Справа № 380/2264/25
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/2264/25 пров. № А/857/14957/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Бруновської Н.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові заяву судді Восьмого апеляційного адміністративного суду Ільчишин Надії Василівни про самовідвід щодо розгляду апеляційних скарг ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року у справі № 380/2264/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправних дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якій просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці періоду проходження військової служби курсантом вищого військового училища з 01.08.1988 по 16.06.1992 та на офіцерських посадах з 16.06.1992 по 12.06.2003, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці календарні періоди проходження військової служби курсантом вищого військового училища з 01.08.1988 по 16.06.1992 та на офіцерських посадах з 16.06.1992 по 12.06.2003, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 82 % суддівської винагороди (з урахуванням фактичного стажу - 36 років), починаючи з 17 вересня 2024 року, та здійснити виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці як строкову військову службу 2 роки навчання в Тольятинському вищому військовому будівельно-командному училищі та половину строку навчання в Київському університеті імені Тараса Шевченка, що становить 1 рік 4 місяці 25 днів та половину строку навчання в Київському університеті імені Тараса Шевченка, що становить 1 рік 4 місяці 25 днів. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці як строкову військову службу 2 роки навчання в Тольятинському вищому військовому будівельно-командному училищі та половину строку навчання в Київському університеті імені Тараса Шевченка, що становить 1 рік 4 місяці 25 днів. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 17 вересня 2024 року та здійснити виплати з урахуванням раніше виплачених сум та висновків суду. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням ОСОБА_1 та Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області оскаржують його в апеляційному порядку.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2025 визначено склад суду: головуючий суддя Ільчишин Н.В., судді Гуляк В.В., Коваль Р.Й.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2025 визначено склад суду: головуючий суддя Ільчишин Н.В., судді Гуляк В.В., Шевчук С.М., оскільки суддя Коваль Р.Й. був тимчасово непрацездатний.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2025 визначено склад суду: головуючий суддя Ільчишин Н.В., судді Гуляк В.В., Бруновська Н.В., оскільки суддя Шевчук С.М. перебуває у відпустці.

19.06.2025 головуюча суддя Ільчишин Н.В. подала заяву про самовідвід у справі №380/2264/25 (апеляційне провадження №А/857/14957/25) відповідно до статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі пункту 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частинами 1 та 8 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Вирішення питання про відвід здійснюється в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про самовідвід судді, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити заяву, виходячи з наступного.

Згідно частини 1 статті 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 36 КАС України встановлено підстави для відводу (самовідводу) судді.

Так відповідно до пункту 4 частини 1 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Статтями 126, 129 Конституції України передбачено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із частиною 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Загальна декларація з прав людини (стаття 10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (частина перша статті 14) гарантують право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Так, Європейський суд з прав людини у пунктах 49, 50 рішення від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» дійшов висновку, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38). Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (пункт 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» «Wettstein v. Switzerland»).

На неупередженість судді як однієї з важливих ознак правосуддя акцентується увага й у пункті 3 Європейського статуту судді: «Суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений».

Бангалорські принципи поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23) визначають, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналізуючи наведені правові норми та норми Кодексу адміністративного судочинства України, слід дійти висновку, що підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи заінтересованості судді.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що з метою забезпечення виключення сумнівів в об`єктивному критерії неупередженості головуючої судді Восьмого апеляційного адміністративного суду Ільчишин Надії Василівни в контексті вимог пункту 4 частини 1 статті 36 КАС України заява судді Ільчишин Надії Василівни про самовідвід у справі № 380/2264/25 підлягає до задоволення.

Частиною 2 статті 41 КАС України визначено, що у разі задоволення відводу (самовідводу) одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Керуючись статтями 36, 37, 40, 41, 325, 328 КАС України,

УХВАЛИВ:

Заяву головуючого судді Восьмого апеляційного адміністративного суду Ільчишин Надії Василівни про самовідвід - задовольнити.

Відвести головуючу суддю Восьмого апеляційного адміністративного суду Ільчишин Надію Василівну від розгляду апеляційних скарг Стельмаха Ігоря Орестовича та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року у справі № 380/2264/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправних дій, зобов`язання вчинити дії.

Справу № 380/2264/25 передати на повторний автоматизований розподіл для визначення складу колегії суддів в порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

Н.В. Бруновська