміністративне правопорушення судом не встановлено, а тому суд вважає, що спірна постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є такою, що прийнята без порушення вимог діючого законодавства.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «OHalloran and Francis v. the United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні транспортним засобом зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог ПДР, зокрема, швидкісного режиму у населеному пункті, не розраховуючи на те, що факт вчинення правопорушення не буде належним чином зафіксований.

Підсумовуючи вищенаведене, cуд дійшов висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами було доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України, а також законність та обґрунтованість складенні відносно останнього постанови серії ЕНА №2490411 від 27.06.2024, а тому підстав для скасування рішення суб`єкта владних повноважень судом не встановлено.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ст.139 КАС України через відмову в задоволенні позову судові витрати у справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11,77,242-246 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції, Інспектора 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Головашова Сергія Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду виготовлене 20.06.2025.

Суддя: В.С. Салькова