Справа № 140/3154/25
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року ЛуцькСправа № 140/3154/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Волинській області (далі ТУ ССО у Волинській області, відповідач) про визнання дій протиправними, що полягають у відмові у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги по втраті працездатності у зв`язку із встановленням III групи інвалідності через травму, пов`язану з виконанням службових обов`язків; зобов`язання відповідача призначити та виплатити одноразову грошову допомогу по втраті працездатності у зв`язку із встановленням III групи інвалідності через травму, пов`язану з виконанням службових обов`язків на підставі підпункту 2.4.3 пункту 2.4. та абзацу «в» підпункту 2.5.3. Порядку виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності співробітника Служби судової охорони, затвердженого наказом Служби судової охорони №478 від 08.09.2020, в розмірі 250 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату у відповідності до пункту 4.5. Порядку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 17.10.2019 проходив службу в ТУ ССО у Волинській області на посаді заступника начальника ТУ ССО у Волинській області в звані полковника ССО.

Відповідно до наказу №504 о/с від 28.11.2022 позивача було звільнено за рішенням роботодавця з 29.11.2022 за підпунктом 4.2 Розділу XII Положення про проходження Служби співробітниками служби судової охорони (у зв`язку із скороченням штату або проведення організаційних заходів) в запас Збройних Сил України (далі ЗСУ).

23.05.2023 позивачу була встановлена 3 група інвалідності, що підтверджується відповідною довідкою МСЕК серії 12 ААГ №201083 від 23.05.2023, у якій вказано, що травма, яка стала причиною інвалідності пов`язана з виконанням службових обов`язків, у зв`язку із чим позивач 26.05.2023 звернувся до відповідача із рапортом про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку з втратою працездатності.

Відповідно до протоколу № 2 засідання комісії ТУ ССО у Волинській області з виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності співробітника ТУ ССО у Волинській прийнято рішення на підставі підпункту «в» пункту 3 статті 99 Закону України «Про національну поліцію» призначити та виплатити одноразову грошову допомогу відповідно до абзацу «в» підпункту 2.4.3 пункту 2.4 Порядку виплати одноразової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності співробітника Служби судової охорони, затвердженого наказом Служби судової охорони від 08.09.2020 №478 (далі - Порядок №478), призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу.

08.06.2023 начальником ТУ ССО у Волинській області затверджено висновок про призначення одноразової грошової допомоги позивачу в розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму.

В подальшому, 12.06.2023 ОСОБА_1 отримав повідомлення начальника ТУ ССО у Волинській області про призначення та нарахування одноразової грошової допомоги на підставі висновку комісії.

Проте, при зверненні позивача із заявою щодо видачі відповідного наказу, 14.09.2023 отримано відповідь про неможливість видачі такого наказу відповідно до статей 23, 48, 121 Бюджетного кодексу України (далі БК України), а також міститься посилання на лист ССО «Про надання інформації» від 06.09.2023, який позивачу не надсилався та був адресований начальнику ТУ ССО у Волинській області, у зв`язку із чим позивач за захистом своїх прав звернувся до суду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2024 у справі №140/32408/23, якою скасовано рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20.03.2024, визнано протиправними дії ТУ ССО у Волинській області та зобов`язано повторно розглянути питання щодо виплати одноразової грошової допомоги на підставі висновку Комісії ТУ ССО у Волинській області з виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності співробітника ТУ ССО у Волинській від 08.06.2023.

Однак, всупереч прийнятому рішенню, ТУ ССО у Волинській області 28.10.2024 повідомило позивача про відмову у такій виплаті.

З посиланням на норми чинного законодавства позивач вказує на те, що всупереч прийнятому комісією рішенню, яке затверджене начальником управління про виплату допомоги та норм чинного законодавства, відповідачем протиправно не призначено та не виплачено вказану одноразову допомогу. З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовних вимог не визнав та у їх задоволенні просив відмовити повністю. В обґрунтування такої позиції зазначив, що причиною звільнення позивача зі служби є скорочення штату, а не причини зумовлені захворюванням, у зв`язку з яким йому визначено інвалідність, а тому у позивача відсутні підстави визначені законом для призначення одноразової допомоги по втраті працездатності у зв`язку із встановленням 3 групи інвалідності.

Представник позивача у відповіді на відзив не погодився з аргументами відповідача та просив позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Відповідно до витягу з наказу Служби судової охорони від 17.10.2019 № 198 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 прийнято на службу до Служби судової охорони та призначено на посаду заступника начальника ТУ ССО у Волинській області (а.с.20).

28.11.2022 наказом начальника ТУ ССО у Волинській області №504 позивача звільнено із займаної посади з 29.11.2022 за підпунктом 4.2 пункту 2 Розділу XII Положення про проходження Служби співробітниками служби судової охорони, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 № 1052/0/15-19 ( далі - Положення про проходження служби) у зв`язку із скороченням штату (а.с.23).

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААГ №201083 (а.с. 25-26), 23.05.2023 ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності, травма, так пов`язана з виконанням службових обов`язків, що підтверджується відповідним посвідченням серії № НОМЕР_1 від 28.05.2023 (а.с.61).

26.05.2023 позивачем подано рапорт про призначення йому одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності.

Відповідно до протоколу № 3 засідання комісії ТУ ССО у Волинській області з виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності співробітника служби судової охорони у Волинській (далі - Комісія) від 05.06.2023 прийнято рішення на підставі підпункту «в» частини третьої статті 99 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до підпункту 2.4.3. пункту 2.4 розділу 2 Порядку №478 призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу ( а.с.27-28).

Начальником ТУ ССО у Волинській області 08.06.2023 висновок комісії про призначення допомоги позивачу у сумі 671000 грн затверджено (а.с.29).

Листом за вих. №34.05-375 від 12.06.2023 відповідач повідомив ОСОБА_1 , що комісією прийнято рішення про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги (а.с.30).

В подальшому, листом вих.№34.06-416 від 14.09.2023 ТУ ССО у Волинській області повідомило позивача, що видання наказу про виплату допомоги суперечить вимогам Бюджетного кодексу України та доведено до відання про те, що листом Служби судової охорони від 06.09.2023 за №01.30-02.2-1586/вн у виплаті даної допомоги відмовлено (а.с.31-33).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2024 у справі №140/32408/23, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Жуковського В.В. задоволено частково, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20.03.024 у справі № 140/32408/23 скасовано, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправними дії ТУ ССО у Волинській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по втраті працездатності у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності через травму, пов`язану з виконанням службових обов`язків, зобов`язано ТУ ССО у Волинській області повторно розглянути питання щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по втраті працездатності у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності через травму, пов`язану з виконанням службових обов`язків, на підставі висновку Комісії територіального управління Служби судової охорони у Волинській області з виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), чи втрати працездатності співробітника ТУ ССО у Волинській області від 08 червня 2023 року, затверджений начальником Територіального управління служби судової охорони у Волинській області Володимиром Сюйва 08.06.2023, про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з урахуванням висновків, викладених у постанові суду апеляційної інстанції, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. (а.с. 35-40).

Листом за вих. №34.06-277 від 28.10.2024 відповідач повідомив ОСОБА_1 , що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2024 у справі №140/32408/23 повторно розглянуто питання щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по втраті працездатності у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності через травму, пов`язану з виконанням службових обов`язків на підставі висновку Комісії територіального управління Служби судової охорони у Волинській області з виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), чи втрати працездатності співробітника ТУ ССО у Волинській області від 08.06.2023 та за результатами розгляду відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги (а.с. 41).

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої, четвертої, шостої статті 161 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII), служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах. Служба судової охорони складається з центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби. Територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи.

Частиною п`ятою статті 163 Закону № 1402-VIII встановлено, що час проходження служби у Службі судової охорони зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.

Згідно частини третьої статті 165 Закону № 1402-VIII, співробітникам Служби судової охорони гарантується інший соціальний захист в обсягах та порядку, передбачених Законом України «Про Національну поліцію» для поліцейських, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на фінансування Служби судової охорони.

Відповідно до пункту 20 розділу I Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, затвердженим Рішення Вищої ради правосуддя 04.04.2019 №1052/0/15-19, соціальний і правовий захист співробітників та членів їхніх сімей забезпечується відповідно до законодавства. Грошове забезпечення співробітників здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Співробітникам гарантується соціальний захист в обсягах та порядку, передбачених Законом України «Про Національну поліцію» для поліцейських, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на фінансування Служби.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Пунктом 3 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII передбачено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, чи в період дії воєнного стану під час безпосередньої участі в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією проти України, протягом шести місяців після його звільнення з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.04.2020 № 3-р(І)/2020 визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), положення пункту 3 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII зі змінами.

