Справа № 620/3072/25
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 року Чернігів Справа № 620/3072/25

Чернігівський окружний адміністративний суд:

під головуванням судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Лавровської В.І.,

представника позивача Павленка А.В.,

представника відповідача Коляди І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нормаль-Україна" до Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нормаль-Україна» (далі також Товариство, позивач) до Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі також ГУ ДПС у Чернігівській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень- рішень від 27.12.2024 №20224/ж10/25-01-07-00, № 20225/ж10/25-01-07-00.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що посадовим особам контролюючого органу під час перевірки надані всі, передбачені діючим законодавством України документи, які підтверджують реальність господарських операцій з його контрагентами. Вказує, що господарські операції із контрагентами позивача: ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛ1МАТ», ТОВ «БК «БКДУПРАВЛІННЯ № 12», ТОВ «БУДСЕРВІС МДК», ПП «ГЕРМО» фактично відбулися, спричинили зміну активів та зобов`язань Товариства, а висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, ґрунтуються лише на припущеннях, не підтверджуються об`єктивними даними і не можуть слугувати підставою для висновків про нереальність господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами, відтак оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

01.04.2025 ухвалою суду провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Відповідач у відзиві просить відмовити у задоволенні позову, з огляду на те, що за результатами документальної перевірки у позивача встановлено неможливість реального здійснення господарських операцій у наступних контрагентів: ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ», ТОВ «БК «БКДУПРАВЛІННЯ № 12», ТОВ «БУДСЕРВІС МДК», ПП «ГЕРМО». Про відсутність реального характеру відповідних операцій свідчить наявність таких обставин як те, що здійснені господарські операції не підтверджуються наданими до перевірки первинними документами, у зв`язку з відсутністю контрагентів за податковою адресою, необхідних трудових ресурсів, реального руху активів, походження товару, яке необхідне для здійснення такої діяльності.

У відповіді на відзив позивач наполягає на протиправності спірних рішень та зазначає, що відповідач не спростував доводів позивача, наведених у позові.

Ухвалою суду від 27.05.2025, яку постановлено без оформлення окремого документа, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

У судовому засіданні представник позивача позові вимоги підтримав з доводів, наведених у позові. Просив задовольнити клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів щодо витрат на правничу допомогу.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві. У задоволенні клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу просив відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ТОВ «Нормаль-Україна» зареєстровано як юридична особа у 2003 році, вид діяльності товариства є: код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний); код КВЕД 42.22 Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій; код КВЕД 42.99 Будівництво інших споруд, н. в. і. у.; код КВЕД 43.21 Електромонтажні роботи; код КВЕД 43.39 Інші роботи із завершення будівництва, що підтверджується даними з ЄДРПОУ.

Для здійснення господарської діяльності Товариство має відповідні дозвільні документи:

- дозвіл Територіального управління Держгірпромнагляду у Чернігівській області № 142.15.74 від 14.08.2015 на експлуатацію вантажопідіймальних машин;

- дозвіл Управління Держпраці в Чернігівській області № 027.16.74-41.20 від 11.03.2016 на монтаж ,демонтаж машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки;

- дозвіл Управління Держпраці в Чернігівській області № 288.16.74-41.20 від 26.10.2016 на монтаж ,демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування технологічного устаткування та лінійних частин магістральних продуктопроводів (аміакопроводів);

- ліцензія Державно-архітектурної інспекції України № 15-Л від 18.04.2016 з господарської діяльності з будівництва об`єктів IV ,V категорії складності;

- ліцензія Державної Служби України з надзвичайних ситуацій №271997 серія АЕ від 03.02.2014, монтаж систем пожежної сигналізації, оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей, устаткування передавання тривожних сповіщень на об`єктах з високим, середнім та незначним ступенем ризику щодо пожежної безпеки; технічне обслуговування систем пожежної сигналізації оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей; монтаж, технічне обслуговування систем проти димного захисту; монтаж дверей, воріт, вікон, люків, завіс, клапанів з нормованою межею вогнестійкості; вогнезахисне просочування (поверхневе); поверхневе вогнегасне оброблення на об`єктах з високим, середнім та незначним ступенем ризику щодо пожежної безпеки;

- декларація відповідності матеріально-технічної бази ТОВ «Нормаль-Україна» вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки при роботі механізмів підвищеної безпеки від 12.06.2020 ( будівництво будинків та газополумяні роботи);

- декларація відповідності матеріально-технічної бази ТОВ «Нормаль-Україна» вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки при роботі механізмів підвищеної безпеки від 27.10.2020 (роботи підіймачів, підйомників та кранів).

Товариство має у власності та орендує офісні і виробничі приміщення, виробничу базу, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

На Товаристві у період 2018-2022 рік працевлаштовано від 30 до 18 робітників.

Товариство з 2003 року має постійну адресу та фактичне місцезнаходження центрального офісу в місті Чернігові по вул. Красносільського буд.37 оф.7, має власний офіційний сайт в мережі Інтернет http://ventnormal.com.ua/.

Товариство має у власності та орендує транспортні засоби, що підтверджується в тому числі й свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу СТР №019594; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 .

Товариство має у власності засоби виробництва, малої механізації, інструменти, обладнання та устаткування що підтверджується оборотно - сальдовими відомостями по рахункам 10,112.

Відповідно до наданої ГУ ДПС в Чернігівській області довідки № 309/АП/25-01-13- 03-12 від 27.01.2025 Товариство не має податкового боргу, іншої заборгованості з платежів, контроль за якими покладено на контролюючі органи.

На підставі направлень ГУ ДПС у Чернігівській області від 12.11.2024 № 3107/203/25-01-07-02-01, № 2108/203/25-01-07-02-01 та наказу від 12.11.2024 № 1748-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Нормаль-Україна», посадовими особами ГУ ДПС в Чернігівській області здійснена документальна позапланова виїзна перевірка податкового законодавства, про що складено акт від 28.11.2024 за № 16991/Ж5/25-01-07-02-01 (далі -акт перевірки).

Перевірка здійснювалася щодо правомірності формування податкової звітності з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ» (СДРПОУ 35837877) за листопад 2018 року; з ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ № 12» () за листопад 2019 року; з ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» (СДРПОУ 43085779) за грудень 2020 року; з ПП «ГЕРМО» () за лютий 2021 року».

В акті перевірки ГУ ДПС в Чернігівській області зазначило, що на думку податкового органу, угоди позивача з ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ», ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ № 12», ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» , ПП «ГЕРМО» фактично здійснені не були, надані документи були прикриттям господарських операцій для формування штучного податкового кредиту з ПДВ, внаслідок чого Товариство отримало необґрунтовану податкову вигоду у вигляді сум податкового кредиту з ПДВ.

ГУ ДПС в Чернігівській області вважає, що ТОВ «Нормаль-Україна»:

- порушило п.44.1. ст. 44; п.185.1. ст.185, п.198.1., п.198.3., п.198.6. ст.198, п.201.1. ст.201 Податкового кодексу України в результаті чого знижено податок на додану вартість що підлягала сплаті до бюджету всього на суму 751 603,00 грн., в тому числі за листопад 2018 року на суму 351 750,00 грн., листопад 2019 року на суму 66 871,00 грн., грудень 2020 року на суму 148 446,00 грн., лютий 2021 року на суму 184 536,00 грн;

- порушило п.44.1. ст.44; п.185.1. ст.185, п.198.1., п.198.3., п.198.6. ст.198, п.201.1. ст.201 Податкового кодексу України в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (звітного) періоду (р.21) у листопаді 2018 року на суму 173 517,00 грн., у листопаді 2019 року на суму 80 089,00 грн., грудні 2021 року на суму 15 276,00 грн.

На підставі акту перевірки, ГУ ДПС в Чернігівській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.12.2024 за № 20224/ж10/25-01- 07-00 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 939 505,00 грн., яка складається з суми податкового зобов`язання в розмірі 751 603,00 грн. та штрафних санкцій в розмірі 187 902,00 грн. Податкове зобов`язання з ПДВ в розмірі 751 603,00 грн. нараховано із розрахунку за господарськими відносинами з: ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ» в розмірі 351 750,00 грн.; ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ № 12» в розмірі 66 871,00 грн.; ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» в розмірі 148 446,00 грн.; ПП «ГЕРМО» в розмірі 184 536,40 грн.

Податкове повідомлення-рішення від 27.12.2024 за № 20225/ж 10/25-01-07-00 про зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 268 882,00 грн. із розрахунку за господарськими відносинами з ТОВ «АБСОЛЮТ -КЛІМАТ» в сумі 173 517,00 грн, за листопада 2018 року; ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ № 12» в сумі 80 089,00 грн., за листопад 2019 року; ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» в сумі 15 276,00 грн., за грудень 2020 року.

ТОВ "Нормаль-Україна" проводилося досудове врегулювання спору.

08.01.2025 Товариством подано скаргу до ДПС України про скасування вказаних податкових повідомлень-рішень. Рішенням ДПС України від 06.03.2025 за № 6404/6/99-00-06-01-01-96 скаргу платника податків залишено без задоволення.

Вважаючи, що спірні податкові повідомлення-рішення винесені в результаті невірного застосування ГУ ДПС в Чернігівській області поточного законодавства та нормативних документів, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з абзацами першим, другим пункту 44.1 статті 44 ПК України ля цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Визначення поняття господарської операції також наведене у статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», згідно положень якої господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Відповідно до наведеного вище визначення господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК розумна економічна причина (ділова мета) - це причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Отже, будь-який документ, виданий від імені суб`єкта господарювання (платника податків), що не був позбавлений відповідного статусу на час складення цього документа, має силу первинного документа та згідно зі статтею 44 ПК України та статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підтверджує дані податкового обліку суб`єкта господарювання та/або його контрагентів у тому разі, якщо цей документ містить, зокрема: достовірні дані про фактично здійснену господарську операцію та відображає її економічну суть; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Водночас, інший платник податків під час використання такого документа у своєму податковому обліку повинен діяти розумно, добросовісно та з належною обачністю, а також сумніву в достовірності даних, внесених до відповідного документа своїм контрагентом, у тому числі стосовно даних щодо можливих дефектів правового статусу такого контрагента, а також щодо підпису та інших засобів ідентифікації представників контрагента, які брали участь у господарській операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженості дій між ними.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема, якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про те, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як вже встановив суд, видами діяльності позивача є: Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний); Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій; Будівництво інших споруд, н. в. і. у.; Електромонтажні роботи; Інші роботи із завершення будівництва. Для цього Товариство має необхідне обладнання, устаткування, відповідні дозволи контролюючих органів, об`єкти нерухомого та рухомого майна.

Вказані обставини не є спірними між сторонами.

По взаємовідносинам з ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ» () за листопад 2018 року.

Товариство в листопаді 2018 року сформувало податковий кредит з ПДВ від ТОВ «АБСОЛЮТ -КЛІМАТ» на загальну суму 525 266,60 грн.

ГУ ДПС в Чернігівській області по відносинам з ТОВ «АБСОЛЮТ -КЛІМАТ» збільшило Товаристу податкове зобов`язання з ПДВ на суму 351 750,00 грн, яка врахована в загальну суму податкового зобов`язання з ПДВ згідно ППР від 27.12.2024 за № 20224/ж10/25-01-07-00.

ГУ ДПС в Чернігівській області з відносин ТОВ «АБСОЛЮТ -КЛІМАТ» зменшило Товариству від`ємне значення з ПДВ на суму 173 517,00 грн, яка врахована в розрахунок зменшення від`ємного значення з ПДВ згідно ППР від 27.12.2024 за № 20225/ж10/25-01 -07-00.

В акті перевірки від 28.11.2024 зазначено, що встановлена нереальність господарських операцій по взаємовідносинам між позивачем та ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ» за листопад 2018 року за рахунок відсутності джерела походження товару, неможливості транспортування товару, відсутністю у ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ» матеріальних ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції, відсутність паспортів та сертифікатів якості на товар. По ТОВ «АБСОЛЮТ- КЛІМАТ» прийнято рішення про відповідність платника податків критеріям ризикованості рішення від 10.04.2020 № 57198, 29.07.2020 № 95046, 27.05.2021 № 64547 по пункту 8 Критерії ризикованості платника податку (в ході аналізу баз даних ДПС України отримало податкову інформацію: товари і послуги, придбані у суб`єктів господарювання, які здійснюють ризикову діяльність).

Водночас з такими висновками суд не погоджується з огляду на таке.

Товариство є субпідрядником на виконання робіт згідно Договору субпідряду №24/10-18 від 24.10.2018, укладеного з ТОВ «УТБ-ІНЖИНІРИНГ» на будівництво дитячого садку-ясел в житловому районі «Масани» м. Чернігів. Технологічні матеріали (елементи для монтажу холодильного обладнання) для виконання робіт позивач придбав у ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ», що підтверджується видатковою накладною №РН-0000005 від 20.11.2018, товаро-транспортною накладною № 122 від 20.11.2018.

За надані матеріали та послуги, на підставі рахунку №19 від 12.09.2018, позивач здійснив часткову передоплату 19.11.2018 на загальну суму 800 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1414 від 19.11.2018 та банківськими виписками з рахунку.

Після отримання грошових коштів ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ», (постачальник), виписало на Товариство (покупець) податкову накладну №8 від 19.11.2018 на суму 800 000,00 грн., податок на додану вартість 133333,33грн. Вказана податкова накладна зареєстрована в електронному кабінеті 30.11.2018 за №.

На решту суми незареєстрованого податкового зобов`язання щодо видаткової накладної №РН-0000005 від 20.11.2018 на суму 3 851 599,86 грн. з ПДВ, ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ», (постачальник), виписало, з урахуванням передплат, на позивача податкові накладні: №9 від 20.11.2018 на суму 2 241 379,86 грн., податок на додану вартість 373 563,31 грн., що зареєстрована в електронному кабінеті 30.11.2018 за № та №10 від 20.11.2018 на суму 110 220,00 грн., податок на додану вартість 18 370,00 грн., що зареєстрована в електронному кабінеті 14.12.2018 за №.

Сума ПДВ в розмірі 525266, 64 грн. врахована позивачем до складу податкового кредиту за листопад 2018 року, що підтверджується податковою декларацією за листопад 2018 року, що зареєстрована в електронному кабінеті 18.12.2018 за №.

Вказані матеріали Товариством як субпідрядником використані на виконання робіт згідно Договору субпідряду №24/10-18 від 24.10.2018, укладеного з ТОВ «УТБ-ІНЖИНІРИНГ» на будівництво дитячого садку-ясел в житловому районі «Масани» м. Чернігів.

Документи на придбане у ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ», обладнання (сертифікати, паспорти якості на елементи холодильного обладнання тощо) передані Товариством замовнику будівництва - ТОВ «УТБ-ІНЖИНІРИНГ» після виконання всіх робіт.

Виписані ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ» на Товариство податкові накладні №9 від 20.11.2018 та №10 від 20.11.2018 зареєстровані податковим органом в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, вказаними документами підтверджено реальність господарських операцій, зокрема, придбання у ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ» та доставку товару, використання даного товару позивачем.

Відповідно до даних ЄДРПОУ, https://usr.minjust.gov.ua, ТОВ «АБСОЛЮТ- КЛІМАТ» має види діяльності за КВЕД: різноманітні монтажно-будівельні роботи у тому числі 43.29 інші будівельно-монтажні роботи; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

Щодо визнання ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ» ризиковим 10.04.2020, то суд зазначає, що господарська операція з позивачем була 20.11.2018, тобто більше ніж за півтора року до визнання контрагента ризиковим.

По взаємовідносинам з ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ № 12» () за листопад 2019 року.

Товариство в листопаді 2019 року сформувало податковий кредит з ПДВ від ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ № 12» на загальну суму 146 959,00 грн.

ГУ ДПС в Чернігівській області по відносинам з ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ № 12» збільшило Товариству податкове зобов`язання з ПДВ на суму 66 871,00 грн, яка врахована в загальну суму податкового зобов`язання з ПДВ згідно ППР від 27.12.2024 за № 20224/ж10/25-01-07-00.

