Справа № 140/1565/25
Суддя: Шепелюк Віталій Леонідович
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року ЛуцькСправа № 140/1565/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправною відмови в оформленні та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно з пунктом «а» частини першої статті 12 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-XII); зобов`язання оформити та подати до ГУ ПФУ у Волинській області документи для призначення ОСОБА_1 з 21 грудня 2021 року пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» частини першої статті 12 Закону №2262-XII.

В обґрунтування позову позивач вказав, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09 грудня 2021 року №765-ос його було звільнено з військової служби в запас за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», а відповідно до наказу від 20 грудня 2021 року №797-ос виключено зі списків особового складу загону та знято з усіх видів забезпечення. Остаточною датою закінчення проходження військової служби вважається 20 грудня 2021 року; вислуга років станом на 20 грудня 2021 року становить: календарна військова 18 років 03 місяці 23 дні, пільгова 07 років 01 місяць 23 дні, всього 25 років 04 місяці 25 днів.

ОСОБА_1 зазначив, що звернувся до відповідача із заявою з проханням підготувати та направити до ГУ ПФУ у Волинській області відповідні документи для призначення в подальшому пенсії за вислугу років. Однак, за результатами розгляду заяви відповідач листом повідомив позивача про відсутність підстав для вчинення таких дій, оскільки календарна вислуга років є недостатньої для призначення пенсії за вислугу років у відповідності до пункту «а» статті 12 Закону №2262-XII.

Такі дії відповідача позивач вважає протиправними та, покликаючись на висновки Верховного суду у справах №805/3923/18-а (постанова від 03 березня 2021 року), №480/4241/18 (постанова від14 квітня 2021 року), просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позов відповідач заперечив проти заявлених позовних вимог та просив у їх задоволенні відмовити (а.с.20-22). Відповідач зазначив, що Законом України від 08 липня 2011 року №3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі Закон №3668-VІ) внесено зміни в пункт «а» статті 12 Закону №2262-XII, відповідно до яких пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, (окрім іншого) з 1 жовтня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 25 календарних роки і більше.

Зауважив, що на час розгляду даної справи судове рішення про визнання незаконним та скасування положень Закону №3668-VІ в частині внесення зміни до пункту «а» статті 12 Закону №2262-XII відсутнє. Також, відповідач вважає, що Верховний Суд у справі №805/3923/18-а не застосувавши положення Закону №3668-VІ в частині внесення зміни до пункту «а» статті 12 Закону №2262-XII, які поширюються на дані правовідносини, після винесення рішення у справі №805/3923/18-а у відповідності до частини четвертої статті 7 КАС України не звертався для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону №3668-VІ, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України. На переконання відповідача, для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі; до цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено. У зв`язку з тим, що календарна вислуга років позивача на час його звільнення зі служби є не достатньою для призначення пенсії, що в свою чергу не відповідає умовам призначення пенсії за вислугу років, встановленому пунктом «а» статті 12 Закону №2262-XII, відповідач вважає, що у нього були відсутні правові підстави для підготовки документів, необхідних для призначення позивачеві пенсії за вислугу років.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом, зокрема, у ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20 грудня 2021 року №797-ос майстер-сержанта ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 2 категорії, водія групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б), звільненого з військової служби в запас наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 09 грудня 2021 року №765-ос за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення (а.с.9).

Згідно з зазначеним наказом вислуга років ОСОБА_1 станом на 20 грудня 2021 року становить: календарна військова 18 років 03 місяці 23 дні, пільгова 07 років 01 місяць 23 дні, всього 25 роки 04 місяці 25 днів.

Адміністрації Державної прикордонної служби України листом від 10 лютого 2022 року №11/Я-459-2129, у відповідь на звернення позивача щодо підготовки та надсилання до ГУ ПФУ у Волинській області документів для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII, повідомила, що на дату виключення його зі списків особового складу військової частини станом на 20 грудня 2021 року вислуга років на військовій службі у календарному обчисленні становить лише 18 років 03 місяці 23 дні, що не відповідає умовам призначення пенсії за вислугу років, встановленим пунктом «а» статті 12 Закону №2262-XII. Підстави для прийняття заяви про призначення пенсії за вислугу років та надання доручення НОМЕР_1 прикордонному загону про підготовку документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років на умовах, встановлених статтею 12 Закону №2262-XII, та їх надсилання до відповідного органу Пенсійного фонду України відсутні (а.с.11).

