Справа № 520/340/25
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Садова М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 р. Справа № 520/340/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроліга" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2025, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/340/25

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроліга"

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (надалі - позивач, ГУПФУ в Харківській області ) звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроліга" (надалі - відповідач, ТОВ "Агроліга"), у якому позивач просив:

-стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Агроліга" на користь головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заборгованість по відшкодуванню на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.п. "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п.п.2-8 ч. 2 ст. 14 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за період серпень-грудень 2023 року, лютий - грудень 2024 року, на загальну суму 30732,03 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт посилається на наявність судових рішень у спорах між тими самими сторонами, про той самий предмет з тих самих підстав, що набрали законної сили (рішення в адміністративній справі №520/38241/23 про відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за жовтень 2023 - грудень 2023р. в сумі 8 168,68грн., а також рішення в адміністративній справі №520/18402/24 (вимога про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з лютого 2024 року по травень 2024 року в сумі 7 024,64грн.) Мотивуючи апеляційну скаргу позивач також вказав про те, що надані позивачем копії документів, які підтверджують факт направлення відповідачу розрахунків суми фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за відповідні періоди не є належними доказами, оскільки фактично позивачем надано до матеріалів справи лише розрахунки та листи про направлення кореспонденції на адресу ТОВ «Агроліга», а з рекомендованих повідомлень про повернення позивачу поштових відправлень надісланих адресату ТОВ «Агроліга» неможливо встановити, які саме документи були направлені ТОВ «Агроліга».

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Учасниками по даній справі було отримано копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2024 року про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. позивачем отримано копію апеляційної скарги відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронних документів через підсистему "Електронного суду".

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач є юридичною особою, що підтверджено відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Перебуває на обліку у позивача у відповідності до ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» є платником страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, взяте на облік платником єдиного внеску в органі Пенсійного фонду України. Дані обставини установлено із матеріалів справи.

Відповідно до розрахунку суми заборгованості щодо відповідача фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період за період серпень-грудень 2023 року, лютий - грудень 2024 року, на загальну суму 30732,03 грн. Відповідні розрахунки направлені відповідачу, що підтверджено матеріалами справи.

Позивач звертався із листами, які містили розрахунки заборгованості щодо добровільного відшкодування сум за спірний період за юридичною адресою відповідача Харківська область, Куп`янський район, село Кам`янка, вулиця Поштова, будинок № 41, однак поштові повідомлення про їх вручення повертались із причиною невручення «заз закінченням терміну зберігання».

Будь-яких доказів зміни юридичної адреси відповідача, суд не установив.

Отже відповідачем в добровільному порядку не відшкодовано витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність правових підстав для задоволення позову.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР) платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону № 400/97-ВР визначено, що для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Положеннями частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

- підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;

- за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та відповідно до статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та після цієї дати відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.

Процедура стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначається Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі по тексту - Інструкція).

Пунктом 6.1 Інструкції визначено, що для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, відповідач, як платник збору на обов`язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівнику якого призначено пільгову пенсію, зобов`язаний відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на виплату та доставку пільгової пенсії цьому працівнику.

Згідно з п.6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно п.6.7 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Пунктом 6.8 Інструкції передбачено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

На виконання вимог Інструкції Головним управлінням Пенсійного фонду України Харківської області відповідачу були направлені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Листом від 07.10.2024 року № 2000-0507-8/176549 відповідачу направлено розрахунок з серпня по грудень 2023 (вих. № 2000-0607-8/121819, 2000-0607-8/121839, 2000-0507-8/176256, 33408/03-16-5, 31854/03-16-19, 2000-0507-8/176256-1, 2000-0607-8/177679, 2000/0507-8/176256-6 .

Листом від 08.10.2024 року № 2000-0507-8/176763 відповідачу направлено розрахунок з лютого по травень 2024 (вих. № 2000-0507-8/176256-2, 2000-0507-8/176256-7, 2000-0507-8/176256-3, 2000-0507-8/176256-8, 2000-0507-8/176256-4, 2000-0507-8/176256-9, 2000-0507-8/176256-5, 2000-0507-8/176256-10)

Листом від 12.09.2024 року № 2000-0507-8/162583 відповідачу направлено розрахунок з червень - вересень 2024.

Листом від 09.10.2024 року № 2000-0507-8/177836 відповідачу направлено розрахунок за жовтень 2024 (вих № 2000-0507-8/173603 від 02.10.2024, № 37117/03-16/27 від 02.10.2024

Листом від 08.11.2024 року № 2000-0507-8/195876 відповідачу направлено розрахунок за листопад 2024 (вих. № 2000-0507-8/192430 від 04.11.2024, № 41135/03-16/27 від 04.11.2024.

На підтвердження відправлення вказаних листів позивачем надано до суду копії поштових конвертів з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а також довідки про причини повернення.

На переконання суду, надання додаткових доказів, що підтверджують відправлення таких документів, у спірних правовідносинах є не обов`язковим.

Доводи відповідача про те, що надані позивачем копії документів, які підтверджують факт направлення відповідачу розрахунків суми фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за відповідні періоди не є належними доказами, оскільки фактично позивачем надано до матеріалів справи лише розрахунки та листи про направлення кореспонденції на адресу ТОВ «Агроліга», а з рекомендованих повідомлень про повернення позивачу поштових відправлень надісланих адресату ТОВ «Агроліга» неможливо встановити, які саме документи були направлені ТОВ «Агроліга» спростовуються матеріалами справи, а саме наданими відповідачем списками згрупованих відправлень від 12.09.2024, 08.10.2024, 09.10.2024, 08.11.2024.

Водночас, як слідує з матеріалів справи, у позові позивач просив: стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Агроліга" на користь головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заборгованість по відшкодуванню на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.п. "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п.п.2-8 ч. 2 ст. 14 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за період серпень-грудень 2023 року, лютий - грудень 2024 року, на загальну суму 30732,03 грн.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2024 по справі №520/18402/24, яке набрало законної сили 12 жовтня 2024 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроліга" про стягнення заборгованості по відшкодуванню на виплату та доставку пільгових пенсій за період січень - травень 2024 року, на загальну суму 8780,80 грн.

Тобто, у справі, що розглядається позивачем повторно заявлено позовну вимогу про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з лютого 2024 року по травень 2024 року на суму 7024,64 грн.

Також рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.09.2024 по справі №520/38241/23, яке набрало законної сили 25 жовтня 2024 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроліга" про стягнення заборгованості по відшкодуванню на виплату та доставку пільгових пенсій за період жовтень - грудень 2023 року, на загальну суму 11414,27 грн.

Тобто, у справі, що розглядається, позивачем повторно заявлено позовну вимогу про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за жовтень 2023р. - грудень 2023р на суму 11414,27 грн.

Пунктом 4 частини 1 статті 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Верховний Суд, надаючи оцінку наявності підстав для застосування п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, наслідком якого є закриття провадження у справі, неодноразово, зокрема у постановах від 31.03.2021 року у справі № 240/6357/20, від 27.08.2021 року у справі № 580/3966/20, від 15.12.2020 року у справі № 804/5759/17, від 17.08.2022 року у справі № 520/9008/2020, зазначав, що закриття провадження у справі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду в постанові від 20.03.2024 року у справі № 320/225/23 позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Отже, достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України є одночасна сукупність таких умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність рішення постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Таким чином, оскільки предмет та підстави позову, визначені позивачем у цій справі, є тотожними предмету та підставам позовів у справах №520/18402/24,520/38241 за наслідками розгляду яких існують судові рішення, яке набрало законної сили, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Агроліга" на користь головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заборгованість по відшкодуванню на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.п. "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п.п.2-8 ч. 2 ст. 14 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за період жовтень - грудень 2023 року, лютий - травень 2024 року, на загальну суму 18 438,91 грн. на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас, за матеріалами справи відповідач в добровільному порядку не здійснив відшкодування позивачу сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах, у зв`язку з чим, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій призначених відповідно до пункту "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пункту 2-8 ч.2 ст. 14 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за період серп нень - вересень 2023 та червень - грудень 2024 у сумі грн., тому вказана сума підлягає стягненню в судовому порядку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених статтею 238 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроліга" - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 по справі № 520/340/25 скасувати в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Агроліга" на користь головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заборгованість по відшкодуванню на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.п. "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п.п.2-8 ч. 2 ст. 14 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за період жовтень - грудень 2023 року, лютий - травень 2024 року, на загальну суму 18 438,91 грн.

Провадження у справі у вказаній частині позовних вимог закрити.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 по справі 520/340/25 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді З.Г. Подобайло І.С. Чалий