Справа № 240/19523/24
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року м. Житомир справа № 240/19523/24

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 39 від 02.09.2024 про відмову у призначенні пенсії через недостатність спеціального стажу на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років за період з 01.01.1992 по 12.04.1995, а також з 01.12.2004 по 10.10.2017;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію за вислугу років з 26 серпня 2024 року з урахуванням спеціального страхового стажу на посаді, що дає право на призначення пенсії за вислугу років з урахуванням періоду роботи з 01.01.1992 по 12.04.1995 року, а також з 01.12.2004 по 10.10.2017.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо призначення пенсії. Повідомлено, що відповідач безпідставно не зарахував окремі періоди її роботи до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до пункту "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки разом з заявою про призначення пенсії позивачем надані всі належні документи на його підтвердження. З огляду на наведене, вважає рішення відповідача щодо відмови у призначенні пенсії є необґрунтованим і протиправним, а тому просить позов задовольнити.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 12.11.2024 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області у встановлені строки надійшов відзив на адміністративний позов. В обґрунтування відзиву зазначено, що за результатами розгляду документів долучених до заяви, до страхового стажу та спеціального стажу не зараховано період роботи в росії відповідно трудової книжки НОМЕР_1 з 01.01.1992 по 12.04.1995. Долучена архівна довідка від 12.10.2018 №456-арх видана російською федерацією та не містить апостиля. Також, спеціальний стаж роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, станом на 11.10.2017 складає 10 років 11 місяців 5 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років. Водночас, до спеціального стажу не враховано період роботи згідно довідки від 23.08.2024 №78, з 01.12.2004 по 10.10.2017, оскільки відсутня інформація про належність Державного Космічного Агентства України Національного Центру Управління та Випробувань Космічних Засобів Головного Центру Спеціального Контролю (філія) (в якому особа працювала на посаді фельдшера служби медичної) до переліку закладів охорони здоров`я і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Права на призначення пенсії за вислугу років гр. ОСОБА_1 не має, у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи. Зважаючи на зазначене, вимоги позивача є безпідставними та такими, що не відповідають чинному законодавству, та не підлягають задоволенню.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 06.12.2024 надійшов відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача наголошує, що спеціальний стаж позивача відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" із змінами згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", становить станом на 11.10.2017 - 10 років 11 місяців 05 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років. Враховуючи принцип екстериторіальності, розгляд заяви та наданих документів щодо призначення пенсії за віком здійснено структурним підрозділом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийнято рішення від 02.09.2024 №39 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" ст. 55 закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 2-1 розділу XV Прикінцевих положень. Отже, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області є правомірними та вмотивованими, а позов є необґрунтованим, а тому позов підлягає залишенню без задоволення.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Відповідно до наказу Житомирського окружного адміністративного суду №01-07-В від 21.01.2025 головуючий суддя Шуляк Л.А. перебувала у щорічній відпустці у період з 03.02.2025 по 07.02.2025 та відповідно до наказу №01-06-ОС від 03.02.2025 головуючий суддя перебувала на навчанні в період з 10.02.2025 по 14.02.2025 включно.

Відповідно до наказу Житомирського окружного адміністративного суду №01-45а-в від 12.05.2025 головуючий суддя Шуляк Л.А. перебувала у щорічній відпустці в період з 02.06.2025 по 18.06.2025 включно.

У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 , 26.08.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою встановленого зразка про призначення пенсії за віком.

Заява відпрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, за результатами розгляду якої 02.09.2024 винесено рішення №39 про відмову у призначенні пенсії, відповідно до статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 05.09.2024 № 0600-0214-8/112912, позивача повідомлено про прийняте рішення про відмову в призначенні пенсії.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Закон України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 р. №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) зокрема, гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

За приписами пункту "е" статті 55 Закону №1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 років та після цієї дати змінні.

З аналізу наведених норм законодавства можна дійти висновку, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

Аналогічна правова позиція, викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20.02.2019 року у справі №462/5636/16-а, від 19.03.2019 року у справі №466/5637/17.