ГУ ДПС в Чернігівській області по відносинам з ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ № 12» зменшило Товариству від`ємне значення з ПДВ на суму 80 089,00 грн, яка врахована в розрахунок зменшення від`ємного значення з ПДВ згідно ППР від 27.12.2024 за№ 20225/ж10/25-01-07-00.

В акті перевірки від 28.11.2024 зазначено, що встановлена нереальність господарських операцій по взаємовідносинам між ТОВ «Нормаль-Україна» та ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ № 12» за листопад 2019 року за рахунок відсутності джерела походження товару, відсутністю у ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ № 12» матеріальних та трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції, зокрема будівництва, не надано документи, які підтверджують якість товару та походження товару, а саме: сертифікати якості товару, паспорти якості товару чи інші документи.

З вказаними висновками суд не погоджується з огляду на наступне:

Товариство є підрядником на виконання робіт згідно Договору на закупівлю робіт на об`єкті №2410 від 24.10.2019, укладеного з Відділом культури та туризму Семенівської міської ради Семенівського району Чернігівської області - реконструкція зали для фізкультурно-оздоровчих занять з провадження комплексних заходів з теплореновації по вулиці Червона площа 7 А у місті Семенівка Чернігівської області.

Матеріали для виконання робіт (спортивне обладнання) Товариство придбало у ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ №12», що підтверджується видатковою накладною №5837 від 04.11. 2019, товаро-транспортною накладною № від 04.11. 2019.

На виконання Договору закупівлю робіт на об`єкті №2410 від 24.10.2019, позивачем укладено договір субпідряду №1211/19 від 12.11.2019 з ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ №12».

На виконання договору субпідряду №1211/19 від 12.11.2019, ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ №12» виконало роботи на загальну суму 465 279,60 грн., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (КБ-3) від 29.11.2019.

Для виконання робіт за договором субпідряду №1211/19 від 12.11.2019 використані матеріали субпідрядника.

Згідно видаткової накладної №5837 від 04.11. 2019 на суму 416 479,20 грн. з ПДВ, ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ №12», (постачальник), виписало, на ТОВ «Нормаль-Україна» (покупець) податкову накладну №150 від 04.11.2019 на суму 416 479,20 грн., податок на додану вартість 69 413,20 грн., що зареєстрована в електронному кабінеті 18.11.2019 за №.

Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2) від 29.11.2019 на загальну суму 465 279,60 грн., ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ №12», (підрядник), виписало, на Товариство (замовник) податкову накладну №1401 від 29.11.2019 на суму 465 279,60 грн., податок на додану вартість 77 546,60 грн., що зареєстрована в електронному кабінеті 29.11.2019 за №.

Сума ПДВ в розмірі 146 959,80 грн. врахована Товариством до складу податкового кредиту за листопад 2019 року, що підтверджується податковою декларацією за листопад 2019 року, що зареєстрована в електронному кабінеті 17.12.2019 за №.

Придбані у «БК «БУДУПРАВЛІННЯ №12» спортивні товари та обладнання встановлені позивачем в залі для фізкультурно-оздоровчих занять по вулиці Червона площа 7 А у місті Семенівка Чернігівської області за Договором на закупівлю робіт на об`єкті № 2410 від 24.10.2019.

Всі технічні документи на спортивне обладнання (сертифікати, паспорти якості тощо) передані позивачем замовнику будівництва - Відділу культури та туризму Семенівської міської ради Семенівського району Чернігівської області після виконання всіх робіт за Договору на закупівлю робіт на об`єкті №2410 від 24.10.2019.

Відповідно до даних ЄДРПОУ, https://usr.minjust.gov.ua, на час укладення та виконання господарських договорів ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ №12» зареєстровано як юридична особа, основний вид діяльності за КВЕД: торгівля та різноманітні ремонтно-будівельні роботи, у тому числі 46.90 неспеціалізована оптова торгівля; 41.20 будівництво житлових та нежитлових будівель.

Станом на листопад 2019 року на ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ №12» працювало десять робітників.

Виписані ТОВ «БК «БУДУПРАВЛІННЯ №12» на ТОВ «Нормаль-Україна» податкові накладні №150 від 04.11.2019, №1401 від 29.11.2019 зареєстровані податковим органом в Єдиному реєстрі податкових накладних.

По взаємовідносинам з ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» () за грудень 2020 року.

Товариство в грудні 2020 року сформувало податковий кредит з ПДВ від ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» на загальну суму 163 722,00 грн.

ГУ ДПС в Чернігівській області по взаємовідносинам з ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» збільшило Товариству податкове зобов`язання з ПДВ на суму 148 446,00 грн, яка врахована в загальну суму податкового зобов`язання з ПДВ згідно ППР від 27.12.2024 за№ 20224/ж10/25-01-07-00.

ГУ ДПС в Чернігівській області по взаємовідносинам з ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» зменшило Товариству від`ємне значення з ПДВ на суму 15 276,00 грн, яка врахована в розрахунок зменшення від`ємного значення з ПДВ згідно ППР від 27.12.2024 за№ 20225/ж10/25-01-07-00.

В акті перевірки від 28.11.2024 зазначено, що встановлена нереальність господарських операцій по взаємовідносинам між ТОВ «Нормаль-Україна» та ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» за грудень 2020 року за рахунок відсутності джерела походження товару, ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» не мало матеріальних та трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції, зокрема будівництва.

Водночас суд не погоджується з такими висновками податкового органу, з огляду на таке.