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частин першої-другої статті 25 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» держава забезпечує соціальний захист особового складу Державної прикордонної служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства. Пенсійне забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України здійснюється у порядку та у розмірах, встановлених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон №2262-ХІІ.

Частиною першою статті 1 Закону №2262-ХІІ встановлено, що особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Згідно з пунктом «а» частини першої статті 12 Закону №2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж», «з» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

При призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення (частина четверта статті 17 Закону №2262-XII).

Статтею 17-1 Закону №2262-XII встановлено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону №2262-XII затверджено постанову Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі Порядок №393).

На час звільнення позивача з військової служби (20 грудня 2021 року) діяла редакція пункту 3 Порядку №393, яка визначала види служби, які зараховуються на пільгових умовах для призначення пенсії за вислугу років.

Так, згідно з підпунктом «а» пункту 3 Порядку №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умова один місяць служби за три місяці, зокрема: участь у бойових діях у воєнний час; час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до підпункту «в» пункту 3 Порядку №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця, зокрема, на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

З матеріалів справи судом встановлено, що вислуга років позивача станом на 20 грудня 2021 року становила: календарна 18 років 03 місяці 23 дні; пільгова 07 років 01 місяць 02 дні; всього 25 років 04 місяці 25 днів.

Заперечуючи проти позову відповідач наголошував на тому, що обов`язковою умовою для призначення пенсії за вислугу років є наявність саме календарної вислугу років у мінімально визначеному законом розмірі.

Суд зауважує, що статтею 17 Закону №2262-XII визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону №2262-XII встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Отже, Законом №2262-XII передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Крім того, Порядком №393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років, зокрема, особам, які проходили службу в підрозділах Державної прикордонної служби. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Враховуючи вищевикладене, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII.

Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Порядком №393.

Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Отже, особам, які проходили військову службу в підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затвердженим Адміністрацією Державної прикордонної служби України, вислуга років, що дає право для призначення пенсії відповідно до статті 12 Закону №2262-XII обчислюється на пільгових умовах.

Вказані висновки відповідають правовій позиції, викладеній Верховним Судом у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 березня 2021 року у справі №805/3923/18-а.

Разом з тим, Верховний Суд в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в постанові від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18 зробив висновок, що для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Судом також враховано, що постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393», яка набрала чинності 19 лютого 2022 року, до Порядку №393 внесено зміни, відповідно до яких Порядок №393 доповнено пунктом 2-1 такого змісту: «Для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови».

Пункт 3 Порядку №393 (в редакції Постанови №119) визначає види служби, які зараховуються на пільгових умовах лише для визначення розміру пенсії за вислугу років, а не для її призначення.

Отже, правове регулювання щодо права на призначення пенсії за вислугу років з 19 лютого 2022 року зазнало змін і у зв`язку з такими змінами як Закон №2262-XII, так і Порядок №393 (в редакції Постанови №119) виникнення права на таку пенсію пов`язують з наявністю певної вислуги років в календарному обчисленні, а не пільговому.

Водночас Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 10 грудня 2024 року у справі №520/5695/23 сформував правовий висновок, відповідно до якого визначальним у таких правовідносинах є момент, коли позивач почав реалізовувати своє право на призначення пенсії.

Судом встановлено, що вперше з військової служби позивач звільнився 20 грудня 2021 року. Також суд встановив, що з 31 травня 2022 року позивач був прийнятий на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та зарахований у списки особового складу ІНФОРМАЦІЯ_4 (наказ від 31 травня 2022 року №371-ОС, а.с.10)

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 13 листопада 2024 року №1110-ОС ОСОБА_1 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, звільненого з військової служби в запас наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 09 листопада 2024 року №1102-ОС, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення (а.с. 8).

Після звільнення з військової служби (20 грудня 2021 року) позивач у січні 2022 року звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України із заявою про підготовку та подання до ГУ ПФУ у Волинській області документів для призначення йому пенсії за вислугу років.