Зі змісту рішення Головного управління ПФУ в Кіровоградській області від 02.09.2024 року слідує, що підставами для відмови у призначенні пенсій стала відсутність у позивача необхідного спеціального стажу.

Як видно з матеріалів справи, відповідачем не зараховано до страхового стажу та спеціального стажу період роботи в росії відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 з 01.01.1992 по 12.04.1995. Долучена архівна довідка від 12.10.2018 №456-арх, видана російською федерацією та не містить апостиля. Також, спеціальний стаж роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, станом на 11.10.2017 складає 10 років 11 місяців 5 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років. Водночас, до спеціального стажу не враховано період роботи згідно довідки від 23.08.2024 №78, з 01.12.2004 по 10.10.2017, оскільки відсутня інформація про належність Державного Космічного Агентства України Національного Центру Управління та Випробувань Космічних Засобів Головного Центру Спеціального Контролю (філія) (в якому особа працювала на посаді фельдшера служби медичної) до переліку закладів охорони здоров`я і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Щодо періоду роботи в російській федерації з 01.01.1992 по 12.04.1995, суд зазначає наступне.

Згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_2 , встановлено, що з 01.07.1991 по 12.04.1995 позивач працювала на посаді старшого лаборанта.

З дослідження копії трудової книжки, судом встановлено, що трудова книжка позивача заповнена відповідно до Інструкцій №162 та №58, записи в трудовій книжці про роботу позивача відповідають вимогам заповнення трудової книжки, оскільки містять чітку дату прийому, дату звільнення з роботи за власним бажанням позивача, номери наказів та їх дати, посаду на якій працював позивач та відбиток печатки підприємства.

Суд зазначає, що згідно зі статтею 19 Закону України "Про міжнародні договори України", чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, яка підписана в тому числі Україною та рф, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 5 вказаної Угоди встановлено, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Статтею 6 Угоди між Урядом України і Урядом рф про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, яка підписана та набрала чинності 14 січня 1993 року, передбачено, що працівники Сторони виїзду, які працюють на території Сторони працевлаштування, користуються правами та виконують обов`язки, що встановлені трудовим законодавством Сторони працевлаштування (включаючи питання трудових відносин, колективних договорів, оплати праці, режиму робочого часу та часу відпочинку, охорони та умов праці та інші). Трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво та інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Статтею 7 даної Угоди встановлено, що питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Отже, при призначенні пенсії за законодавством України враховується набутий стаж та заробіток (дохід), з якого сплачено відповідну суму страхового внеску.

Частиною 2 статті 4 Угоди Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів від 15 квітня 1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, рф, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.

При цьому, оскільки Закон України "Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах" від 22.01.1993" від 01.12.2022 № 2783-IX набрав чинності 23.12.2022, тому він не може слугувати підставою для незарахування до страхового та спеціального стажу період роботи в росії.

Позиція відповідача суперечить принципу верховенства права, оскільки право позивача на призначення пенсії не пов`язується з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин з однією з держав-учасниць Угоди.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі №676/6166/16-а, від 16 квітня 2020 року у справі №555/2250/16-а від 17 червня 2020 року у справі №646/1911/17, від 21 лютого 2020 року у справі № 291/99/17 та від 06 липня 2020 року у справі № 345/9/17.

Тобто, в розрізі цієї справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Відтак, суд зазначає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в частині відмови у зарахуванні до страхового та спеціального стажу період роботи в росії є протиправним.

Щодо незарахування до спеціального стажу періоду роботи згідно довідки від 23.08.2024 №78, з 01.12.2004 по 10.10.2017, суд зазначає наступне.

Згідно із довідкою від 23.08.2024 №78, позивач у період з 01.12.2004 по 10.10.2017 працювала у Державному Космічному Агентстві України Національного Центру Управління та Випробувань Космічних Засобів Головного Центру Спеціального Контролю (філія) на посаді фельдшера служби медичної.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. №909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі - Постанови № 909).

