Справа № 380/25340/24
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2025 рокусправа № 380/25340/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі ГУ ПФУ в Хмельницькій області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач 2), в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 12.05.2025 (вх. №39213), просить суд:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723 ХІІ, Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. №889-VIII стаж роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на посадах спеціалістів у органах податкової служби (інспекції, адміністрації) України за період з 04.05.1993 по даний час (18.11.2024), зокрема:

з 04.05.1993 по 29.09.2020 - ДПІ (ДПА, ОДПІ) у Залізничному районі м. Львова, а саме з:

04.05.1993 на посаді державного податкового інспектора відділу комп`ютеризації обліку, звітності та аналізу інформації ДПІ у Залізничному районі м. Львова, 01.10.1993 відділ перейменовано у відділ обліку та обробки даних;

01.04.1994 на посаді старшого державного податкового інспектора відділу обліку та обробки даних;

16.10.1994 на посаді старшого державного податкового інспектора відділу обліку і звітності;

26.11.1996 на посаді старшого державного податкового інспектора відділу обліку і звітності ДПА у Залізничному районі м. Львова;

16.02.1998 на посаду старшого державного податкового інспектора відділу обліку і звітності ДПІ у Залізничному районі м. Львова;

01.10.2002 на посаді старшого державного податкового інспектора відділу адміністрування облікових показників, прогнозування та аналізу податкових надходжень ДПІ у Залізничному районі м. Львова;

03.09.2007 на посаді старшого державного податкового інспектора відділу обліку та звітності ДПІ у Залізничному районі м. Львова;

19.03.2012 на посаді старшого державного податкового інспектора сектору обліку та звітності відділу прогнозування, аналізу, обліку та звітності у ДПІ у Залізничному районі м. Львова Львівської області ДПС;

02.01.2013 на посаді головного державного податкового інспектора відділу планування , аналізу, обліку та звітності;

01.07.2013 на посаді головного державного податкового інспектора координаційно-моніторингового відділу ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ;

30.01.2015 на посаді головного державного інспектора координаційно-моніторингового відділу ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області;

01.02.2016 на посаді головного державного інспектора відділу обслуговування платників, в тій же податковій інспекції;

04.02.2016 на посаді головного державного інспектора відділу обслуговування платників у Залізничній об`єднаній ДПІ Головного управління ДФС у Львівській області;

08.11.2018 на посаді старшого державного інспектора Залізничної ДПІ Залізничного управління Головного управління ДПС у Львівській області;

03.09.2019 на посаді старшого державного інспектора Залізничної ДПІ Залізничного управління Головного управління ДФС у Львівській області;

з 30.09.2020 по день подання позову (18.12.2024) у Головному управлінні ДПС у Львівській області, а саме з:

30.09.2020 на посаді старшого державного інспектора Львівського відділу обліку платників та об`єктів оподаткування Львівської ДПІ ГУ ДПС у Львівській області;

05.01.2021 на посаді старшого державного інспектора Львівського відділу обліку платників та об`єктів оподаткування Львівської ДПІ ГУ ДПС у Львівській області (як відокремленому підрозділі ДПС;

10.10.2023 на посаді головного державного інспектора відділу обліків платників та об`єктів оподаткування Львівської ДПІ Головного управління ДПС у Львівській області за строковим призначенням і працює по даний час;

- визнати протиправним та скасувати рішення №44 від 14.11.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (відділу перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, надання житлових субсидій та пільг) «Про відмову в перерахунку пенсії», яким відмовлено у переведенні ОСОБА_1 із пенсії по віку на загальних підставах на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII та ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області () перевести ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), з пенсії по віку на загальних підставах на пенсію державного службовця за віком відповідно до п. 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII та ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723 з 08.11.2024 - часу подання заяви зареєстрованої за №8581 та доданими до неї документами в тому числі і Довідками виданими ГУ ДПС у Львівській області 08.11.2024: №640-13-01-10-00-11; №641-13-01-10-00-11; №99-13-01-10-21.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що рішенням ГУ ПФУ у Хмельницькій області №44 від 14.11.2025 позивачу відмовлено в переведенні з пенсії за віком на загальних підставах на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII з причин, що у неї відсутній стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу». Під час розгляду заяви позивача ГУ ПФУ в Хмельницькій області встановило, що їй присвоювались персональні та спеціальні звання податкової служби, тому періоди роботи позивача в органах податкової служби не відносяться до категорій посад державної служби передбачених ст. 25 Закону України «Про державну службу», а отже станом на 01.05.2016 позивач не займала посад державної служби та не мала 10 років стажу роботи на цих посадах. Позивач не погоджується із такою бездіяльністю та рішенням відповідача 2, оскільки вони суперечать вимогам діючого законодавства, не враховують реальних обставин проходження державної служби та грубо порушують права позивача на пенсійне забезпечення.

