Справа № 120/7915/25
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

20 червня 2025 р. Справа № 120/7915/25

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Крапівницька Н. Л., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України)

до ОСОБА_1

про стягнення коштів

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Згідно із частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

З матеріалів позовної заяви слідує, що позивач звернувся до суду з цим позовом 08.05.2025 (відбиток дати на конверті, в якому надійшов цей позов до суду), заявив позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 коштів у сумі 26 784,50 грн у вигляді заподіяної державі матеріальної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України «Про особовий склад» від 20.01.2024 №71-ОС виключено зі всіх видів забезпечення старшого сержанта ОСОБА_1 , як такого, що самовільно залишив місце дислокації підрозділу 19.01.2024.

Відповідно до рапорту від 07.04.2023 №2.5/6173/23-Вн згідно вимог наказу МВС України від 25.06.2018 №558, старший сержант ОСОБА_1 звернувся по команді до начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону полковника ОСОБА_2 щодо отримання допомоги на оздоровлення за 2023 рік.

У відповідності до витягу з наказу НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 12.05.2023 №216-ОС «Про виплату допомоги на оздоровлення» та додатку до нього головному бухгалтеру начальнику ФЕС визначено забезпечити виплату допомоги на оздоровлення у серпні 2023 року старшому сержанту ОСОБА_1 .

Як слідує із витягу з реєстру перерахувань на карткові рахунки відповідно до розрахунково-платіжної відомості від 29.05.2023 №18 з урахуванням військового збору НОМЕР_3 та ПДФО AT, старшому сержанту ОСОБА_1 нараховано допомогу на оздоровлення за 2023 рік на суму 26 868,60 грн.

Відповідно до грошового атестату старшого сержанта ОСОБА_1 від 09.03.2023 №1623, виданого НОМЕР_4 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_5 ), останній отримував допомогу на оздоровлення за 2023 рік за попереднім місцем проходження військової служби в НОМЕР_4 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_5 ).

Таким чином, позивач зазначає, що ОСОБА_1 було повторно нараховано допомогу для оздоровлення за 2023 рік на підставі наказу начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України у розмірі 26 868,60 грн., оскільки військовослужбовець свідомо розуміючи, що за попереднім місцем служби ним було подано рапорт про виплату допомогу для оздоровлення, яка надається один раз на рік та достеменно знаючи, що зазначена виплата була отримана, повторно подав рапорт за новим місцем служби для повторного нарахування та отримання допомоги для оздоровлення, розуміючи, що зазначені кошти йому не належать.

Із наведеного слідує, що у травні 2023 року ОСОБА_1 повторно здійснено виплату допомогу на оздоровлення за 2023 рік у сумі 26 868,60 грн, однак позивач звернувся до суду 06.06.2025 з порушенням тримісячного строку звернення до суду, визначеного частиною другої статті 122 КАС України.

Частиною 1 статті 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином позивачу слід надати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із наведенням підстав (поважних причин) пропуску такого строку та наданням доказів на підтвердження таких обставин.

Крім того, Відповідно до п. 4, п. 5, п. 8 ч.5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.

Суд звертає увагу, що право на звернення до суду із даним позовом обґрунтовано, зокрема, Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затверджену постановою ВР України від 23.06.1995 р. №243/95-ВР, яка втратила чинність 31.10.2019 р. Наразі чинними є норми Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03 жовтня 2019 року № 160-IX (далі Закон № 160-IX).

Вказані позовні вимоги позивачем обґрунтовані положеннями ст. 1212 та 1215 Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, позивач самостійно вказує, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Цивільного кодексу України та мають цивільно-правовий характер.

При цьому, звертається з даним позовом до адміністративного суду та не обґрунтовує вимоиг відповідно до положень КАС України.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 161 КАС України, суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову в паперовій формі зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій позовної заяви та доданих до неї документів. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

В порушення вказаної норми позивачем не надано доказів надіслання відповідачу листом з описом вкладення копій позовної заяви та доданих до неї документів.

Вказані недоліки позовної заяви унеможливлюють подальший розгляд справи, оскільки позивачем не дотримано вимог ст. 160 та ст. 161 КАС України. Тому в суду є достатньо підстав для залишення заяви без руху та надання строку для усунення недоліків, у встановлений судом строк.

Згідно з частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 256 КАС України, -

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) до ОСОБА_1 про стягнення коштів залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу у 5 денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

3. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Крапівницька Н. Л.