Згідно з розділом 2 Переліку №909 до такого переліку належать:

Лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги,заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади,установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно епідеміологічні заклади, діагностичні центри (найменування посад: лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад));

Аптеки, аптечні кіоски, аптечні магазини, контрольно аналітичні лабораторії (найменування посад: фармацевти, асистенти фармацевтів (незалежно від найменування посад), лаборанти);

Медико-соціальні експертні комісії, бюро судово-медичної експертизи (найменування посад: лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад)).

В примітці 2 Постанови № 909, зазначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Заклади охорони здоров`я визначаються відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я від 28.10.2002 року № 385 "Про затвердження переліків закладів охорони здоров`я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров`я" (у редакції на час виникнення правовідносин ), до багатопрофільних лікарняних закладів (п.1.1.1 Переліку) відносився, зокрема, медичний центр (різного профілю); до амбулаторно- поліклінічних закладів ( п.1.2 Переліку), зокрема, фельдшерський пункт.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Національний центр управління та випробувань комічних засобів серед іншого проводить діяльність за кодом 86.21 "Загальна медична практика".

Згідно із Положенням про службу медичну центру матеріального забезпечення , експлуатації споруд та інженерних мереж Головного центру спеціального контролю, медична є окремим структурним підрозділом і підпорядковується безпосередньо начальнику центру матеріального забезпечення , експлуатації споруд та мереж. Служба медична створена з метою забезпечення установи медичними засобами, надання медичної допомоги особовому складу, проведення санітарно-гігієнічних , протиепідемічних та лікувально-профілактичних заходів. До складу служби медичної входить, зокрема, фельдшер - 1 штатна одиниця.

Отже, суд вважає, що медична служба Національного центру управління та випробувань комічних засобів відноситься до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", є встановлення перебування особи на посаді та виконання нею робіт у закладі освіти, охорони здоров`я чи соціального захисту, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Спеціальний стаж - це період роботи в певних умовах праці чи на посадах, з якими законодавець пов`язує пільгове (або за особливими правилами) пенсійне забезпечення. Вислуга років є видом спеціального стажу. Це період виконання особливого роду трудової діяльності або державної служби, коли до особи, яка її здійснює, пред`являють особливі вікові, а також підвищені психічні та фізичні вимоги, при тривалому виконанні якої особа втрачає відповідну професійну працездатність.

Враховуючи, що позивачем документально підтверджено зайнятість на посаді у закладі охорони здоров`я, робота на якій дає право на пенсію за вислугу років, незарахування відповідачем до спеціального страхового стажу позивача періоду роботи в Державному Космічному Агентстві України Національного Центру Управління та Випробувань Космічних Засобів Головного Центру Спеціального Контролю (філія) з 01.12.2004 по 10.10.2017 не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України та є протиправним.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №39 від 02.09.2024 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком через недостатність спеціального стажу на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років за період з 01.01.1992 по 12.04.1995 та з 01.12.2004 по 10.10.2017 та наявність підстав для його скасування.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити призначення пенсію за вислугу років з 26 серпня 2024 року з урахуванням спеціального страхового стажу на посаді, що дає право на призначення пенсії за вислугу років з урахуванням періоду роботи з 01.01.1992 по 12.04.1995 року, а також з 01.12.2004 по 10.10.2017, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.2 ст.9 КАС України).

Згідно із ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення його прав, з метою ефективного захисту права позивача на належне пенсійне забезпечення, суд вважає за необхідне зобов`язати повторно розглянути заяву позивача від 26.08.2024 про призначення пенсії Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання позивача.

Враховуючи, що судом обрано інший спосіб захисту порушеного права, ніж просив позивач, позов слід задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд, згідно ст.90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Розподіл судових витрат проводиться судом відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, Житомирський р-н, Житомирська обл., 10003. РНОКПП/), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7А, м. Кропивницький, Кіровоградська обл., Кропивницький р-н, 25009. РНОКПП/) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 02.09.2024 №39 в призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років у відповідності до статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.08.2024 про призначення пенсії за вислугу років у відповідності до статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А.Шуляк

Повний текст складено: 20 червня 2025 р.

20.06.25