Справа № 187/565/25
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2025 року м. Дніпросправа № 187/565/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2025 року (суддя Соловйов І.М. ) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.03.2025 № 74-ССЗ у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП України скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити.

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що суд помилково дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, так як таке повідомлення було менше ніж за три доби до розгляду справи, що в своє чергу суперечить висновкам Верховного суду України. Також до суду було надано відповідний документ про те, що ОСОБА_1 є священнослужителем, а тому не має юридичної освіти і не має повноцінних знань для заявлення відповідного клопотання про перенесення розгляду справи, тим більше, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , як суб`єкт владних повноважень, повинен був застосувати висновки та норми права, викладені у постановах Верховного Суду. Відсутність клопотання про перенесення розгляду справи у даній справі лише доводить, що особа дійсно юридично не обізнана, поза як для ознайомлення з матеріалами справи потрібен достатній час, який наданий не був.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 13.01.2025 засобами поштового зв`язку на адресу: АДРЕСА_1 , було направлено повістку № 1910968 від 13.01.2025, якою ОСОБА_1 викликано до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ) для уточнення даних на 14:00 год 26.01.2025, яка повернулась відправнику без вручення.

Офіцером ІНФОРМАЦІЯ_4 капітаном ОСОБА_2 13.03.2025 складено протокол № 74 про адміністративне правопорушення, зі змісту якого вбачається, що 13.03.2025 ОСОБА_1 самостійно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ОСОБА_3 ), а також особисто отримав повістку № 1910968 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , але у зазначений в повістці час та дату 26.01.2025 до ТЦК СП не з`явився, причини неявки не повідомив. У діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період).

Громадянину ОСОБА_1 роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, а також права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП (знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.). Повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10:00 год. 00 хв. 13 березня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Також в протоколі міститься підпис ОСОБА_1 та пояснення, в яких останній зазначає: «Повістку про виклик не отримував, але повідомлений був в телефонному режимі».

За результатом розгляду справи начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 прийнято постанову від 13.03.2025 № 74ССЗ, якою визнано гр. ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000,00 грн.

Названа постанова є предметом оскарження в даній справі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що під час мобілізації інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначене у ній місце та строк.

Відповідно до підпункту 2 пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затверджених постановою Кабінету міністрів України від 16.05.2024 № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК та СП під час уточнення своїх облікових даних, або про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання, якщо ця особа не повідомила ТЦК та СП іншої адреси місця проживання.

Матеріалами справи підтверджується, що направлена відповідачем повістка № 1910968 від 13.01.2025 була направлена за адресою: АДРЕСА_1 , та повернута відправнику з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Водночас судом встановлено, що названа адреса є місцем реєстрації позивача, а тому повістка № 1910968 від 13.01.2025 вважається належно врученою ОСОБА_5 .

Більш того, обізнаність позивача про необхідність явки до ТЦК для уточнення облікових даних підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_5 , викладеними у протоколі від 13.03.2025 № 74.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу, що під час складання протоколу ОСОБА_5 було повідомлено про день, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Щодо доводів апелянта, що таке повідомлення є неналежним, оскільки здійснене менше ніж за три доби до розгляду справи, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 268 КУпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Отже, закон містить вимогу щодо повідомлення особи про розгляд справи, натомість не визначає, що таке повідомлення має відбутися не менше ніж за три дні до її розгляду.

Не є обґрунтованими посилання апелянта на висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 482/9/17, адже в названій справі суд касаційної інстанції надавав оцінку нормам КУпАП, які не є актуальними на час спірних правовідносин.

Також не є слушними доводи апелянта, що ОСОБА_1 є священнослужителем, а тому не має повноцінних знань для заявлення відповідного клопотання про перенесення розгляду справи, адже позивачеві були роз`яснені його права під час складання протоколу.

Відтак суд апеляційної інстанції доходить висновку, що розгляд справи відбувся з дотриманням приписів статті 268 КУпАП України.

Також суд апеляційної інстанції вважає доведеним наявність у діях/бездіяльності позивача складу визначеного адміністративного правопорушення, адже чинне законодавство імперативно встановлює обов`язок військовозобов`язаного в період дії особливого стану уточнити облікові дані, пройти медичний огляд згідно з рішенням, у тому числі, військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки та з`явитись за викликом до ТЦК.

Виконання відповідних обов`язків не було забезпечено ОСОБА_1 , а тому відповідач правомірно та обґрунтовано притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 286, 316, 322, Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2025 року в адміністративній справі № 187/565/25 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 20 червня 2025 року та оскарженню не підлягає.

Повна постанова складена 20 червня 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров