Справа № 520/156/25
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 р. Справа № 520/156/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2025, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., повний текст складено 03.04.25 по справі № 520/156/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із збільшенням заробітної плати працівників прокуратури; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 за вислугу років згідно зі ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ з 01.01.2022 року, з розрахунку 70% від розміру заробітної плати згідно з довідкою Харківської обласної прокуратури №21-104 від 09.07.2024 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, виданої ОСОБА_1 , відповідно до якої розмір заробітної плати за нормами, чинними на 01.01.2022 за відповідною посадою старшого прокурора прокуратури району складає 60666,66 грн, без обмеження максимального розміру заробітної плати для перерахунку пенсії за вислугу років та проводити виплати перерахованої пенсії за вислугу років без обмежень граничного (максимального) розміру виплати перерахованої пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 різницю суми між нарахованою після перерахунку пенсією та фактично отриманою ним пенсією, починаючи з 01.01.2022.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із збільшенням заробітної плати працівників прокуратури. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 за вислугу років згідно зі ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ з 01.01.2022, з розрахунку 70% від розміру заробітної плати згідно з довідкою Харківської обласної прокуратури №21-104 від 09.07.2024 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, виданої ОСОБА_1 , відповідно до якої розмір заробітної плати за нормами, чинними на 01.01.2022 за відповідною посадою старшого прокурора прокуратури району складає 60666,66 грн, без обмеження максимального розміру заробітної плати для перерахунку пенсії за вислугу років та проводити виплати перерахованої пенсії за вислугу років без обмежень граничного (максимального) розміру виплати перерахованої пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 різницю суми між нарахованою після перерахунку пенсією та фактично отриманою ним пенсією, починаючи з 01.01.2022.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що положення ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІІ, які визначали умови та порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури у зв`язку з підвищенням заробітної плати, з дня набрання чинності Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014, тобто 15.07.2015, втратили чинність. Отже, під час вирішення справи необхідно керуватися нормами ст.86 Закону №1697-VІІ, а не положеннями ст.50-1 Закону №1789-ХІІ. Вказує, що ч.20 ст.86 Закону №1697-VІІ (в первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури) на підставі рішення Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019 набрала чинності 13.12.2019 та підлягає застосуванню, починаючи з цієї дати. Щодо зобов`язання проводити виплати перерахованої пенсії за вислугу років без обмежень граничного (максимального) розміру, незалежно від працевлаштування, стверджує, що на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VІ, зокрема Закону України «Про прокуратуру», та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений цим Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку. Зазначені вище положення Закону №3668-VІ не визнавались Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже є чинними і підлягають виконанню. Щодо зобов`язання провести перерахунок пенсії, виходячи з розміру 70 відсотків від суми заробітної плати, без обмеження розміру заробітної плати для перерахунку пенсій, звертає увагу, що на спірні правовідносини поширюються положення ч.2 ст.86 Закону №1697-VІІ, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати. Наголошує, що виходячи з буквального тлумачення положень ч.2 ст.86 Закону №1697-VII, розрахунок пенсії за вислугу років прокурорсько-слідчим працівникам проводиться із суми їхньої заробітної плати в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску. При цьому проведення розрахунку пенсії виключно від максимальної величини бази нарахування єдиного внеску Законом №1697-VII не передбачено.

ОСОБА_1 подав до суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, вважає доводи та обґрунтування апеляційної скарги помилковими та безпідставними, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 без змін. Зазначає, що з часу звільнення з органів прокуратури у зв`язку з виходом на пенсію за вислугою років, а саме, з 15.08.2014, позивач не працював, що підтверджується як даними Податкового органу, так і Пенсійного фонду України, оскільки з цього часу не сплачувався ЕСВ, крім цього, ніяких змін до пенсійної справи не вносилося. Вказує, що зазначення апелянтом у апеляційній скарзі щодо застосування до спірних правовідносин ч.15 ст.86 Закону №1697-VІІ, що з 1 січня 2018 року пенсія, призначена відповідно до цієї статті, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є помилковим. Стверджує, що розмір пенсії 70% від заробітної плати визначений ПФУ самостійно на підставі закону. Застосовуючи рішення Конституційного Суду України на підставі судового рішення у справі №520/10703/2020 від 22.09.2020 позивачу здійснено перерахунок пенсії за нормами Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 70% від заробітної плати без обмеження її максимальним розміром. Вказане рішення набрало чинності. З часу при значенні пенсій розмір 70% не оспорювався ні позивачем, ні апелянтом.