Отже, наведені обставини безумовно свідчать про те, що своє право на призначення пенсії позивач почав реалізовувати до дня набрання чинності Постановою №119 (19 лютого 2022 року), коли чинне законодавство містило положення, що для призначення пенсій за вислугу років за Законом №2262-XII календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Водночас суд зауважує, що факт призову позивача на військову службу під час мобілізації у травні 2022 року та проходження ним військової служби не змінює момент, коли він почав реалізовувати своє право на призначення, пенсії, а навпаки, є обставиною, яка робить таку реалізацію неможливою з огляду на положення приписів частини першої статті 2, частини першої статті 12 Закону №2262-XII, відповідно до яких пенсія військовослужбовцям призначається після їх звільнення зі служби. Тож продовження реалізації права позивача на призначення пенсії, розпочатої у період до дня набрання чинності Постановою №119, відбулося вже після його повторного звільнення з військової служби.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин в межах даної адміністративної справи, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону №2262-XII, оскільки вислуга років позивача у пільговому обчисленні стажу його роботи на момент звільнення (20 грудня 2021 року) складає більше 25 календарних років (25 років 04 місяці 25 днів).

При цьому суд зазначає, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 вересня 2018 року №760 затверджено Інструкцію про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань (далі Інструкція №760).

Ця Інструкція визначає процедуру організації в Міністерстві внутрішніх справ України, центральних органах виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України (Національна поліція України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Адміністрація Державної прикордонної служби України), та Національній гвардії України роботи, зокрема, оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції №760 визначено, що уповноважені структурні підрозділи (визначені МВС, ЦОВВ та Національною гвардією України структурні підрозділи, на які покладено функції з підготовки та подання до органів, які призначають пенсії, необхідних для призначення пенсій документів абзац 4 пункту 3 розділу І Інструкції №760) організують роботу з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до чинного законодавства; розглядають листи та звернення із питань оформлення документів для призначення та перерахунку пенсій, для отримання пільг, а також здійснюють прийом громадян, які звертаються з цих питань; приймають від підрозділів персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерських підрозділів) документи, передбачені Порядком та цією Інструкцією для призначення (перерахунку) пенсій; готують та подають у встановленому чинним законодавством порядку до органів, які призначають пенсії, документи для призначення (перерахунку) пенсій.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Інструкції №760 уповноважені структурні підрозділи: 1) приймають від особи, яка набула право на пенсію відповідно до Закону, заяву про призначення пенсії, документи згідно з Порядком. Не пізніше наступного робочого дня інформують письмово в довільній формі підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) про необхідність оформлення та подання уповноваженому структурному підрозділу документів для призначення (перерахунку) пенсії; 2) здійснюють перевірку обчислення вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії; 3) здійснюють перевірку поданих для призначення пенсії документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та інших документів; 4) у разі якщо до заяви про призначення пенсії не додано необхідних для цього документів, витребовують їх від відповідного підрозділу персоналу (кадрового забезпечення) та підрозділу фінансового забезпечення (бухгалтерського підрозділу); 5) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії та всіх необхідних документів оформлюють особі, якій оформлюється пенсія, подання про призначення пенсії за формою, установленою Порядком, та направляють до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи; 6) долучають до облікової справи особи отриману від органів, що призначають пенсії, розписку-повідомлення.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, слід дійти висновку, що на уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

Отже, саме відповідач, як уповноважений структурний підрозділ, наділений функціями та повноваженнями щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що позивач набув право на отримання пенсії за вислугою років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону №2262-XII, що зобов`язує відповідача оформити та подати до ГУ ПФУ у Волинській області документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років згідно з пунктом «а» частини першої статті 12 Закону №2262-XII.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з вимогами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи наведене вище, суд погоджується з мотивами і аргументами на які посилався позивач, відтак адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 72-77,243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Адміністрації Державної прикордонної служби України (01601, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 26, ідентифікаційний код юридичної особи 00034039) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови ОСОБА_1 в оформленні та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області документів для призначення пенсії за вислугу років, згідно з пунктом «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, на підставі пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. Л. Шепелюк