Товариство є підрядником на виконання робіт згідно Договору будівельного підряду №403 від 17.09.2020, укладеного з Центральним госпіталем Міністерства внутрішніх справ України.

На виконання Договору будівельного підряду №403 від 17.09.2020, Товариством укладено договір субпідряду №169 від 23.12.2020 з ТОВ «БУДСЕРВІС МДК».

На виконання договору субпідряду №169 від 23.12.2020, ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» виконало на замовлення позивача роботи на загальну суму 982 332,52грн, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2) та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (КБ-3) від 18.12.2020, 21.12.2020, 24.12.2020, 29.12.2020.

Для виконання робіт за договором субпідряду №169 від 23.12.2020 використані матеріали субпідрядника.

Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2) від 18.12.2020 на загальну суму 286 476,42 грн., ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» (підрядник), виписало податкову накладну №147 від 18.12.2020 на суму 286 476,42 грн., податок на додану вартість 47 746,07 грн., що зареєстрована в електронному кабінеті 12.01.2021 за №.

Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2) від 21.12.2020 на загальну суму 185 973,76 грн., ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» (підрядник), виписало податкову накладну №155 від 21.12.2020 на суму 185 973,76 грн., податок на додану вартість 30 995,63 грн., що зареєстрована в електронному кабінеті 12.01.2021 за №.

Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2) від 24.12.2020 на загальну суму 289 723,73 грн., ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» (підрядник), виписало податкову накладну №184 від 24.12.2020 на суму 289 723,73 грн., податок на додану вартість 48 287,29 грн., що зареєстрована в електронному кабінеті 12.01.2021 за №.

Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2) від 29.12.2020 на загальну суму 220 158,61 грн., ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» (підрядник), виписало податкову накладну №213 від 29.12.2020 на суму 220 158,61 грн., податок на додану вартість 36 693,10 грн., що зареєстрована в електронному кабінеті 12.01.2021 за №.

Сума ПДВ в розмірі 163 722,09 грн. врахована Товариством до складу податкового кредиту за грудень 2020 року, що підтверджується податковою декларацією за грудень 2020 року, що зареєстрована в електронному кабінеті 19.01.2021 за №.

Станом на грудень 2020 року кількість працюючих на ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» складало вісім осіб.

При цьому суд звертає увагу, що ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» лише 07.12.2021 - через рік після угоди з позивачем визнано податковим органом ризиковим.

В акті перевірки від 28.11.2021 зазначено, що в акті виконаних будівельних робіт від 24.12.2021 року ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» завищено вартість робіт з влаштування полімерної гідроізоляції із застосуванням ТМ Ceresit на суму 131 172,60 грн., що встановлено відповідно до перевірки інтернет ресурсів. Водночас акт перевірки не містить інформації, які саме інтернет ресурси перевірялися, достовірність даних, чим ця достовірність підтверджується, що є припущенням.

При цьому в акті виконаних будівельних робіт від 24.12.2021 зазначені ціни на роботи та вартість матеріалів відповідають дійсності та підтверджуються документам первинного бухгалтерського обліку.

Виписані ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» податкові накладні №147 від 18.12.2020 та №155 від 21.12.2020, № 184 від 24.12.2020, № 213 від 29.12.2020 зареєстровані податковим органом в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до даних ЄДРПОУ , https://usr.minjust.gov.ua, на час укладення та виконання господарських договорів ТОВ «БУДСЕРВІС МДК» зареєстровано, згідно КВЕД веде основну діяльність в галузі будівництва та ремонту, в тому числі: 42.99. будівництво інших споруд; 43.99. інші спеціалізовані будівельні роботи.

По взаємовідносинам з ПП «ГЕРМО» () за лютий 2021 року.

Товариство в лютому 2021 року сформувало податковий кредит з ПДВ від ПП «ГЕРМО» на загальну суму 184 536,40 грн.

ГУ ДПС в Чернігівській області по взаємовідносинам з ПП «ГЕРМО» збільшило ТОВ «Нормаль-Україна» податкове зобов`язання з ПДВ на суму 184 536,00 грн, яка врахована в загальну суму податкового зобов`язання з ПДВ згідно ППР від 27.12.2024 за № 20224/жІ0/25-01-07-00.

В акті перевірки від 28.11.2024 зазначено, що встановлена нереальність господарських операцій по взаємовідносинам між ТОВ "Нормаль-Україна" та ПП «ГЕРМО» за лютий 2021 року за рахунок відсутності джерела походження товару, ПП «ГЕРМО» не мало матеріальних та трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції, зокрема будівництва.

Водночас з такими висновками свуд не погоджується з огляду на таке.

Товариство є підрядником на виконання робіт згідно Договору будівельного підряду №725 від 18.12.2020, укладеного з Центральним госпіталем Міністерства внутрішніх справ України.

На виконання Договору будівельного підряду №725 від 18.12.2020, ТОВ «Нормаль-Україна» укладено договір субпідряду №02/12-20 від 02.12. 2020 з ПП «ГЕРМО».

На виконання договору субпідряду №02/12-20 від 02.12.2020, ПП «ГЕРМО» виконало на замовлення позивача роботи на загальну суму 127 726,86грн., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт (КБ- 2) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (КБ-3) від 16.02.2021.

Товариство є підрядником на виконання робіт згідно Договору будівельного підряду №687 від 07.12.2020, укладеного з Центральним госпіталем Міністерства внутрішніх справ України.

На виконання Договору підряду 687 від 07.12.2020, позивачем укладено договір підряду (субпідряду) №03/12-20 від 03.12. 2020 з ПП «ГЕРМО».

На виконання договору субпідряду №03/12-20 від 03.12. 2020, ПП «ГЕРМО» виконало на замовлення позивача роботи на загальну суму 420 114,86 грн., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт (КБ- 2) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (КБ-3) від 17.02.2021.

Товариство є підрядником на виконання робіт згідно Договору підряду №19-20 від 20.02.2020, укладеного з Управлінням капітального будівництва Чернігівської міської ради.

На виконання Договору підряду №19-20 від 20.02.2020, позивачем укладено договір субпідряду №05.11.20 від 05.11. 2020 з ПП «ГЕРМО».

На виконання договору субпідряду №05.11.20 від 05.11.2020, ПП «ГЕРМО» виконало на замовлення позивача роботи на загальну суму 66 774,73грн., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (КБ-3) від 19.02.2021.

Товариство є виконавцем з надання послуг поточного ремонту згідно Договору надання послуг №130 від 14.12.2020, укладеного з Комунальним некомерційним підприємством «Сновська центральна районна лікарня» Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області.

На виконання Договору надання послуг №130 від 14.12.2020, Товариством укладено договір субпідряду №08/12-20 від 08.12.2020 з ПП «ГЕРМО».

На виконання договору субпідряду №08/12-20 від 08.12.2020, ПП «ГЕРМО» виконало на замовлення позивача роботи на загальну суму 38 498,34грн., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (КБ-3) від 23.02.2021.

Товариство є підрядником на виконання робіт згідно Договору будівельного підряду №476 від 04.09.2020, укладеного з Центральним госпіталем Міністерства внутрішніх справ України.

На виконання Договору будівельного підряду №476 від 04.09.2020, Товариством укладено договір субпідряду №23/09-20 від 23.09.2020 з ПП «ГЕРМО».

На виконання договору субпідряду №23/09-20 від 23.09.2020, ПП «ГЕРМО» виконало на замовлення позивача роботи на загальну суму 454 103,69грн., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт (КБ- 2) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (КБ-3) від 24.02.2021.

Для виконання робіт за договорами субпідряду №169 від 23.12.2020, використані матеріали субпідрядника.

Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2) від 16.02.2021 на загальну суму 127 726,86 грн., ПП «ГЕРМО», (підрядник), виписало позивачу податкову накладну №137 від 16.02.2021 на суму 127 726,86 грн., податок на додану вартість 21 287,81 грн., що зареєстрована в електронному кабінеті 05.03.2021 за №.

Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2) від 17.02.2021 на загальну суму 420 114,86 грн., ПП «ГЕРМО», (підрядник), виписало позивачу податкову накладну: №136 від 17.02.2021 на суму 420 114,86 грн., податок на додану вартість 70 019,14 грн., що зареєстрована в електронному кабінеті 05.03.2021 за №.

Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2) від 19.02.2021 на загальну суму 66 774,73 гри., ПП «ГЕРМО», (підрядник), виписало позивачу податкову накладну №138 від 19.02.2021 на суму 66 774,73 грн., податок на додану вартість 11 129,12 грн., що зареєстрована в електронному кабінеті 05.03.2021 за №.

Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2) від 23.02.2021 на загальну суму 38 498,34 грн., ПП «ГЕРМО», (підрядник), виписало позивачу податкову накладну №139 від 23.02.2021 на суму 38 498,34 грн., податок на додану вартість 6 416,39 грн., що зареєстрована в електронному кабінеті 05.03.2021 за №.

Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2) від 24.02.2021 на загальну суму 454 103,69 грн., ПП «ГЕРМО», (підрядник), виписало позивачу податкову накладну №134 від 24.02.2021 на суму 454 103,69 грн., податок на додану вартість 75 683,95 грн., що зареєстрована в електронному кабінеті 05.03.2021 за №.

Сума ПДВ в розмірі 184 536,41 грн. врахована Товариством до складу податкового кредиту за лютий 2021 року, що підтверджується податковою декларацією за лютий 2021 року, що зареєстрована в електронному кабінеті 22.03.2021 за №.

Посадові особи ГУ ДПС в Чернігівській області в акті перевірки від 28.11.2024 зазначили, що ПП «ГЕРМО» не подано податкову звітність за 1 кв. 2021 року щодо нарахування ЄСВ та податковий розрахунок сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, таким чином ПП «ГЕРМО» не мало трудових ресурсів для виконання робіт на користь ТОВ «Нормаль-Україна».

Водночас само по собі подання або неподання звітності не підтверджує та не спростовує наявність або відсутність трудових ресурсів, а свідчить тільки про сам факт неподання звітності платником податків.

26.03.2021 податковим органом прийнято рішення про відповідність критеріям ризикованості платника податків ПП «ГЕРМО» вже після реєстрації всіх податкових накладних, вписаних на ТОВ "Нормаль-Україна".

Податкові накладні: №137 від 16.02.2021, №136 від 17.02.2021, №138 від 19.02.2021, №139 від 23.02.2021, №134 від 24.02.2021 зареєстровані податковим органом в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до даних ЄДРПОУ, https://usr.minjust.gov.ua, на час укладення та виконання господарських договорів ПП «ГЕРМО» зареєстровано, згідно КВЕД веде основну діяльність в галузі будівництва та ремонту, в тому числі: 41.20. будівництво житлових та нежитлових будівель; 43.99 інші спеціалізовані будівельні роботи.