Відповідно до ч.1 ст.308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що з 26.08.2014 позивач перебуває на обліку в Новобаварському відділенні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ.

Наказом прокурора Харківської області від 15.08.2014 №1595-к ОСОБА_1 звільнено з посади старшого прокурора прокуратури Червонозаводського району м.Харкова та з органів прокуратури Харківської області за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у відповідній редакції. Ці відомості містяться у пенсійній справі позивача.

Пенсію за вислугу років ОСОБА_1 призначено відповідно до Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 з наступними змінами та доповненнями, в редакції Закону, що діяла на час звернення за призначенням пенсії, а саме згідно зі ст.50-1 цього закону у розмірі 70% від суми місячної зарплати позивача.

У 2020 році позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/10703/2020 від 22.09.2020, яке набрало законної сили 14.12.2020, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років без обмеження граничного розміру з 16.07.2020, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, у редакції чинній на момент призначення пенсії, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)2019 та постановою Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017 щодо розміру заробітної плати (грошового забезпечення) працівників органів прокуратури, з якої сплачувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 06.09.2017, відповідно до довідки прокуратури Харківської області №18-177 від 12.03.2020, виходячи з розміру 70 відсотків суми заробітної плати.

З грудня 2020 року позивач отримує пенсію у розмірі 20 527,40 грн.

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Харківської обласної прокуратури із заявою про отримання довідки про розмір заробітної плати для перерахунку пенсії.

09.07.2024 за №21-104 Харківською обласною прокуратурою ОСОБА_1 видана довідка про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, в якій зазначено, що відповідно до ст.81 Закону України «Про прокуратуру» та у зв`язку з початком роботи окружних прокуратур Харківської обласної прокуратури (наказ Генерального прокурора від 17.02.2021 №40) розмір заробітної плати (грошового забезпечення) за нормами, чинними станом на 01.01.2022, за відповідною (прирівняною) посадою старший прокурор прокуратури району, складає: посадовий оклад - 40 000,00 грн; надбавка за вислугу років 30% - 12 000,00 грн; матеріальна допомога для оздоровлення - 4333,33 грн; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань - 4333,33 грн. Всього грошове забезпечення складає 60 666,66 грн.

У липні та серпні 2024 року позивач звертався до відповідача із заявами, направленими через портал електронних послуг Пенсійного фонду України та засобами поштового зв`язку, в яких просив здійснити перерахунок призначеної пенсії в розмірі 70% від суми заробітної плати у розмірі 60666,66 грн без обмежень максимального розміру, передбаченого п.29 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24.12.2015, оскільки зазначені обмеження максимального розміру пенсії відповідно до п.2 Прикінцевих положень цього Закону застосовуються до пенсій, які призначаються, починаючи з 01.01.2016, тобто не стосуються пенсії, призначеної 26.08.2014.

До заяв додано: довідку Харківської обласної прокуратури від 09.07.2024 №21-104 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії.

Листами Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 29.07.2024 №22207-22760/Ш-03/8-2000/24 та від 29.08.2024 №25120-25316/Ш-03/8-2000/24 позивача повідомлено, що звернення від 12.07.2024 та від 05.08.2024 не відповідають вимогам Порядку №22-1 та розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та не тягне правових наслідків у вигляді прийняття рішення з порушених питань. Зазначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення №13-1. Для розгляду питання перерахунку пенсії запропоновано звернутись із заявою до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України, який здійснює приймання та обслуговування громадян або через вебпортал електронних послуг з використанням КЕП.