У цьому рішенні Конституційний Суд України вказав, що право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, передбачене оспорюваними положеннями Закону, не є правом поліцейського, встановленим Конституцією України. Тому Верховна Рада України повноважна визначати на власний розсуд конкретні підстави та особливі умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги поліцейським, у тому числі й у разі звільнення з поліції внаслідок втрати працездатності з визначенням інвалідності, що передбачено положеннями пункту 3 частини першої статті 97 Закону.

Право на отримання одноразової грошової допомоги виникає виключно за обов`язкової одночасної наявності, щонайменше, трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):

1) причиною інвалідності є захворювання, поранення (контузія, травма або каліцтво), пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції;

2) інвалідність повинна бути встановлена до моменту звільнення або не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;

3) причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах, зокрема, від 19.09.2018 у справі № 373/1188/16-а, від 20.09.2018 у справі № 296/9456/16-а, від 01.11.2018 у справі № 822/3788/17, від 22.01.2019 у справі № 2340/2663/18, від 15.04.2019 у справі № 823/1798/18, від 10.10.2019 у справі № 822/1083/18, від 05.02.2020 у справі №810/836/18, від 23.04.2020 у справі № 822/999/18, від 03.04.2024 у справі № 580/1291/23.

У випадках, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 97 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають відповідні поліцейські (частина п`ята статті 98 Закону № 580-VIII).

Підпунктом «в» пункту 3 частини першої статті 99 Закону № 580-VIII визначено, що розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату: визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності: III групи - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Відповідно до частини першої статті 101 Закону № 580-VIII призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком:

а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням;

б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом);

г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Порядок виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), чи втрати працездатності співробітника Служби судової охорони прийнятий відповідно до статті 165 Закону № 1402-VIII, статей 97-101 Закону № 580-VIII, пункту 20 розділу І Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, затвердженим Рішення Вищої ради правосуддя 04.04.2019 № 1052/0/15-19 та затверджений лише наказом Служби судової охорони 08.09.2020 № 478.

Як зазначалося вище судом, згідно частини третьої статті 165 Закону № 1402-VIII, співробітникам Служби судової охорони гарантується інший соціальний захист в обсягах та порядку, передбачених Законом України «Про Національну поліцію» для поліцейських, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на фінансування Служби судової охорони.

Аналогічні за змістом положення містяться у Положенні про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, затвердженим Рішенням Вищої ради правосуддя 04.04.2019 № 1052/0/15-19.

Відтак, суд приходить до висновку, що співробітникам Служби судової охорони гарантується соціальний захист у тому ж обсязі та за тими ж умовами, що й поліцейським відповідно до Закону № 580-VIII, а тому до спірних правовідносин слід застосовувати норми Закону № 580-VIII, який регулює порядок виплати одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності, спричиненої захворюванням, пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманими під час проходження служби в органах внутрішніх справ або поліції, і має вищу юридичну силу порівняно з Порядком № 478.

Згідно висновку комісії ТУ ССО у Волинській області з виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності співробітника служби судової охорони у Волинській від 05.06.2023 у зв`язку із встановленням ОСОБА_1 інвалідності, на підставі підпункту «в» частини третьої статті 99 Закону № 580-VIII, відповідно до підпункту 2.4.3. пункту 2.4 розділу 2 Порядку №478 ОСОБА_1 призначено одноразову грошову допомогу у розмірі 671000,00 грн.

Службою судової охорони розглянуто лист ТУ ССО у Волинській області щодо визначення кошторисних призначень для виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №478. Встановлено, що рішення про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 призначено відповідно до підпункту 2.4.3 Розділу 2 Порядку. Однак вказано на відсутність правових підстав для виплати заявленої грошової допомоги у зв`язку із звільненням через скорочення штату або проведення організаційних заходів у територіальному управлінні, а не через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби, що надалі слугувало встановленню інвалідності ІІІІ групи, пов`язаної із проходженням військової служби.

