Справа № 560/7903/24
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/7903/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Петричкович А.І.

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

18 червня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Шпарага М. Ю.,

представника позивача: Бейлика А.Б.,

представника відповідача: Ткачук Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомленнь-рішень,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомленнь-рішень.

2. В обґрунтування позову зазначає, що контролюючий орган провів документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 , підприємницька діяльність якого припинена 16.04.2024, за результатом якої склав акт вих. №10972/22-01-24-05/ від 16.10.2023 (далі - Акт перевірки). За результатом розгляду заперечення на Акт перевірки позивач 20.12.2023 отримав відповідь ГУ ДПС у Хмельницькій області вих. №5982/10/22-01-24-05 від 14.12.2024 в якій проігноровані документи та докази надані позивачем. На підставі Акту перевірки контролюючий орган виніс податкові повідомлення-рішення, які позивач оскаржив. За результатом розгляду скарги ДПС України прийняло рішення від 26.02.2024 №5100/6/99-00-06-01-03-06, яким залишило скаргу без задоволення та всі рішення без змін, і при цьому контролюючим органом було збільшено суму у податковому повідомленні - рішенні № від 19.12.2024. Також, ГУ ДПС у Хмельницькій області прийняло нове податкове повідомлення - рішення від 06.05.2024 № (замість ППР № від 19.12.2023) яким збільшено суму штрафних санкцій - 2770935,69 гривень. Вважає, що контролюючий орган зробив не обгрунтовані висновки в Акті перевірки, так як вони не відповідають фактичним обставинам, які не підтверджені належними доказами та порушують ПК України, тому прийняті відповідачем рішення повинні бути скасовані з урахуванням доказів наданих раніше контролюючим органам та безпосередньо суду.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року адміністративний позов задоволено.

3.1. Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми «Р» №, форми "С" №, форми «ПН» №, форми «Р» №, форми «Р» №, форми "Р" № від 19.12.2023 та форми "С" № від 06.05.2024.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Апелянт, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

5. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що за результатами документальної планової виїзної перевірки було встановлено ряд порушень, в тому числі ті, які оскаржуються в даній справі, зокрема:

- пп. «ж» пп.14.1.54. п.14.1 ст.14, п.177.2, пп.177.3.1 п.177.3, пп.177.4.1, пп.177.4.3, пп.177.4.4, пп.177.4.5 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2019 по 31.12.2022, всього в сумі 1330882,52 грн (ППР № від 19.12.2023 податкове зобов`язання 1 330 882,52 грн., штрафні санкції 133 088 грн.);

- п. 16-1 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення», пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.2 п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 в результаті чого занижено військовий збір за період з 01.01.2019 по 31.12.2022 в сумі 110906,87 грн (ППР № від 19.12.2023 податкове зобов`язання 110906,87 грн., штрафні санкції 11 090,69 грн.);

- п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 п.184.6 ст.184, п.189.1 ст. 189, пп. «г» п.198.5 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, п.6 Розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства фінансів України від 02.12.2020 №734 у редакції наказу Міністерства фінансів України від 01.03.2021 №131 в результаті чого занижено податок на додану вартість, який сплачується до бюджету в сумі 1795516 грн. (ППР від 19.12.2023 податкове зобов`язання 1 795 516 грн., штрафні санкції 179 551,6 грн.);

- п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, п.5, п.11, п.12, п.18 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 року за N 137/28267) ФОП ОСОБА_1 не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на загальну суму ПДВ 1795516 грн. (ППР від 19.12.2023 штрафна санкція 764 124,33 грн.);

- п.1, п.2 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 № 265/95-ВР, ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2019 по 31.12.2022 провів розрахункові операції на загальну суму 8494174,56 грн. без застосування реєстраторів розрахункових операцій: ППР від 19.12.2023 - штрафні санкції 9 970 307, 65 грн; ППР від 06.05.2024 штрафні санкції 2 779 935,69 грн. (збільшено за рішенням ДПС);

- п.1, 2 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 № 265/95-ВР, п.1 розд. ІІ Порядку ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб підприємців, у тому числі платників єдиного податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 №496 ФОП ОСОБА_1 здійснено реалізацію не облікованих товарів в сумі 2721425,89 грн. (ППР 014282405 від 19.12.2023 штрафні санкції 2 721 425, 89 грн.).

6. Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги №5100/6/99-00-06-01-03-06 від 26.02.2024 скаргу платника залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін, збільшено ППР Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 19.12.2023 № на суму штрафних (фінансових) санкцій 2 770 935,69 грн. (1 847 290,46 грн. х 150%) за не проведення розрахункових операцій через РРО протягом 2022 року при продажу підакцизних товарів. На виконання рішення ДПС Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області винесено ППР від 06.05.2024, яким застосовано штрафні санкції у сумі 2 779 935,69 грн.

7. Також апелянт зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду. Відповідно п. 56.19 ст. 56 ПКУ позивач мав звернутися до суду до 11.04.2024 (протягом місяця після отримання рішення за наслідками адміністративного оскарження). Проте позивач з позовом звернувся 28.05.2024р (позов датовано 28.05.2024), тим самим пропустивши строк для звернення до адміністративного суду, встановленого відповідно до ст.122 КАС України п. 56.19 ст. 56 ПКУ.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

8. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області складено Акт "Про результати документальної планової виїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного і іншого законодавства за період з 01.01.2019 по 31.12.2022 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2019 по 31.12.2022" (далі - Акт) (арк. спр.23-51, т.1).

9. Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 подав заперечення на Акт за №01/30 від 30.11.2023 (арк. спр.64-69, т.1), які Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області, відповідно до відповіді на заперечення №5982/10/22-01-24-05 від 14.12.2023, залишені без задоволення (арк. спр.70-74, т.1).

10. Відповідно до Рішення про результати розгляду скарги ДПС України за №5100/6/99-00-06-01-03-06 від 26.02.2024 повідомлено про продовження строку розгляду скарги до 02.03.2024 включно та залишено без задоволення скаргу ФОП ОСОБА_1 на податкові повідомлення-рішення, зокрема, залишено без змін податкові повідомлення - рішення від 19.12.2024 №, №, №, №5, № № і збільшено суму штрафних (фінансових) санкцій 2770935,69 гривень (1847290,46 грн х 150% ) щодо ППР № (арк. спр.86-93, т.1).

11. Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

12. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями) (далі по тексту - ПК України).

13. Так, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

14. Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України).

15. Глава 8 розділу ІІ Податкового кодексу України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення. Зокрема, встановлюється чітке розмежування щодо порядку допуску до виїзних та невиїзних перевірок, а також щодо місця проведення зазначених перевірок.

16. Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

17. За змістом підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

18. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

19. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

20. В контексті правовідносин, які склалися між учасниками цієї справи, слід зазначити, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки відбувається згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова/позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу (пункт 77.6 статті 77, пункт 78.5 статті 78 Податкового кодексу України).

21. Пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки та службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

22. Пунктом 189.1 ст.189 ПК України визначено, що у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

23. Відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

24. У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

25. З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

26. У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

27. Згідно з п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

28. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

29. Щодо ППР форми «Р» № від 19.12.2023 та ППР форми «ПН» № від 19.12.2023.

30. Згідно з податковим повідомленням-рішенням форми «Р» за № від 19.12.2023 на підставі Акту встановлено порушення вимог п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 п.184.6 ст.184, п.189.1 ст. 189, пп. «г» п.198.5 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, п.6 Розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства фінансів України від 02.12.2020 №734 у редакції наказу Міністерства фінансів України від 01.03.2021 №131 в результаті чого, відповідно до пп.54.3.2 п.54.3 ст.54, п.58.1 ст.58, п.123,1 ст.123 ПК України, збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в сумі 1795516 грн, штрафна фінансова санкція 179551,6 гривень (арк. спр.100, т.1).

31. Відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «ПН» за № від 19.12.2023 на підставі Акту встановлено порушення вимог п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, п.5, п.11, п.12, п.18 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 року за N 137/28267), зокрема, позивачем не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на загальну суму ПДВ 1795516 гривень у зв`язку з чим попереджено про необхідність виправити допущені помилки у податкових накладних у терміни, визначені п.120-1.3 ст.120 ПК України та застосовано штраф на підставі цієї статті на суму 0 гривень, загальна сума штрафу за платежем ПДВ 764 124,33 гривень (арк. спр.99, т.1).

32. Згідно доводів апелянта на винесення вказаних ППР мали вплив такі порушення:

1) заниження податкового зобов`язання по податку на додану вартість в загальній сумі 1380221 грн. в результаті включення не в повному обсязі до складу податкових зобов`язань сум ПДВ з вартості реалізованої продукції по еквайрінгу, що оподатковуються за основною ставкою.

2) не нарахування податкових зобов`язань в операціях з придбання м`ясо ковбасних виробів, використання яких в межах господарської діяльності платника податку документально не підтверджено в розмірі ПДВ 100650 грн.;

3) не нарахування податкових зобов`язань на вартість комунальних послуг, що були використані в господарській діяльності іншими СГ без компенсації їх вартості, згідно договорів позики, та не пов`язані з господарською діяльністю позивача в розмірі ПДВ 97799 грн;

4) не нарахування податкових зобов`язань на вартість використаної електроенергії та послуг з розподілу електричної енергії, що фактично були використані в господарській діяльності іншими СГ, згідно договорів позики в розмірі ПДВ 216846 гривень.

33. Апелянт зазначає, що позивач придбавав з ПДВ ряд ТМЦ (наведений в додатку №5 до акта перевірки) однак використав їх не в господарській діяльності. Відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних (далі: ЄРПН) у позивача відсутня реалізація м`ясо-ковбасних виробів інших товаро-матеріальних цінностей, які відображені у додатку №5 до акта перевірки, та такі товари відсутні на залишках на кінець періоду, що підлягав перевірці. Отже вказані у додатку №5 товари використані не в господарській діяльності платника. Загальна вартість ТМЦ, вказана як 503 248,75 грн., ПДВ з якої мало б становити згідно Акту 100 649, 75 грн.

34. Згідно Акту перевірки відповідач вказує саме за придбання м`ясо-ковбасних виробів посилаючись на Додаток 5, яке не підтверджено в господарській діяльності та не підтверджено ПДВ у сумі - 100 650 грн.

35. Однак, як вірно зазначив суд першої інстанції позивач у період 2019-2022 років, здійснював роздрібну торгівлю алкогольними та тютюновими виробами, продуктами харчування згідно з такими КВЕД: 47.65 роздрiбна торгiвля iграми та iграшками в спецiалiзованих магазинах; 47.78 роздрiбна торгiвля iншими невживаними товарами в спецiалiзованих магазинах; 68.20 надання в оренду й експлуатацiю власного чи орендованого нерухомого майна; 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 73.12 посередництво в розмiщеннi реклами в засобах масової iнформацiї; 63.99 - надання iнших iнформацiйних послуг, н.в.i.у.; 73.20 - дослiдження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки; 82.99 - надання iнших допомiжних комерцiйних послуг, н.в.i.у. Отже, позивач міг реалізовувати м`ясні вироби, а також використовувати шафу холодильну (19881,67 грн), дві вітрини холодильні (37940 грн), так як це відповідає діяльності позивача, що відповідач не враховує та не спростовує доказами.

36. Отже, придбання ФОП ОСОБА_1 м`ясо-ковбасних виробів та включення їх вартості до складу витрат, є господарською діяльністю підприємця. На вищевказане також звертає увагу і судовий експерт, що висвітлено у висновку експерта № 25 від 25.07.2024 р.

37. Також в переліку ТМЦ містяться також і інші товари (придбання будматеріалів, техніки, мебелі тощо), окрім м`ясо-ковбасних виробів, які згідно Акту перевірки вказані, як такі, що не пов`язані із господарською діяльністю, зокрема низка будівельних матеріалів та інших товарів, які були використані позивачем при проведенні ремонтних робіт за період з березня 2020 по липень 2020 року у нежитлових приміщеннях магазину продовольчих товарів, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

38. Вищевказане окрім пояснень Позивача також підтверджується Довідкою ФОП ОСОБА_1 від 26.11.2024 р. за № 26/11/24 , що наявна в матеріалах справи (арк. спр. 125, т.22).

39. Щодо доводів апелянта про ненарахування податкових зобов`язань на вартість комунальних послуг, що були використані в господарській діяльності іншими СГ без компенсації їх вартості в розмірі 97 799,00грн., та про ненарахування податкових зобов`язань на вартість використаної електроенергії та послуг з розподілу електроенергії, що були використані в господарській діяльності іншими СГ в розмірі 216 846,00грн.

40. Позивачем було передано у позички частину приміщення магазину за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до наданих на дослідження Договорів позички, ФОП ОСОБА_1 надано на безоплатній основі у тимчасове користування частини приміщення, які знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- договір позички від 01.01.2019, користувач ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , площа приміщення 35 кв.м.;

- договір позички від 01.01.2019, користувач ФОП ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , площа приміщення 29 кв.м.;/

- договір позички від 01.01.2019, користувач ФОП ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , площа приміщення 25,3 кв.м.;

- договір позички від 01.01.2019, користувач ФОП ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , площа приміщення 60 кв.м.;

- договір позички від 01.01.2019, користувач ФОП ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , площа приміщення 65 кв.м.;

- договір позички від 01.01.2022, користувач ФОП ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , площа приміщення 35 кв.м.;

- договір позички від 01.01.2022, користувач ФОП ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_7 , площа приміщення 40 кв.м.;

- договір позички від 01.01.2022, користувач ФОП ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_8 , площа приміщення 29 кв.м.;

- договір позички від 01.01.2022, користувач ФОП ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , площа приміщення 25,3 кв.м.;

- договір позички від 01.01.2022, користувач ФОП ОСОБА_10 , РНОКПП НОМЕР_9 , площа приміщення 60 кв.м.;

- договір позички від 01.01.2022, користувач ФОП ОСОБА_11 , РНОКПП НОМЕР_10 , площа приміщення 65 кв.м.

41. Отже, загальна площа переданих приміщень, за період з січня 2019 року по листопад 2021 року, становить 214,3м2, а загальна площа переданих приміщень, за період з січня 2022 року по грудень 2022 року, становить 254,3м2. В грудні 2021 року приміщення в позичці не знаходились.

42. Таким чином, відповідачем проведено невірний розрахунок вартості комунальних послуг, що були використані в господарській діяльності суб`єктами господарювання згідно договорів позички, адже його проведено з січня 2020 року по грудень 2021 р. використовуючи невірні вихідні дані 254, 3 м2 хоча за період з січня 2020 р. по листопад 2021 р. (22 місяці) площа, що перебувала у користуванні інших СГ була 214, 3 м2 та неправомірно нараховано суму ПДВ на вартість комунальних послуг за грудень 2021 року. Адже приміщення магазину «крамниця» в грудні 2021 р. не використовувалось іншими СГ.

43. Також, суд критично оцінює висновки контролюючого органу про кількість, вартість використаної електроенергії позивачем та послуг з розподілу електричної енергії, яка використана згідно договорів позички, що не пов`язано з господарською діяльністю позивача, а саме ПДВ в розмірі 216846 гривень, Адже, контролюючий орган за базу оподаткування ПДВ взяв різницю між вартістю електроенергії, згідно з виставленими рахунками та вартістю споживання електроенергії, яка була визначена з максимальної потужності електроприладів, що на думку суду не є коректно. Тобто, немає доказів роботи електроприладів постійно на максимальній потужності, і законодавчо не передбачено такий порядок розрахунку для податкового органу при визначенні податкових зобов`язань платника податків.

44. Щодо підстав скасування судом ППР «Р» за № від 19.12.2023 та ППР «Р» за № від 19.12.2023.

45. Відповідно до з податкового повідомлення-рішення форми «Р» за № від 19.12.2023 на підставі Акту встановлено порушення вимог п. 16-1 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення», пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.2 п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України в результаті збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір в сумі 110906,87 грн., штрафні санкції 11 090,69 грн (арк. спр.96, т1).

46. Згідно з пп. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 Кодексу. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються в порядку, встановленому розділом IV Кодексу, з урахуванням особливостей, визначених підрозділом 1 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу (підпункт 1.4 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу). Перелік доходів, які звільняються від оподаткування збором, визначено підпунктами 1.7 - 1.10 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу.

47. Відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Р» за № від 19.12.2023 на підставі Акту встановлено порушення вимог пп. «ж» пп.14.1.54 п.14.1 ст.14, п.177.2, пп.177.3.1 п.177.3, пп.177.4.1, пп.177.4.3, пп.177.4.4, пп.177.4.5 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб всього в сумі 1330882,52 грн, в тому числі заниження у 2019 році в сумі 305228,21 грн, у 2020 році в сумі 405859,29 грн, в 2021 році в сумі 263160,71 грн, в 2022 році 356634,35 грн. Збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування 1463970 гривень 77 копійок (податкове зобов`язання 1 330 882,52 грн, штрафні санкції 133 088,25 грн) (арк. спр.102, т.1).

48. Відповідно до пп. «ж» пп.14.1.54. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

49. Сума загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження діяльності у період з 01.01.2019р. по 31.12.2022р задекларована ФОП ОСОБА_1 становить 16625994 грн, в тому числі в 2 грн, в 2 грн., в 2 грн., в 2 грн.

50. Перевіркою, встановлено згідно книги обліку доходів та витрат, банківських виписок, Z-звітів, книг обліку розрахункових операцій, ФОП ОСОБА_1 реалізовано продукції за перевіряємий період всього в сумі 23514220,75 грн. (без ПДВ та акцизного податку), в тому числі у 2019 в сумі 7058095,13 грн. (без ПДВ та акцизного податку), у 2020 в сумі 4029948,53 грн. (без ПДВ та акцизного податку), у 2021 в сумі 5560770,83 грн. (без ПДВ та акцизного податку), у 2022 в сумі 6865406,24 грн. (без ПДВ та акцизного податку).

51. Враховуючи вищеописане, на думку апелянта ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2019 по 31.12.2022 занижено загальний оподатковуваний дохід всього в сумі 6888226,75 грн., в тому числі занижено у 2019 в сумі 1587130,15 грн., у 2020 в сумі 2066342,53 грн., у 2021 в сумі 1807896,83 грн., у 2022 в сумі 1426857,24 грн. в результаті включення в неповному обсязі суми доходів отриманих з вартості реалізованих товарів по еквайрінгу.

52. Пунктом 10 ч.1 Закону України "Про платіжні послуги" визначено, що еквайринг платіжних інструментів (далі - еквайринг) - це платіжна послуга, що полягає у прийнятті платіжних інструментів, результатом якої є переказ коштів отримувачу та/ або видача коштів у готівковій формі.

53. Відповідно до ч.7 ст.37 Закону України "Про платіжні послуги" еквайр та/або емітент за кожну платіжну операцію між ними із застосуванням платіжної картки прямо чи опосередковано (через третіх осіб) мають право сплачувати комісійну винагороду (далі - інтерчейндж).

54. Відповідно до п.177.1 ст.177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

55. Пунктом 177.2 ст.177 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

56. Відповідно до п.177.3 ст.177 ПК України для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

57. Згідно з пп.177.3.1 п.177.3 ст.177 ПК України не включаються до доходу фізичної особи - підприємця суми акцизного податку з реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

58. Пунктом 177.4 ст.177 ПК України визначено перелік витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів.

59. Відповідно до пп.177.4.5 п.177.4 ст.177 ПК України не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів, визначених абзацами восьмим - десятим підпункту 177.4.6 цього пункту; документально не підтверджені витрати.

60. Отже, для визначення загального оподатковуваного доходу підприємця, який перебуває на загальній системі оподаткування є виручка отримана у грошовій та не грошовій формах з датою фактичного надходження коштів на банківський рахунок (п.177.2 ст.177 ПК України), а не дата списання коштів з картки покупця (якщо ці дати відрізняються). У книзі обліку доходів і витрат підприємця відображається сума доходу, отриманого від господарської діяльності, зокрема, кошти, які надійшли на поточний рахунок, за підсумками робочого дня, в якому отримано дохід. Доходом підприємця є повна сума отриманої виручки з урахуванням комісії за послуги еквайрінгу, навіть якщо банк віднімає комісію за послуги. Тобто, весь обсяг виручки включається у дохід підприємця. Комісія за еквайринг є платою за розрахункове-касове обслуговування і належить до документально підтверджених витрат підприємця, який перебуває на загальній системі оподаткування.

61. Тому, визначаючи дохід (в тому числі «чистий дохід») позивача згідно виписок банку, враховуючи в нього банківську комісію є невірним та незаконним, що суперечать ст.ст. п. п. 177.4.4 п. 177.4 ст. 177 ПКУ та вказує про неправильність розрахунків ДПС.

62. При цьому потрібно враховувати, що в додатку №5 до Акту, крім м`ясо-ковбасних виробів, які контролюючий орган визначив як не використання у господарській діяльності підприємця, є інші ТМЦ, зокрема принтери для друку про що описане вище. Також, суд вважає підтвердженим використання позивачем будівельних матеріалів при проведенні ремонту магазину про що свідчить Довідка №26/11/24 від 26.11.2024 (арк. спр.125, т.22), однак вважає не підтвердженим використання автозапчастин підприємцем за факту відсутності автомобіля. Тобто, позивач документально частково підтвердив витрати, що впливає на визначення чистого оподатковуваного доходу і відповідно в сукупності із встановленим підтверджує неточний розрахунок контролюючого органу при визначенні податкових зобов`язань ФОП ОСОБА_1 .

63. Крім цього потрібно враховувати, що контролюючий орган у додатку № 1 до Акту зробив помилку, зокрема, щодо доходу по еквайрінгу за грудень 2020 року, яка становить 367140,40 гривень, а не 167140 гривень (арк. спр.52, т.1), що представники відповідача підтвердили у суді.

64. Щодо вказаного відповідачем в акті перевірки порушення - здійснення реалізації не облікованих товарів в сумі 2 721 425, 89 грн.

65. Відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «С» за № від 19.12.2023 на підставі Акту встановлено порушення вимог п.12 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 № 265/95-ВР, п.1 розд. ІІ Порядку ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб підприємців, у тому числі платників єдиного податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 №496 ФОП ОСОБА_1 здійснено реалізацію не облікованих товарів в сумі 2721425,89 гривень і на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України та ст.20 Закону України Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2721425,89 гривень (арк. спр.101, т.1).

66. Згідно з п.12 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

67. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

68. Статтею 20 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (далі - Закону №265/95-ВР) визначено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

69. Відповідач визначив облік не облікованого позивачем ТМЦ (тютюнові вироби) за 2022 рік ствердивши, що підприємець придбав тютюнових виробів на суму 659862 гривень, реалізував на суму 3012095 гривень, а згідно наданих даних обліку ТМЦ станом на 31.12.2022 рахуються залишки тютюнових виробі на загальну суму 369191 гривень без ПДВ.

70. При цьому, як доказ залишків ТМЦ надав суду "Стоимостная оценка склада" (арк. спр.87-92, т.21), чому суд дає критичну оцінку, враховуючи зміст цього доказу (хто і коли його склав, спосіб його отримання, інше), яким він не є з урахуванням вимог глави 5 КАС України, зокрема, щодо допустимості, достовірності, достатності та належності доказів та вимог ст.85 ПК України. Цей висновок суду не спростовують надані відповідачем під час судового розгляду 19.02.2025 витяг з Єдиного реєстру податкових накладних (арк. спр.1-84, т.23), враховуючи встановлене судом, а також не проведення інвентаризації під час перевірки.

71. Згідно з п.85.8 ст.85 ПК України, посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

72. Також потрібно враховувати, що Законом України від 15 березня 2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (набрав чинності 17 березня 2022 року; далі - Закон №2120-IX) пункт 12 розділ II «Прикінцеві положення» Закону №265/95-ВР доповнено словами «крім санкцій за порушення порядку здійснення розрахункових операцій при продажу підакцизних товарів».

73. Така редакція пункту 12 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону №265/95-ВР діяла до набрання чинності 01 серпня 2023 року Законом №3219-IX від 30 червня 2023 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану», яким цей пункт викладено у наступній редакції: «Суб`єкти господарювання звільняються від відповідальності за порушення вимог цього Закону, вчинені ними у період з 1 січня 2022 року до 1 жовтня 2023 року, крім відповідальності за порушення порядку здійснення розрахункових операцій при продажу підакцизних товарів, здійснення діяльності з купівлі/продажу іноземної валюти, діяльності у сфері організації та проведення азартних ігор».

74. Перелік підакцизних товарів наведено у п. 215.1 ст. 215 ПК України, до яких, серед іншого, належать тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну.

75. Дія воєнного стану в Україні була на час перевірки і триває досі, що є загальновідомою обставиною. Відтак, в період дії на території України воєнного стану податковий орган до 17 березня 2022 року взагалі не міг застосовувати до суб`єктів господарювання санкції, передбачені Законом №265/95-ВР, а з 17 березня 2022 року набув повноважень на застосування таких санкцій лише у випадку порушення порядку здійснення розрахункових операцій, предметом яких була реалізація підакцизних товарів.

76. Щодо підстав скасування судом ППР форми «С» за № від 19.12.2023 року.

77. За період, що підлягав перевірці, ФОП ОСОБА_1 здійснював розрахункові операції в готівковій формі та безготівковій формі з застосуванням платіжних (еквайрінг) при продажу товарів у сфері торгівлі з використанням книг обліку розрахункових операцій (КОРО) та РРО.

78. Згідно з відомостями баз даних ДПС України «Виторги РРО», сума виторгу за період, що перевіряється складає 19905897,44 грн., в тому числі у 2019 складає 6803165,17 грн., у 2020 складає 2474032,32 грн., у 2021 складає 4696348,17 грн, у 2022 складає 5932351,78 грн.

79. Однак, перевіркою, згідно книги обліку доходів та витрат, банківських виписок, реєстрів виданих податкових накладних, Z-звітів, книг обліку розрахункових операцій, відомостей ЄРПН встановлено, що ФОП ОСОБА_1 реалізовано продукції, що підлягала проведенню через РРО за перевіряємий період в сумі 28400072,00 грн., в тому числі у 2019 в сумі 8785228,52 грн., у 2020 в сумі 4953720,24 грн., у 2021 в сумі 6881481,00грн., у 2022 в сумі 7779642,24 грн.

