Справа № 120/17147/24
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 червня 2025 р. Справа № 120/17147/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького до ОСОБА_1 про відшкодування витрат,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі також - позивач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького (далі також - третя особа) до ОСОБА_1 (далі також - відповідач, ОСОБА_1 ) про відшкодування витрат.

В обґрунтування заявленого позову представник позивача зазначає, що за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням у вищому навчальному закладі, у загальному розмірі 113544,12 грн. Вказана заборгованість відповідачем у добровільному порядку не сплачена, а тому позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно із частиною 3 статті 171 КАС України, якщо відповідачем у позовній заяві, щодо якої відсутні підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження у справі, вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суддя не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Частиною 6 статті 171 КАС України передбачено, що суддя з метою визначення підсудності може також користуватись даними Єдиного державного демографічного реєстру.

На виконання вказаних вимог, судом сформовано та направлено до Виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради запит від 25.12.2024 щодо доступу до персональних даних відповідача в частині місця проживання відповідача.

В січні 2025 року Виконавчим комітетом Могилів-Подільської міської ради листом від 06.01.2025 за №02-22/35 повідомлено суд, що згідно наявної інформації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 06.01.2025 зареєстрований за місцем прожавання за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 13.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Національну академію Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку визначеному статтею 262 КАС України. Встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

29.01.2025 від відповідача отримано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо заявлених позовних вимог та просив в їх задоволенні відмовити. Зокрема вказав на те, що в законодавстві України відсутні умови щодо відшкодування, повернення правильно обрахованих та виплачених сум грошового забезпечення військовослужбовця, у тому числі з підстав розірвання контракту чи звільнення з військової служби, а умови Порядку № 964 та Наказу № 419 є такими, що мають дискримінаційні ознаки та не відповідають положенням Конституції України.

03.02.2025 представником позивача подано відповідь на відзив, в якому останній вказав на хибність наведених у відзиві на позовну заяву тверджень щодо не ознайомлення ОСОБА_1 із розрахунком суми витрат на його утримання, що належать відшкодуванню, адже зі змістом відповідного розрахунку від 03.12.2024 за №36 відповідач був ознайомлений особисто під підпис. Обов`язок відшкодувати відповідні витрати чітко визначено положеннями укладеного з відповідачем контракту, а строк для добровільного виконання наведено у вимозі від 03.12.2024 №10/11349-24-вих, з якою відповідач також ознайомлений 03.12.2024.

Третя особа правом на подання пояснень щодо позовної заяви або відзиву на позовну заяву не скористалась, хоча про розгляд справи була повідомлена завчасно та належним чином за допомогою підсистеми "Електронний суд".

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

30.07.2024 між ректором Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) курсантами вищого військового навчального закладу Державної прикордонної служби України (а.с. 9).

Згідно пункту 1 Контракту відповідач, окрім іншого взяв на себе зобов`язання відшкодовувати Адміністрації Державної прикордонної служби України витрати, пов`язані із його утриманням у вищому військовому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, установлених Кабінетом Міністрів України у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання, незадовільне складення іспитів або недисциплінованість та в разі від подальшого проходження військової служби після закінчення ВНЗ на посадах офіцерського складу.

Відповідно до витягу з наказу ректора Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького від 30.07.2024 № 857-ОС (а.с. 10), з 30.07.2024 відповідача занесено в списки курсантів Національної академії, зараховано на всі види забезпечення згідно атестатів, призначено на посаду курсанта та вирішено вважати таким, що уклав контракт про проходження військової служби (навчання) курсантами вищого військового навчального закладу Державної прикордонної служби України строком на час навчання у Національній академії.

Згідно витягу з наказу ректора Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького від 03.12.2024 № 1391-ОС (а.с. 11), розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) з молодшим сержантом ОСОБА_1 за ч. 11 (через небажання продовжувати навчання) статті 25 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу) з 04.12.2024.

Цим же наказом вказано ОСОБА_1 відшкодувати Адміністрації Державної прикордонної служби України витрати, пов`язані з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі, у сумі 113544,12 грн.