Суд зазначає, що оскільки у довідці до акта огляду МСЕК від 23.05.2024 серії 12 ААГ № 201083 вказано причину встановлення ІІІ групи інвалідності «травма, так, пов`язана з виконанням службових обов`язків», таке формулювання, в розумінні пункту 4 частини першої ст.97 Закону № 580-VIII, надає позивачу право на отримання спірної одноразової грошової допомоги на підставі відповідного затвердженого керівником висновку комісії про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Крім того, суд враховує, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2024 у справі №140/32408/23, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Жуковського В.В. задоволено частково, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20.03.024 у справі № 140/32408/23 скасовано, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправними дії ТУ ССО у Волинській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по втраті працездатності у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності через травму, пов`язану з виконанням службових обов`язків, зобов`язано ТУ ССО у Волинській області повторно розглянути питання щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по втраті працездатності у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності через травму, пов`язану з виконанням службових обов`язків, на підставі висновку Комісії територіального управління Служби судової охорони у Волинській області з виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), чи втрати працездатності співробітника ТУ ССО у Волинській області від 08 червня 2023 року, затверджений начальником Територіального управління служби судової охорони у Волинській області Володимиром Сюйва 08.06.2023, про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з урахуванням висновків, викладених у постанові суду апеляційної інстанції, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. (а.с. 35-40).

Водночас, не зважаючи на висновки, викладені у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2024 у справі №140/32408/23, відповідач відмовив у виплаті одноразової грошової допомоги з тих підстав, що причиною звільнення позивача зі служби є скорочення штату, а не причини зумовлені захворюванням, у зв`язку з яким йому визначено інвалідність.

Відповідно до підпункту 2.4.4 пункту 2.4 розділу 2 Порядку №478 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є визначення співробітнику ССО інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з проходженням ним служби в ССО протягом шести місяців після його звільнення внаслідок зазначених цим пунктом причин.

Для виплати одноразової допомоги у разі встановлення інвалідності співробітник Служби подає такі документи: рапорт про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності; копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по-батькові та місце реєстрації; копію документа, що підтверджує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків (сторінки паспорта громадянина України, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку у паспорті); завірену копію довідки до акта МСЕК про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності або втрати працездатності; завірену копію постанови (свідоцтво про хворобу, довідка ВЛК (медичної комісії), витяг з протоколу засідання ВЛК (медичної комісії) щодо встановлення причинного зв`язку травми; акт розслідування нещасного випадку та документи, що свідчать про причини та обставини травми співробітником, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком уникнення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; довідку центрального органу управління або територіального управління Служби, яким попередньо було здійснено виплату одноразової грошової допомоги із зазначення підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати); копії документів, зазначених у абзацах 3,4 цього підпункту, засвідчує своїм підписом особа, яка подає документи, та перевіряє секретар Комісії (п.3.9 Порядку №478).

У місячний строк з дня реєстрації документів Комісія готує висновок про призначення одноразової допомоги (Додаток 2) або про відмову у її призначенні. У разі, коли документи подано не у повному обсязі чи подано не за належністю Комісія повертає документи на доопрацювання (пункт 4.1 Порядку №478).

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається та підписується головою та членами комісії та затверджується у територіальних управліннях Служби начальником ТУССО або особою, яка виконує його обов`язки (пункти 4.3-4.4 №478).

Рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги приймається Головою Служби або начальником територіального управління Служби, в якому проходив (проходить) службу співробітник Служби у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку Комісії шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови письмовим повідомлення заявника із зазначенням підстав такої відмови. Розрахунок потреби в коштах для виплати одноразової грошової допомоги в разі інвалідності подається ТУ Служби до фінансово-економічного управління центрального органу управління Служби за встановленою формою (Додаток 3) (пункти 4.5-4.6 Порядку №478).

Таким чином пунктом 5 частини першої статті 97 Закону № 580-VІІІ встановлено право поліцейського на отримання одноразової грошової допомоги в разі визначення втрати працездатності поліцейського у разі отримання ним поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань, зокрема, поліції, наслідком якого є визначення йому інвалідності, при чому право на отримання такої допомоги виникає з дати видачі відповідної довідки із визначенням причинного зв`язку.

Водночас, виникнення права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги на підставі пункту 5 частини першої статті 97 Закону № 580-VІІІ законодавець не пов`язує зі звільненням поліцейського з поліції. На підставі вказаної норми поліцейський має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги як під час проходження служби в поліції, так і після звільнення його з поліції, основною умовою є те, що таке право особа може реалізувати шести місяців після його звільнення.

А тому твердження відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що причиною звільнення позивача зі служби є скорочення штату, а не причини зумовлені захворюванням, у зв`язку з яким йому визначено інвалідність, що вказує на відсутність підстав для призначення одноразової допомоги по втраті працездатності у зв`язку із встановленням 3 групи інвалідності є безпідставними, необґрунтованими.

За таких обставин відмова позивачеві у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності на підставі пункту 3 статті 97 Закону №580-VIII не ґрунтується на вимогах Закону і є протиправною.

Частиною першою статті 2 КАС України установлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною четвертою статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пункті 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Зміст компетенції суб`єкта владних повноважень складають його повноваження - певні права та обов`язки органу діяти, вирішуючи коло справ, визначених цією компетенцією. В одних випадках це зміст прав та обов`язків (право діяти чи утримуватися від певних дій), в інших - йому надається свобода діяти на свій розсуд, тобто оцінюючи ситуацію, вибирати один із кількох варіантів дій (або утримуватися від дій) чи один з варіантів можливих рішень. У разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії - в межах, визначених законодавством, та з урахуванням принципу верховенства права.

З огляду на встановлені у справі обставини та наведені норми чинного законодавства України, що врегульовує спірні правовідносини, суд дійшов висновку про те, шо належним способом захисту прав позивача буде визнання протиправною відмову у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги по втраті працездатності у зв`язку із встановленням III групи інвалідності через травму, пов`язану з виконанням службових обов`язків та зобов`язання відповідача призначити та виплатити одноразову грошову допомогу по втраті працездатності у зв`язку із встановленням III групи інвалідності через травму, пов`язану з виконанням службових обов`язків на підставі підпункту 2.4.3 пункту 2.4. та абзацу «в» підпункту 2.5.3. Порядку виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності співробітника Служби судової охорони, затвердженого наказом Служби судової охорони №478 від 08.09.2020, в розмірі 250 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату у відповідності до пункту 4.5. Порядку.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн, суд враховує наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Виходячи з аналізу вказаних правових норм, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника сторони за договором. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копії таких документів: договір про надання правової допомоги адвокатом від 14.02.2025 (а.с. 56), акт приймання-передачі наданих послуг від 18.03.2025 (а.с. 58), квитанцію до прибуткового касового ордера від 18.03.2025 №12 (а.с. 59), розрахунок понесених та очікуваних витрат (а.с. 60).

Відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг від 18.03.2025 адвокатом було надано позивачу такі послуги: консультація щодо характеру правовідносин, аналіз документів (витрачено 2 год часу) вартість 1400 грн, складання адміністративного позову (витрачено 8 год часу) вартість 5600, що в сукупності становить 7000,00 грн.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України від 23.01.2014, заява №19336/04, пункт 268). У рішенні Європейського суду з прав людини 28.11.2002 у справі Лавентс проти Латвії (Lavents v. Latvia) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд враховує те, що такі послуги як консультація щодо характеру правовідносин та аналіз документів охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду.

Суд, враховуючи складність справи (справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; сталу судову практику Верховного Суду у цій категорії справ) та значення справи для сторін, час, який об`єктивно був витрачений адвокатом на надання послуг, та їх обсяг, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, дійшов висновку про те, що на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ТУ ССО у Волинській області необхідно стягнути 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу; решту витрат на професійну правничу допомогу повинен понести позивач.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Територіального управління Служби судової охорони у Волинській області у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по втраті працездатності у зв`язку із встановленням III групи інвалідності через травму, пов`язану з виконанням службових обов`язків.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Волинській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу по втраті працездатності у зв`язку із встановленням III групи інвалідності через травму, пов`язану з виконанням службових обов`язків на підставі підпункту 2.4.3 пункту 2.4. та абзацу «в» підпункту 2.5.3. Порядку виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності співробітника Служби судової охорони, затвердженого наказом Служби судової охорони №478 від 08.09.2020, в розмірі 250 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату у відповідності до пункту 4.5. Порядку.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Служби судової охорони у Волинській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Територіальне управління Служби судової охорони у Волинській області (45605, Волинська область, село Боритин, вулиця Центральна, 2а, ).

Суддя О. О. Андрусенко