Вважаючи, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у проведенні перерахунку пенсії у зв`язку із збільшенням заробітної плати працівників прокуратури, позивач ініціював даний спір.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправних дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із збільшенням заробітної плати працівників прокуратури.

У зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 за вислугу років згідно зі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ з 01.01.2022, з розрахунку 70% від розміру заробітної плати згідно з довідкою Харківської обласної прокуратури №21-104 від 09.07.2024 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, виданої ОСОБА_1 , відповідно до якої розмір заробітної плати за нормами чинними на 01.01.2022 за відповідною посадою старшого прокурора прокуратури району складає 60666,66 грн, без обмеження максимального розміру заробітної плати для перерахунку пенсії за вислугу років та проводити виплати перерахованої пенсії за вислугу років без обмежень граничного (максимального) розміру виплати перерахованої пенсії; виплатити різницю суми між нарахованою після перерахунку пенсією та фактично отриманою ним пенсією, починаючи з 01.01.2022.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VІІ, який набрав чинності 15.7.2015 (далі по тексту Закон №1697-VІІ).

Відповідно до ч.12 ст.86 Закону №1697-VІІ, яка викладена в редакції Закону від 02.12.2014 №76-VIII і набрала чинності з 25.04.2015, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Протягом 2015-2019 років Кабінетом Міністрів України відповідний порядок не було визначено.

Разом з цим, рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(II)/2019 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(II)/2019 встановлено, що положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність та не підлягають застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; частина двадцята статті 86 Закону №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Отже, з 13.12.2019 підлягає застосуванню первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII, яка встановлює право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Абзацом 7 cт.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 piк» установлено у 2022 poці прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на мiсяць у розмiрi для працездатних осiб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури: з 1 сiчня - 1600 гривень.

Посадовий оклад прокурора окружної прокуратури вiдповiдно до частини третьої статті 81 Закону №1697-VII становить з 1 сiчня 2022 року - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осiб, а з 1 сiчня 2021 року становив 20 прожиткових мінімумів.

У зв`язку з пiдвищенням посадового окладу з 01.01.2022 у пенсiонерiв, яким призначено пенсiю за вислугу poків вiдповiдно до законiв України від 05.11.1991 №1789-ХІІ та від 14.10.2014 №1697-VІІ «Про прокуратуру», у тому числi й у позивача, виникло право на перерахунок призначеної пенсiї згiдно з умовами, визначеними ч.20 cт.86 Закону №1697-VII в первиннiй редакцiї.

За обставинами справи, 09.07.2024 за №21-104 Харківською обласною прокуратурою ОСОБА_1 видана довідка про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, в якій зазначено, що відповідно до ст.81 Закону України «Про прокуратуру» та у зв`язку з початком роботи окружних прокуратур Харківської обласної прокуратури (наказ Генерального прокурора від 17.02.2021 №40) розмір заробітної плати (грошового забезпечення) за нормами, чинними станом на 01.01.2022, за відповідною (прирівняною) посадою старший прокурор прокуратури району, складає: посадовий оклад - 40 000,00 грн; надбавка за вислугу років 30% - 12 000,00 грн; матеріальна допомога для оздоровлення - 4333,33 грн; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань - 4333,33 грн. Всього грошове забезпечення складає 60 666,66 грн.

У липні та серпні 2024 року позивач звертався до відповідача із заявами, направленими через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України та засобами поштового зв`язку, в яких просив здійснити перерахунок призначеної пенсії в розмірі 70% від суми заробітної плати у розмірі 60666,66 грн без обмежень максимального розміру, передбаченого п.29 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24.12.2015, оскільки зазначені обмеження максимального розміру пенсії відповідно до п.2 Прикінцевих положень цього Закону застосовуються до пенсій, які призначаються, починаючи з 01.01.2016, тобто не стосуються пенсії, призначеної 26.08.2014.

До заяв додано: довідку Харківської обласної прокуратури від 09.07.2024 №21-104 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії.