Аналізуючи наведене у своїй сукупності, суд дійшов висновку, що на момент взаємодії позивача з наведеними суб`єктами господарювання, останні були зареєстровані платниками ПДВ, за рахунок операцій з якими можна було формувати податковий кредит. Подальше встановлення відповідності платника податків критеріям ризиковості не може впливати на законність господарських операцій, які відбулися за декілька років до того. В іншому разі це б суперечило визначеності та стабільності в податкових правовідносинах.

Отже, рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості, не можуть бути підставою для згортання податкового кредиту, в силу їх відсутності на момент укладання та реалізації договорів поставки.

Даючи оцінку доводам відповідача щодо відсутності у контрагентів позивача трудових ресурсів, суд вказує наступне.

Чинне законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов`язань платника податків у залежність від наявності чи відсутності основних фондів або трудових ресурсів його контрагентів.

При цьому суд наголошує на тому, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду (постанови від 16.01.2018, у справі №826/1398/14, від 06.02.2018, у справі №804/4940/14, від 30.01.2018 у справі № 2а/1770/3360/12, від 19.06.2018 у справі №826/7704/16) відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів також не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди позивачем, як покупцем, оскільки залучення працівників с можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Суд зазначає, що акт перевірки не містить даних щодо наявності таких, що набрали законної сили вироків суду, якими посадових осіб позивача або контрагентів визнано винними у скоєнні кримінального порушення та якими би було встановлено неправомірність здійснення фінансово-господарських операцій зазначених вище суб`єктів господарювання з позивачем.

Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податку та його безпосереднім контрагентом.

Навіть якщо контрагент (постачальник по ланцюгу) і порушив вимоги податкового законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку (покупця товарів, робіт, послуг) права на формування податкового кредиту з ПДВ за правочином з таким контрагентом у разі, якщо платник податку виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування, сплатив за виконані послуги і має документальне підтвердження розміру свого податкового кредиту та здійснених витрат.

Жодною нормою законодавства України не передбачається обов`язку платників податків - одержувачів товарів вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей щодо повноти сплати ними податків за окремою операцією придбання товарів, відомостей щодо третіх осіб (постачальників у ланцюгу), перевіряти додержання чи порушення ними законодавчих приписів, а також наявність у цих контрагентів умов для належного здійснення господарської діяльності, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність додатковий облік певного платника податків від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, а також від господарських та виробничих можливостей контрагента.

При цьому суд звертає увагу, що в цій справі позивач проявив належну обачність при виборі контрагентів, оскільки останні на момент укладання договорів були наділені необхідною податковою правосуб`єктністю, що надавало право позивачу формувати за рахунок операцій з ними податковий кредит з ПДВ.

У постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30.06.2020 (справа № 440/426/19) висловлено правову позицію, що норми Податкового кодексу України не ставлять у залежність право платника ПДВ на податковий кредит від дотримання податкової дисципліни його контрагентами-постачальниками, якщо цей платник (покупець) дійсно придбав товари (послуги), призначені для використання в господарській діяльності, і поніс реальні витрати у зв`язку з їх придбанням. Порушення постачальником товару (послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (послуг) вимог закону щодо підстав виникнення права на податковий кредит. Платник податку (покупець) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його обізнаність щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Оцінюючи позицію в частині права позивача на податковий кредит суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України під податковим кредитом розуміють суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно підпункту а) пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг, а відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Крім цього, відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Також, згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Отже, аналізуючи наведені вище норми ПК України, проектуючи їх на правовідносини, які досліджуються судом у цій справі, суд зазначає, що обов`язок нарахувати податкові зобов`язання та скласти і зареєструвати в ЄРПН податкову накладну виникає у контрагентів позивача, а позивач має право за рахунок цих операцій формувати податковий кредит з ПДВ, який впливає на його податкові зобов`язання з цього податку.

Як встановлено судом вище, позивач та його контрагенти були платниками ПДВ, а тому за рахунок реальних господарських операцій між ними, які пов`язані з господарської діяльністю, після реєстрації в ЄРПН контрагентами позивача податкових накладних, позивач мав право формувати податковий кредит за рахунок таких операцій.

Одним із критеріїв законності рішення суб`єкта владних повноважень є те, що таке рішення має бути прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1 частини 2 статті 2 КАС України).

Такий критерій вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти відповідно до законодавчо визначеної процедури, що відповідає принципу належного урядування.

В даному випадку встановлено, що посадові особи Головного управління ДПС у Чернігівській області під час прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень ґрунтували свою позицію на припущеннях, які не перевірили при проведенні документальної перевірки.

У свою чергу позивачем доведено, що придбаний товар використаний у господарській діяльності позивача, податкові накладні зареєстровані у відповідних реєстрах, первинні документи складені правильно, та у своїй сукупності доповнюють один одного. В структурі активів позивача мали зміни, пов`язані з придбанням товарів, у наведених вище контрагентів.

Отже, судом встановлено, що надані первинні документи відповідають вимогам Закону №996-ХІV та у повному обсязі відображають і підтверджують зміст господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Водночас відповідачем не доведено, що договори, укладені між позивачем та його контрагентами у спірних правовідносинах, були укладені з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, а поставка товарів (робіт, послуг) за цими договорами не мала реального змісту.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19 виснувала, зокрема, що платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому, має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.

Такий висновок Велика Палата Верховного Суду зробила, застосувавши норму частини восьмої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», згідно з якою відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи. Цю норму Велика Палата Верховного Суду тлумачила як таку, в якій відображено принцип індивідуальної відповідальності платника податків за внесення недостовірних відомостей до первинних документів.

Велика Палата Верховного Суду також звернула увагу на те, що 23.05.2020 набрали чинності зміни до статті 112 ПК України, внесені Законом України від 16.01.2020 № 466-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» (далі - Закон № 466-IX).

Так, відповідно до пункту 112.2 статті 112 ПК України (у редакції Закону № 466-IX) особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

За висновком Великої Палати Верховного Суду зміни до статті 112 ПК України фактично закріпили нормативно ті підходи, які й до цього активно використовувалися в судовій практиці, а саме: доктрини належної обачності та індивідуальної юридичної відповідальності, - застосовували рішення Європейського суду з прав людини "Інтерсплав проти України", у якому позиція щодо "залученості" платника податків до протиправних діянь контрагента фактично запроваджувала ту саму належну обачність, яка згодом була відображена в Законі № 466-ІХ. Сам собою факт використання первинних документів з недостовірними даними для підтвердження обставин здійснення господарської операції не повинен автоматично вказувати на безпідставність даних податкового обліку. Натомість контролюючий орган має довести, що платник податків, приймаючи від контрагентів та використовуючи певні документи для цілей податкового обліку, діяв нерозумно, недобросовісно або без належної обачності. А це також пов`язано з фактичною можливістю й економічною доцільністю перевірки самим платником податків достовірності відомостей, які були включені до первинних документів. Мають бути наявні докази того, що розумними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у їх змісті.

Водночас, відповідач не наводить доводів, що Товариство самостійно внесло до первинних документів недостовірну інформацію щодо придбання товарів (робіт, послуг) та/або щодо його постачальників. Так само контролюючий орган не зазначив та не надав доказів, що Товариство було обізнане щодо недостовірності даних про постачальника в первинних документах, на підставі яких задекларувало дані свого податкового обліку щодо податкового кредиту. Відповідачем не надано докази, що у Товариства були обґрунтовані підстави сумніватись у достовірності відомостей в первинних документах щодо його постачальників. Доводів такого змісту, так само як і доводів, що Товариство діяло без належної обачності, використовуючи первинні документи для цілей податкового обліку, відповідач у відзиві не наводить.

Враховуючи вищенаведені обставини та правові норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними та скасування спірних рішень та задоволення позову повністю.

Щодо клопотання позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 30000,00 грн на підтвердження яких позивачем надані відповідні документи (а.с.29-32 т.1, а.с. 35-36 т.4), суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положенням частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як видно з пункту першого частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

З наведеної норми вбачається, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 85211544) та постанові від 20.12.2019 у справі № 903/125/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 86504028).

Відповідно до положень частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною шостою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною сьомою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу наведених положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний з позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.09.2018 у справі № 810/4749/15 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 76397938).

При цьому з імперативних положень частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України видно, що зменшити розмір витрат на правничу допомогу через їх неспівмірність суд може виключно у разі наявності відповідного клопотання іншої сторони про це. Отже, за відсутності такого клопотання суд не може надавати оцінку співмірності витрат на правничу допомогу за власною ініціативою, а лише перевіряє, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Судом встановлено, що представником позивача на підтвердження виконаних робіт надано відповідні докази, які відповідачем не спростовані. Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу через їх неспівмірність відповідачем не подано. Мотиви, викладені у відзиві, взагалі стосуються відмови в задоволенні відшкодування цих витрат, тому судом до уваги не приймаються.

У той же час, суд звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду щодо вирішення питань про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічних висновків також дійшла Велика Палата в додатковій постанові від 15.06.2022 у справі №910/12876/19.

Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат, керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.

Аналогічні висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 05.08.2020 у справі №640/15803/19, від 28.10.2021 у справі №160/15983/20.

Крім того, така ж правова позиція була викладена і в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 22.11.2019 у справі №910/906/18, від 06.12.2019 у справі №910/353/19, де зазначено, що оскільки зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, відповідно до норм процесуального кодексу можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони з підстав недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Така ж правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 17 жовтня 2024 року у справі № 580/7963/21.

За таких обставин, враховуючи сталу практику Верховного Суду та її Великої Палати щодо відсутності у суду повноважень на здійснення за власною ініціативою оцінки співмірності заявлених до відшкодування сум витрат на професійну правничу допомогу без наявності відповідного клопотання сторони про це; приймаючи до уваги відсутність клопотання відповідача про зменшення судових витрат через їх неспівмірність, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 30000,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, на користь позивача підлягає стягненню, сплачений ним при поданні позовної заяви, судовий збір в розмірі 18125,81 грн.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 27.12.2024 №20224/ж10/25-01-07-00, № 20225/ж10/25-01-07-00.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нормаль-Україна" судовий збір у розмірі 18125,81 грн ( вісімнадцять тисяч сто двадцять п`ять гривень 81 коп), сплачений відповідно до платіжної інструкції від 17.03.2025 №82223, витрати на правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн (тридцять тисяч гривень).

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Нормаль-Україна" вул. Красносільського, 37, офіс 7,м. Чернігів,Чернігівський р-н, Чернігівська обл.,14003 .

Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області відокремлений підрозділ Державної податкової служби України вул. Реміснича, 11,м. Чернігів,Чернігівська обл., Чернігівський р-н,14000 .

Повний текст рішення виготовлено 19 червня 2025 року.

Суддя І.І. Соломко