80. Враховуючи вищеописане, на думку апелянта ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2019 по 31.12.2022 провів розрахункові операції на загальну суму 8494174,56 грн. без застосування реєстраторів розрахункових операцій, в тому числі у 2019 в сумі 1982063,35 грн., у 2020 в сумі 2479687,92 грн., у 2021 в сумі 2185132,83 грн, у 2022 в сумі 1847290,46 грн.

81. Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України, від 06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за порушення проведення розрахункових операції без застосування РРО до позивача застосовано штрафні санкції відповідно до ППР від 19.12.2023 на суму 9970270,65 грн. (за 2019-2021 рік) та від 06.05.2024 № на суму штрафних (фінансових) санкцій 2 770 935,69 грн (за 2022 рік).

82. Статтею ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані зокрема пунктами:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

83. Законодавство України встановлює однакові вимоги щодо фіскалізації як готівкових, так і безготівкових розрахунків, що здійснюються за допомогою POS-терміналів та платіжних сервісів (еквайрингу), що використовують реквізити платіжних карток продавців товарів у мережі Інтернет та проводяться суб`єктами господарювання всіх форм власності у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, тому, обов`язок суб`єкта господарювання застосовувати РРО/ПРРО, при отриманні оплати за товари (послуги), залежить не від форми оплати, а виникає відповідно до способу її здійснення.

84. Поряд з цим, п. 2 ст. 9 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено, що РРО/ПРРО та розрахункові книжки не застосовуються при виконанні банківських операцій.

85. Отже, якщо підприємець надає покупцю для оплати за товар (послуги) реквізити свого поточного рахунку в форматі IBAN і покупець (споживач) самостійно здійснює оплату з їх використанням (шляхом переказу коштів замовниками із поточного рахунку на поточний рахунок через установу банку або шляхом внесення коштів через касу банку (тому числі інтернет-банкінг), а також у разі проведення розрахунків у касі банку через платіжний термінал та/або ПТКС, який належить банку), то у такому випадку застосування РРО/ПРРО не є обов`язковим, оскільки оплата товарів (послуг) буде відбуватися за допомогою різновиду банківських операції. При цьому, слід зазначити, що банківські операції здійснюються виключно банками.

86. У письмових поясненнях від 31.01.2025 (арк. спр.137-138, т.22) контролюючий орган пояснив, що так як позивач у 2022 році здійснював реалізацію (зокрема, тютюнових виробів) до підприємця застосовано штрафні (фінансові) санкції за не проведення розрахункових операцій через РРО протягом 2022 року при продажу підакцизних товарів на суму 2770935,69 гривень (1847290,46 грн. х 150%). Порушення підтверджується даними ЄРПН, РРО, а також зафіксовано при винесенні податкового повідомлення-рішення форми «С» за № від 19.12.2023, і відповідає позиції Міністерства фінансів України, що викладена у листі Міністерства фінансів України №11110-10-62/17200 від 23.06.2023.

87. При цьому, відповідач не встановив, які саме товари реалізовані підприємцем без застосування РРО, а відтак, які є підакцизними товарами та їх суму, що також підтверджено письмовими поясненнями контролюючого органу від 31.01.2025. Відтак, немає підстав для застосування контролюючим органом відповідальності передбаченої п.1 ст.17 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (у податковому повідомленні вказано ч.1 ст.17 Закону), що не спростовує лист Міністерства фінансів України №11110-10-62/17200 від 23.06.2023 (арк. спр.139, т.22), враховуючи його зміст.

88. Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи за звернення представника В.О. Кізляра А.Б. Бейлик за №25 від 25.07.2024 констатовано, що в обсязі наданих на дослідження документів, документально не підтверджуються висновки зазначені в Акті Головного управління ДПС у Хмельницькій області №10972/22-01-24-05/ від 16.10.2023 «Про результати документальної планової виїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2019 по 31.12.2022 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2019 по 31.12.2022» в частині:

- донарахування ФОП ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб, за період з 01.01.2019 по 31.12.2022, всього в сумі 1 330 882,52 грн., в т.ч. за 2019 рік - 305 228.21 грн., за 2020 рік - 405 859,25 грн., за 2021 рік - 263 160,71 грн., за 2022 рік - 356 634,35 грн.;

- донарахування ФОП ОСОБА_1 військового збору, за період з 01.01.2019 по 31.12.2022 сумі 110 906,87 грн., в т.ч. за 2019 рік - 25 435,68 грн., за 2020 рік - 33 821,60 грн., за 2021 рік - 21 930,06 грн., за 2022 рік - 29 719,53 грн.;

- донарахування ФОП ОСОБА_1 податку на додану вартість, який сплачується до бюджету в сумі 1 795 516 грн.;

- не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на загальну суму ПДВ 1 795 516 грн.;

- проведено розрахункові операції на загальну суму 8 494 174,56 грн. без застосування реєстраторів розрахункових операцій, в т.ч. у 2019 в сумі 1 982 063,35 грн., у 2020 в сумі 2 479 687,92 грн., у 2021 в сумі 2 185 132,83 грн, у 2022 в сумі 1 847 290,46 грн.;

- здійснено реалізацію не облікованих товарів в сумі 2 721 425,89 грн (арк. спр.143-153, т.20).

89. Згідно з письмовим пояснення судового експерта за №25 від 16.12.2024 результат експертного дослідження, що викладений в таблицях не вплинув на висновки наведені в заключній частині "Висновки" Висновку експерта №25 від 25.07.2024. В результаті співставлення даних Додатків №1, №2 та №6 до Акту, в яких наведені щомісячні суми доходу по еквайрінгу з даними наданих на дослідження банківський виписок ФОП ОСОБА_1 за період 2019 - 2022 роки, судовим експертом встановлено, що перевіряючими завищено суму розрахунків з еквайрінгу за період 2019 - 2022 роки на загальну суму 126 019,48 гривень (арк. спр.179-180, т.21).

90. Щодо доводів апелянта про пропуск позивачем строку на звернення до адміністративного суду.

91. Відповідно до п. 56.19. Податкового Кодексу України «У разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті».

92. П. 56.17. визначено, що Процедура адміністративного оскарження закінчується:

- 56.17.1. днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у строк, передбачений абзацом першим пункту 56.3 цієї статті;

93. ОСОБА_1 оскаржував податкові повідомлення-рішення, що оскаржуються в справі №560/7903/24 від 19.12.2023 № , № , №, №, №, № в адміністративному порядку.

94. Рішення ДПС від 26.0.2024 №5100/6/99-00-06-01-03-06 про результат розгляду скарги отримано позивачем 11.03.2024, що підтверджується відміткою в повідомлені про вручення поштового відправлення. За результатами даного Рішення ДПС України 06.05.2024 р. ГУ ДПС у Хмельницькій області прийняло нове Податкове Повідомлення-рішення № , яке було надіслано ОСОБА_1 та яке було отримано членом сім`ї (донькою Позивача) тільки 20.05.2024 р.

95. Відповідно до змісту нової ППР № та ст. 56 ПК України вказано про можливість подання скарги щодо даної ППР протягом 10 робочих днів з днів з дня отримання.

96. Отже, з огляду на те, що членом сім`ї ОСОБА_1 було отримано нове ППР тільки 20.05.2024 р. (підтверджується інформацією онлайн-трекінгу «Укрпошта»), то строк звернення до суду не пропущений позивачем, так як позов поданий 28.05.2024 р.

97. Крім того, протокольною ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.09.2024 р. було відмовлено ГУ ДПС у Хмельницькій області у задоволенні даного клопотання та після оголошення протокольної ухвали судом було вказано аргументи та підстави прийняття такого судового рішення, що підтверджується технічним записом судового засідання, зокрема судом враховано, що процедура адміністративного оскарження закінчилась прийняттям останнього ППР від 06.05.2024 р., а не Рішення ДПС України від 26.02.2024 р. та враховано стан здоров`я Позивача та його неможливість підготовки такої кількості матеріалів позову з додатками). Тому посилання Відповідача на відсутність обґрунтування протокольної ухвали від 06.09.2024 р. спростовується матеріалами справи.

98. Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо задоволення позовних вимог, оскільки за встановлених судом обставин: помилки у розрахунках Акту (додаток 1), не дотримання контролюючим органом ст.85 ПК України при отриманні документів під час перевірки та інше, які не дають можливості суду самостійно визначити зобов`язання платника, так як це фактично потребує нової перевірки, і ці обставини в сукупності вказують на невідповідність висновків контролюючого органу, щодо оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, що також підтверджено Висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи за №25 від 25.07.2024 та іншими доказами перевіреними судом.

99. Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

100. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

101. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

102. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

103. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

104. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

105. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.