Однак, перерахунок пенсії на підставі вказаної довідки пенсійним органом проведено не було, незважаючи на існуючий обов`язок зі здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі отриманої довідки від 09.07.2024 №21-104.

За матеріалами справи, листами Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 29.07.2024 №22207-22760/Ш-03/8-2000/24 та від 29.08.2024 №25120-25316/Ш-03/8-2000/24 позивача повідомлено, що згідно з Порядком №22-1 заява про призначення (перерахунок) пенсії (додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України. Звернення від 12.07.2024 та від 05.08.2024 не відповідають вимогам Порядку №22-1 та розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та не тягне правових наслідків у вигляді прийняття рішення з порушених питань. Зазначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення №13-1. Для розгляду питання перерахунку пенсії запропоновано звернутись із заявою до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України, який здійснює приймання та обслуговування громадян або через вебпортал електронних послуг з використанням КЕП.

Колегія суддів вважає такі посилання пенсійного органу формальними, оскільки відповідачем не вказано конкретних порушень Порядку №22-1, які б перешкоджали розглянути заяви позивача від 12.07.2024 та від 05.08.2024 по суті вимог.

Більше того, зі змісту заяв від 12.07.2024 та від 05.08.2024 вбачається дійсний намір позивача щодо перерахунку призначеної пенсії в розмірі 70% від суми заробітної плати у розмірі 60666,66 грн без обмежень максимального розміру, передбаченого п.29 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24.12.2015.

Вирішуючи питання, який повинен бути зміст заяви для призначення/перерахунку пенсії, Верховний Суд у постанові від 27.11.2019 у справі №748/696/17 висловив позицію про те, що заява про призначення/перерахунок пенсії, яка подана пенсіонером у довільній формі, відповідає вимогам Порядку №22-1.

У цій справі Верховний Суд вказав, що зміст такої заяви очевидно дає змогу оцінити намір заявника. Тобто, відмовивши позивачу в розгляді його заяви по суті, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).

Як встановлено вище, отримана відповідачем довідка Харківської обласної прокуратури від 09.07.2024 №21-104 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, є достатньою та належною підставою для здійснення перерахунку пенсії позивача.

Крім того, суд враховує відсутність спору щодо визначення видів грошового забезпечення, які включені до довідки Харківської обласної прокуратури від 09.07.2024 №21-104 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку про наявність з боку Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області протиправної бездіяльності, яка полягає у не проведенні перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі довідки Харківської обласної прокуратури від 09.07.2024 №21-104 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії.

Висновок суду першої інстанції про наявність з боку Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області протиправних дій щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із збільшенням заробітної плати працівників прокуратури, є помилковим, оскільки пенсійний орган не відмовляв у перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки, проте, у зв`язку з її надходженням не провів відповідний перерахунок, що свідчить про протиправну бездіяльність з боку пенсійного органу.

Щодо задоволених вимог позову про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 за вислугу років згідно зі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, з розрахунку 70% від розміру заробітної плати, без обмеження максимального розміру заробітної плати для перерахунку пенсії за вислугу років та проводити виплати перерахованої пенсії за вислугу років без обмежень граничного (максимального) розміру виплати перерахованої пенсії, та відповідних доводів апеляційної скарги відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ у редакції, чинній до 01.10.2011, передбачалося, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України від 08.07.2011 №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» у статтю 50-1 Закону № 1789-ХІІ внесено зміни, відповідно до яких пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Законом України від 27.03.2014 №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» у статті 50-1 Закону №1789-ХІІ у частинах другій і п`ятій цифри «80» замінено цифрами «70».

Законом України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» у статті 50-1 Закону №1789-ХІІ у частинах другій та п`ятій цифри «70» замінено цифрами «60».

За правилами частини вісімнадцятої цієї статті (у редакції, чинній до 01.01.2015) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. З 01.01.2015 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України.

Водночас 15.07.2015 набрав чинності Закон №1697-VII, відповідно до розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон №1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015.

З набранням чинності Законом №1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями ст.86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Враховуючи наведене, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон №1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону №1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами.

Такий правовий висновок узгоджується з покладеним в основу Закону №1697-VII принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів.

Враховуючи наведене, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Законом №1697-VII порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону №1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону №1697-VII.

У рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 №5-р/2018 зазначено, що положення частини першої статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності.

В постанові Верховного Суду від 21.12.2021 по справі №580/5962/20, суд касаційної інстанції відступив від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 10.09.2021 у справі №580/5238/20 у подібних правовідносинах, та сформував правовий висновок, відповідно до якого до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Колегія суддів зазначає, що на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії (липень 2024 року) ст.50-1 Закону №1789-ХІІ відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону №1697-VII у частині перерахунку пенсії втратила чинність.

З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення ч.2 ст.86 Закону №1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд також у постановах від 24.05.2021 у справі №140/3802/21, від 12.01.2022 у справі №140/24264/21, від 14.09.2022 у справі №380/7330/21, від 17.11.2022 у справі №140/1022/21, від 29.06.2022 у справі №500/5077/21, від 22.08.2023 у справі №140/7066/21, від 19.09.2023 у справі №420/14885/21, від 14.05.2024 у справі №460/144/21.

З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги позивача в частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 70 відсотків від суми місячної заробітної плати, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Натомість, суд першої інстанції не звернув уваги на зміни у правовому регулюванні пенсійного забезпечення працівників прокуратури, що призвело до помилкових висновків про наявність підстав для обрахунку пенсії позивача на підставі ст.50-1 Закону №1789-ХІІ.

Також, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання відповідача провести перерахунок призначеної пенсії позивачу без обмеження максимального розміру заробітної плати для перерахунку пенсії за вислугу років та проводити виплати перерахованої пенсії за вислугу років без обмежень граничного (максимального) розміру виплати перерахованої пенсії, з огляду на таке.

Згідно з ч.14 ст.50-1 Закону №1789-XII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Вказане обмеження виплати пенсії максимальним її розміром встановлено Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року та прийнятий з метою визначення заходів подальшого реформування пенсійної системи та збалансування солідарної системи пенсійного страхування.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України "Про прокуратуру" не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Як встановлено пунктом 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом (до 1 жовтня 2011 року).

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, який набрав чинності з 01.04.2015, частину п`ятнадцяту статті 50-1 Закону №1789-XII замінено чотирма частинами такого змісту, зокрема: "Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. У зв`язку з цим частини шістнадцяту - двадцяту вважати відповідно частинами дев`ятнадцятою - двадцять третьою".

Крім того, 15.07.2015 року набрав чинності Закон №1697-VII відповідно до розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015.

Відтак, ч.18 ст.50-1 Закону № 1789-XII, яка застосовувалась субсидіарно з пунктом 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 08.07.2011 №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та врегульовувала питання виплати пенсій без обмежень, на час проведення перерахунку пенсії позивачу втратила чинність з набранням чинності Закону №1697-VII, а тому до спірних правовідносин не застосовується.

Відповідно, висновки суду першої інстанції про необхідність врахування під час розгляду цієї справи приписів Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII є безпідставними.

Водночас, відповідно до абз.6 ч.15 ст.86 Закону №1697-VII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Колегія суддів звертає увагу, що норма абз. 6 ч.15 ст. 86 Закону №1697-VII не визнавалася Конституційним Судом України такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), отже є чинною і підлягає виконанню.

Отже, на момент звернення позивача за перерахунком пенсії вказаною вище нормою встановлювалося обмеження розміру виплачуваної пенсії, ця норма законодавства неконституційною не визнавалась, є чинною та обов`язковою до виконання органами Пенсійного фонду України.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постановах від 24.05.2021 у справі 140/3802/21, від 12.01.2022 у справі №140/24264/21, від 14.09.2022 у справі №380/7330/21, від 17.11.2022 у справі №140/1022/21, від 29.06.2022 у справі №500/5077/21, від 22.08.2023 у справі №140/7066/21, від 14.05.2024 у справі №440/5835/21.

Аналогічний підхід до вирішення питання щодо обмеження пенсії максимальним розміром був застосований також Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.12.2021 при вирішенні справи №580/5962/20. Верховний Суд зазначив, що Конституційний Суд України неодноразово висловлював позицію щодо можливості встановлення обмежень розміру соціальних виплат. Так, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Верховий Суд врахував, що розмір пенсії працівників прокуратури, з урахуванням встановлених обмежень максимальною сумою, залишається вищим середньомісячного розміру пенсії в Україні. Тобто, встановлення максимального розміру пенсії для працівників прокуратури не поставило їх у невигідне становище, оскільки їх право на соціальне забезпечення було за ними збережене, вони не були позбавлені своїх засобів для існування і не були піддані ризикові недостатності таких засобів для життя. Тому встановлення максимального розміру пенсії не можна вважати таким, що поклало на працівників прокуратури надмірний чи непропорційний тягар, чи порушило їх право на мирне володіння своїм майном. При цьому таке обмеження не є дискримінаційним, оскільки стосується не лише працівників прокуратури, а й інших категорій пенсіонерів, зокрема поширюється на пенсії, призначені відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 за вислугу років згідно зі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, з розрахунку 70% від розміру заробітної плати, без обмеження максимального розміру заробітної плати для перерахунку пенсії за вислугу років та проводити виплати перерахованої пенсії за вислугу років без обмежень граничного (максимального) розміру виплати перерахованої пенсії, що безпідставно не враховано судом першої інстанції.

Щодо задоволених вимог позову про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 01.01.2022, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.20 ст.86 Закону № 1697-VII, в редакції яка підлягає застосуванню відповідно до рішення Конституційного суду України від 13.12.2019 у справі №3-209/2018(2413/18, 2807/19), призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Отже, зазначеним положенням закону передбачено, що пенсії працюючим прокурорським працівникам перераховуються з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, зокрема збільшенням розміру складових його заробітної плати.

Оскільки оновлена довідка про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 містить інформацію про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) за нормами, чинними станом на 01.01.2022, за відповідною (прирівняною) посадою старший прокурор прокуратури району, перерахунку підлягає пенсія з першого числа місяця, що йде наступним за місяцем, в якому виникли підстави для перерахунку пенсії, в даному випадку з 01.02.2022, а не з 01.01.2022, як помилково зазначає позивач.

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин та безпідставно зобов`язано відповідача провести позивачу перерахунок призначеної пенсії за вислугу років на підставі оновленої довідки з 01.01.2022.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд зазначає, що спосіб захисту має враховувати суть порушення, допущеного суб`єктом владних повноважень - відповідачем, а тому суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Chahal проти Об`єднаного королівства» (заява №22414/93) зазначив, що ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, її суть зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист (параграф 145).

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (параграф 75 рішення Європейського суду з прав людини від 05 квітня 2005 у справі «Афанасьєв проти України»).

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов: лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача; повний захист прав позивач неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав; вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

Враховуючи встановлені у справі фактичні обставини, з метою повного та належного захисту прав позивача, колегія суддів, відповідно до вимог ч.2 ст.9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та обрати спосіб захисту порушеного права позивача, що в повній мірі сприяє досягненню ефективного захисту інтересів позивача та встановлює спосіб відновлення його права від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не проведенні перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 01.02.2022, виходячи з розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Харківської обласної прокуратури від 09.07.2024 №21-104 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 01.02.2022, виходячи з розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Харківської обласної прокуратури від 09.07.2024 №21-104 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

Інші доводи і заперечення сторін по справі, з урахуванням наведеного, на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову. За цим, апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 по справі № 520/156/25 скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не проведенні перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 01.02.2022, виходячи з розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Харківської обласної прокуратури від 09.07.2024 №21-104 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 01.02.2022, виходячи з розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Харківської обласної прокуратури від 09.07.2024 №21-104 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині в позові відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий І.М. Ральченко