Згідно розрахунку витрат на утримання ОСОБА_1 у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького від 03.12.2024 № 36 за період з 30.07.2024 по 04.12.2024 витрати на утримання відповідача склали 113544,12 грн.

З даним розрахунком відповідача ознайомлено 03.12.2024, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 (а.с. 12).

Крім того, позивач 03.12.2024 склав відносно відповідача вимогу № 10/11349-24-вих щодо виконання зобов`язань стосовно відшкодування витрат пов`язаних із утриманням ОСОБА_1 у ВНЗ на суму 113544,12 грн. У вимозі відповідачу запропоновано в термін до дня його виключення зі списків Національної академії добровільно відшкодувати витрати, що пов`язані з його утриманням із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню та реквізитів рахунку на який відповідні кошти слід сплатити.

Така вимога особисто отримана відповідачем 03.12.2024, який на відповідному примірнику вимоги вказав про відмову добровільного відшкодування витрат пов`язаних із його утриманням у ВНЗ (а.с. 19).

Оскільки, відповідач добровільно не відшкодував витрати понесені на його утримання, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог в контексті цієї спірної ситуації, суд керується виходить із наступного.

Порядок проходження громадянами України військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах врегульовано Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - ЗУ № 2232-XII, в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 3 частини 1, частини 2 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу-для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

За правилами частин 3 та 5 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань; з громадянами України - курсантами закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами п`ятим, восьмим і дев`ятим частини другої статті 23 цього Закону.

Частиною 10 статті 25 ЗУ № 2232-XII передбачено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "з", "и" пункту 1, підпунктів "д", "е", "ж", "з" пункту 2 та підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

В свою чергу Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 р. № 964 (далі також - Порядок).

Згідно пунктом 1 Порядку він визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - заклади вищої освіти) відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладі вищої освіти (далі - витрати).

Пунктом 3 Порядку встановлено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Згідно з пунктом 4 Порядку, розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку (пункт 7 Порядку).

В силу вимог пункту 8 Порядку сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони.

З метою впорядкування діяльності посадових осіб та органів військового управління щодо відшкодування курсантами, які проходять підготовку на посади осіб офіцерського складу, Міністерству оборони України, Міністерству внутрішніх справ України, Державній прикордонній службі України, Управлінню державної охорони України, Службі безпеки України та Державній спеціальній службі транспорту України (далі - міністерства) витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу, у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у військових формуваннях, правоохоронних органах або органах спеціального призначення після закінчення ВНЗ розроблено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затверджений Наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534.

Відповідно до частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Вимоги частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України вказують, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Подані позивачем довідки-розрахунки витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького, відповідають Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах та Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах.

Доказів добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького, в межах заявлених позовних вимог, відповідачем суду не надано.

Натомість наявні в матеріалах справи докази підтверджують те, що відповідача було належним чином повідомлено про розмір та складові суми, що належить до відшкодування навчальному закладу, а також про строки в які відповідні кошти слід відшкодувати в добровільному порядку.

Суд також враховує, що позивач добровільно підписав контракт від 30.07.2024, а відтак погодився з його умовами, зокрема добровільно взяв на себе зобов`язання визначені в пункті 1 відповідного контракту. Проте, як слідує з відмітки, проставленої відповідачем на вимозі щодо виконання зобов`язань від 03.12.2024 за №10/11349-24-вих ОСОБА_1 відмовився добровільно відшкодувати витрати понесені навчальним закладом на його утримання.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького в сумі 113544,12 грн, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Натомість доводи, наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду цієї справи, позивач витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не поніс, підстави для стягнення судових витрат з відповідача відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України (, р/р UA1018593, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172) витрати пов`язані з його утриманням у Національній академії Державної прикордонної служби ім. Богдана Хмельницького у сумі 113544,12 грн (сто тринадцять тисяч п`ятсот сорок чотири гривні 12 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Адміністрація Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, 26, м. Київ, 01601, )

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Третя особа: Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького (вул. Шевченка, 46, м. Хмельницький, 29000, ).

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна