Справа № 500/6792/24
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/6792/24 пров. № А/857/10951/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Глушка І.В., Затолочного В.С.,

за участі секретаря судового засідання Демчик Л.Р.,

представник позивача: не з`явився,

представник відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Борд Інвест» на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року у справі № 500/6792/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Борд Інвест» до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

суддя в 1-й інстанції Осташ А.В.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення 28 лютого 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Борд Інвест» (далі- позивач, ТОВ «Борд Інвест») звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі- відповідач, ГУ ДПС у Тернопільській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати прийняте ГУ ДПС у Тернопільській області податкове повідомлення - рішення №5 від 22.08.2024, яким товариству нараховано пеню у розмірі 793 686,65 грн. за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Борд Інвест» з питань перевірки дотримання вимог валютного законодавства України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій по зовнішньоекономічному експортному контракту від 27.10.2021 № ТВ-2021-67/S-01 за період з 27.10.2021 по 10.07.2024 і по зовнішньоекономічному контракту від 01.03.2023 № 01032023 за період з 01.03.2023 по 10.07.2024, відповідач дійшов хибних висновків про порушення підприємством ч.ч.1,2 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» та пункту 142 Постанови Правління НБУ «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» від 24.02.2022 року №18 (зі змінами та доповненнями), за що на підставі ч.5 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Борд Інвест» до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №5 від 22.08.2024 було відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що згідно з положеннями п. п. 112.1, 112.2, 112.7 ст. 112 Податкового кодексу України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності. У разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення.

У зв`язку з введенням в дію Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» від 03.03.2022 року № 2118-IX (набрав чинності 07.03.2022) відповідно до якого Підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнили пунктом 69.9 такого змісту: «Для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи». У подальшому, Законом України № 3219-IX від 30.06.2023р. (набрав чинності 30.06.2023 р.) внесені зміни до п. 69.9. Підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, згідно якого визначено: «Тимчасово, до 1 серпня 2023 року, для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім: - дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків;- строків проведення камеральних перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення за результатами камеральних перевірок, нарахування пені; - строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, додаткових документів та пояснень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення, адміністративного арешту майна за результатами фактичних перевірок.». Системне тлумачення наведених норм дає підстави дійти висновку про те, що на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи покладено обов`язок щодо контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

У відповідності до вказаного п. 69.9. Підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. З урахуванням наведеного робимо висновок, що дія норми п. 69.9. Підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України поширюється на правовідносини, які випливають із Закону України «Про валюту і валютні операції», адже контроль за дотриманням строків розрахунків в іноземній валюті покладено саме на контролюючі органи. З огляду на викладене, відповідно до підпункту 69.9 п. 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, перебіг строку завершення валютних операцій, визначений відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» та п. 21 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженим постановою Правління Національного банку України №5 від 02.01.2019, був зупинений.

Зазначені обставини та аргументи, на думку апелянта, були безпідставно проігноровані судом першої інстанції, належна оцінка їм не надавалась, що призвело до прийняття необґрунтованого та незаконного рішення суду.

Просить визнати незаконним та скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.02.2025 року у справі № 500/6792/24 та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «Борд Інвест» в повному обсязі.

29 травня 2025 року на адресу апеляційного суду надійшли додаткові пояснення у справі від Головного управління ДПС в Тернопільській області.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Частиною 4 ст.229 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Борд Інвест» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з основним видом економічної діяльності « 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин». З 01.08.2017 зареєстрований платником податку на додану вартість.

На підставі направлення від 11.07.2024 року № 2690/07-05, виданого ГУ ДПС у Тернопільській області та на підставі направлення від 17.07.2024 року № 2774/07-05, виданого ГУ ДПС у Тернопільській області, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20. підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, абзацу З підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) на підставі наказу ГУ ДПС у Тернопільській області від 11.07.2024 № 1561-п, та наказу ГУ ДПС у Тернопільській області від 17.07.2024 № 1602-п. проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «БОРД ІНВЕСТ» з питань дотримання вимог валютного законодавства по зовнішньоекономічному контракту від №TB-2021-67/S-01 за період з 27.10.2021 по 10.07.2024, по зовнішньоекономічному контракту від 01.03.2023 №01032023 за період з 01.03.2023 по 10.07.2024, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної позапланової виїзної перевірки.

За результатами проведеної перевірки Головним управлінням ДПС у Тернопільській області складено Акт від 25.07.2024 №9445/19-00-07-05/41429531 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Борд Інвест» .

Проведеною перевіркою дотримання вимог валютного законодавства по зовнішньоекономічному контракту від 27.10.2021 № ТВ-2021-67/S-01 за період з 27.10.2021 по 10.07.2024 і по зовнішньоекономічному контракту від 01.03.2023 № 01032023 за період з 01.03.2023 по 10.07.2024 встановлено порушення, а саме:

- частини першої, частини другої статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» та пункту 142 Постанови Правління НБУ «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» від 24.02.2022 року №18 (зі змінами та доповненнями) по зовнішньоекономічному експортному контракту від 27.10.2021 № ТВ-2021-67/S-01, укладеному з фірмою-нерезидентом UAB «Elektrenu Energetikos Remontas» (Savanoriu pr. 109, Kaunas, Lithuania), а саме несвоєчасне надходження валютної виручки на суму 26 230,33 євро (1 048 987,62 грн.);

- частини першої, частини третьої статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» та пункту 142 Постанови Правління НБУ «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» від 24.02.2022 року №18 (зі змінами та доповненнями) по зовнішньоекономічному імпортному контракту від 01.03.2023 №01032023 укладеному з фірмою-нерезидентом ELIN AGRO TARIM URUNLERI LIMITED SIRKETI (Pasakent Mah. Sehit Ayhan Ozay Cad.Aka Sitesi No.5 Ic Kapi No.5 Bandirma/Balikesir, Turkey), а саме несвоєчасне повернення коштів на суму на суму 180 000 дол.США (6 582 348,00 грн.), на суму 216 000 дол.США (7 898 817,60 грн.), на суму 180 000 дол.США (6 582 348,00 грн.), на суму 180 000 дол.США (6 527 862,00 грн.), на суму 50 000 дол.США (1 866 025,00 грн.), на суму 150 000 дол.США (5 692 260,00 грн.).

На підставі вказаного вище Акту перевірки, Головним управлінням ДПС у Тернопільській області прийнято податкове повідомлення - рішення №5 від 22.08.2024, яким товариству за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД нараховано пеню у розмірі 793 686,65 грн.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням - рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд першої інстанції вважав, що Закон України «Про валюту і валютні операції» є спеціальним законом, який регулює, не сферу справляння податків і зборів, а сферу здійснення валютних операцій, валютного контролю та валютного нагляду, отже питання строків та відповідальності за їх порушення врегульовано саме зазначеним Законом, зміна положень якого здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. При цьому якщо положення інших законів суперечать положенням Закону «Про валюту і валютні операції», застосовуються положення саме Закону «Про валюту і валютні операції».

Тобто про зупинення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів мали бути внесені відповідні зміни до Закону України «Про валюту і валютні операції», чого законодавцем зроблено не було. Покликання на підпункт 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України та Закон України «Про валюту і валютні операції», зокрема стаття 13, не є конкуруючими нормами, і те що підпункт 69.9 пункту 69 прийнятий пізніше у часі (07.03.2022 р.) не є підставою для його застосування до спірних правовідносин.

Суд першої інстанції надав свою оцінку аналізу представлених стороною позивача документів щодо дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), неможливо достовірно ідентифікувати місце виникнення та період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) - повені на складі митниці в Туреччині, а також встановити причинно-наслідковий зв`язок між обставиною/подією і неможливістю виконання зобов`язань за зовнішньоекономічним контрактом № 01032023, укладеним з фірмою-нерезидентом ELIN AGRO TARIM URUNLERI LIMITED SIRKETI (Turkey) на імпорт полістиролу та інших полімерів в первинних формах.

Сертифікат, виданий Херсонською Торгово-промисловою палатою відповідно до листа від 26.02.2024 № 27.01-01/12-18 (на №5/2 від 26.02.2024 вх. 17-01.01/12 від 26.02.2024), який засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) не містить інформації щодо виду, кількості та вартості пошкодженого товару. Не зазначено, а для перевірки не надано оригіналів, належним чином перекладених та завірених копій документів компетентних державних органів, що підтверджують факт обставин і визнають події та їх наслідки надзвичайною ситуацією на певній території, що також унеможливлює ідентифікувати інформацію про заявлені форс-мажорні обставини з інформацією, яка є доступною у відкритих джерелах.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні скаржник, який посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинен довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Колегія суддів погоджується з вказаними вище твердженнями, та доповнює висновками наступного змісту.

Надаючи оцінку встановленим судом обставинам, колегія суддів зазначає, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Підпунктом 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, що проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Підпунктом 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства регламентовано приписами Закону України «Про валюту і валютні операції» (далі Закон № 2473-VIII).

Відповідно до частини 1 ст. 13 Закону № 2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Рішення про застосування до уповноважених установ, суб`єктів валютних операцій заходів впливу приймається органами валютного нагляду відповідно до компетенції, визначеної частинами п`ятою і шостою статті 11 цього Закону, у порядку, визначеному законодавством, що діє на день прийняття відповідного рішення (ч. 8 ст. 16 Перехідні положення Закону № 2473-VIII).

Приписами частини 3 ст. 13 Закону № 2473-VIII визначено, що у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Пунктом 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5, визначено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Відповідно до пункту 14 прим 2 постанови НБУ від 24.02.2022 № 18 Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану, з наступними змінами, - граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05.04.2022.

Згідно з пунктом 7 розділу П Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 7, банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати оформлення митної декларації на продукцію, що експортується, або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору, за операціями з експорту товарів.

Відповідно до частини 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Згідно з частиною 6 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Згідно з пп. 112.8.9 п.1 12 ст. 112 ПК України обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору).

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ унормовані Законом №2473-VIII, який також встановлює відповідальність за порушення валютного законодавства.

Стаття 13 Закону №2473-VIII (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначає особливості встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Так, Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів (частина перша статті 13 Закону №2473-VIII).

Згідно із вимогами частини другої статті 13 Закону №2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) (частина п`ята статті 13 Закону №2473-VIII).

Водночас, частина шоста статті 13 Закону №2473-VIII передбачає, що у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Встановлення наявності/відсутності обставин для зупинення перебігу строку розрахунків та відповідно зупинення нарахування пені у період дії форс-мажорних обставин є функціональними обов`язками контролюючих органів у відповідності до приписів п.п.19-1.1.34 ст. 19-1 ПК України, які повинні визначати суми податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у разі встановлення порушення платником податків валютного законодавства.

Згідно п.п.54.3.3 ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, , застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Наявність/відсутність підстав для нарахування грошового зобов`язання встановлюється під час здійснення заходів податкового контролю шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (п.п.62.1.3 ПК України).

Відповідно, у разі проведення перевірки контролюючим органом, платник податків має право надати контролюючому органу документи на підтвердження, у даному випадку наявності форс-мажорних обставин, та їх впливу на неможливість виконання договірних зобов`язань контрагентом.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23 липня 2024 року (справа №240/25642/22) сформулював висновок, відповідно до якого, з 01.01.2021 пеня, нарахування якої встановлено частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», за порушення строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, у період дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19), застосовується на загальних підставах і на таку не поширюються положення абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Окрім того, судова палата у зазначеній справі дійшла висновку відносно застосування приписів підпункту 129.9.7 пункту 129.9 статті 129 ПК України (яким встановлено, що пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню у випадках, передбачених цим Кодексом) на правовідносини з нарахування пені за порушення граничних строків розрахунків в іноземній валюті, зазначивши, що пеня, як міра відповідальності, яка нараховується за порушення граничних строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, врегульована спеціальним Законом, відповідно на таку (пеню) не розповсюджуються положення підпункту 129.9.7 пункту 129.9 статті 129 Податкового кодексу України, за аналогією з положеннями абз. 11 пункту 52-1 та підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Згідно ч.1 ст.617 ЦК, ч.2 ст.218 Господарського кодексу України та ст.14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами. Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості. Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести, а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

Рішенням президії ТПП України 15 липня 2014 року № 40(3) затверджено Регламент засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), який встановлює єдиний порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) в системі ТПП України.

За правилами підпункту 4.2 пункту 4 Регламенту ТПП регіональні ТПП здійснюють засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відповідно до умов договорів, контрактів, типових договорів, угод тощо між резидентами, норм законодавства, відомчих нормативних актів, органів місцевого самоврядування, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції регіональних торгово-промислових палат / відповідної регіональної ТПП.

ТОВ «БОРД ІНВЕСТ» щодо надання доказів про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), як до перевірки, так і до заперечення на акт перевірки надано Сертифікат №6500-24-0418 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий Херсонською Торгово-промисловою палатою відповідно до листа від 26.02.2024 №27.01-01/12-18 (на №5/2 від 26.02.2024 вх. 17-01.01/12 від 26.02.2024), яким засвідчуються форс-мажорні обставини: повінь в Туреччині, в результаті якої, товар компанії ELIN AGRO TARIM URUNLER1 LIMITED SIRKETI по контракту від 01.03.2023 №01032023, що зберігався на складі митниці був пошкоджений та набув неналежного стану, що підтверджується Митною службою Турецької Республіки.

Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання - 06 вересня 2023 року, дата закінчення - 21 лютого 2024 року (169 календарних днів).

Вказаний Сертифікат не містить інформації щодо місця настання форс-мажорних обставин (повені); адреси складу, де зберігався товар, який був пошкоджений та набув неналежного стану у зв`язку із стихійним лихом; також не містить юридичної адреси та назви країни резидентства іноземного контрагента, що стороною вищезазначеного зовнішньоекономічного договору

Разом з тим, ТОВ «Борд Інвест»» до перевірки надано лист нерезидента фірми ELIN AGRO TARIM URUNLERI LIMITED SIRKETI (Turkey) від 08.09.2023 (контролюючим органом детально була надана відповідь на заперечення на акт перевірки щодо аналізу зазначеного Сертифіката та листа від 08.09.2023 та лист від 02.10.2023 від нерезидента фірми ELIN AGRO TARIM URUNLERI LIMITED SIRKETI (Turkey)).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що згідно аналізу зазначених документів щодо дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), неможливо достовірно ідентифікувати місце виникнення та період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) - повені на складі митниці в Туреччині, а також встановити причинно-наслідковий зв`язок між обставиною/подією і неможливістю виконання зобов`язань за зовнішньоекономічним контрактом № 01032023, укладеним з фірмою-нерезидентом ELIN AGRO TARIM URUNLERI LIMITED SIRKETI (Turkey) на імпорт полістиролу та інших полімерів в первинних формах.

Сертифікат, виданий Херсонською Торгово-промисловою палатою відповідно до листа від 26.02.2024 № 27.01-01/12-18 (на №5/2 від 26.02.2024 вх. 17-01.01/12 від 26.02.2024), який засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) не містить інформації щодо виду, кількості та вартості пошкодженого товару. Не зазначено, а для перевірки не надано оригіналів, належним чином перекладених та завірених копій документів компетентних державних органів, що підтверджують факт обставин і визнають події та їх наслідки надзвичайною ситуацією на певній території, що також унеможливлює ідентифікувати інформацію про заявлені форс-мажорні обставини з інформацією, яка є доступною у відкритих джерелах.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ч.4 ст.229, ч. 3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Борд Інвест» залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року у справі № 500/6792/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді І. В. Глушко
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 19.06.25