Ухвалою від 23.12.2024 суддя відкрила провадження в адміністративній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

09.01.2025 від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву (вх. №1774), відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що позивачка працювала в органах державної податкової служби і за зазначений період роботи позивачці присвоювалися спеціальні звання згідно ст. 343.1 Податкового кодексу України, а вразі присвоєння спеціального звання згідно даної статті надбавка за ранг державного службовця не виплачується і, відповідно, ці посади не належать до посад, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ). Таким чином відсутні правові підстави для переведення позивачки на пенсію за віком відповідно Закону № 889-VIII.

18.02.2025 від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву (вх. 13495), в якому представник пояснив, що підстав для зарахування періоду державної служби після набрання чинності Законом України №889 VIII, тобто з 01.05.2016, для визначення права на призначення пенсії державного службовця, відсутні. Також, зазначив, що станом на 01.05.2016 позивачка не має 20 років стажу державної служби та не перебувала на посадах, передбачених ст. 25 Закону №3723, тому не дотримано вимоги п. п. 10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889, а саме наявність стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, або не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Відтак, на думку представника, підстав для задоволення позовних вимог не має. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

12.05.2025 від представника позивача надійшли заперечення на відзив на позовну заяву (вх. № 39210), в яких представник покликається на те, що у відповідача 2 не було жодних підстав чи перешкод у переведенні позивача на пенсію державного службовця. Крім цього, представник позивача зазначила, що нею було допущено помилку у позовній заяві щодо позовної вимоги до ГУ ПФУ у Львівській області, а не до ГУ ПФУ в Хмельницькій області, яке винесло рішення та розглядало заяву позивача. Тому представник позивача подано заяву про уточнення позовних вимог.

12.05.2025 від представника позивача надійшла заява (вх. №39213) про уточнення позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

З серпня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію по віку на загальних підставах, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 .

08.11.2024 позивачка звернулася із заявою зареєстрованою за №8581 до Залізничного об`єднаного управління Пенсійного фонду України ГУ ПФУ у Львівській області про переведення її з пенсії по віку на загальних підставах на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», долучивши до заяви довідки Головного управління ДПС України у Львівській області про складові заробітної плати а саме:

довідку №640-13-01-10-00-11 від 08.11.2024 про складові заробітної плати для державного службовця який до 01.01.2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

довідку №641-13-01-10-00-11 від 08.11.2024 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця який до 01.01.2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд);

довідку №99-13-01-10-21 від 08.11.2024 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця який до 01.01.2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд ).

За результатами розгляду заяви позивача ГУ ПФУ в Хмельницькій області винесло рішення №44 від 14.11.2024 про відмову в перерахунку пенсії, яким відмовило позивачу у переведенні її з пенсії за віком на загальних підставах на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII.

Оскаржуване рішення, відповідачем 2 мотивоване тим, що у позивача відсутній стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу». Під час розгляду заяви відповідач 2 встановив, що позивачу присвоювались персональні та спеціальні звання податкової служби, тому періоди її роботи в органах податкової служби не відносяться до категорій посад державної служби передбачених ст. 25 Закону України «Про державну службу», а отже станом на 01.05.2016 позивач не займала посад державної служби та не мала 10 років стажу роботи на цих посадах.

Позивач із такою відмовою не погоджується, відтак змушена звернутися до суду за захистом своїх законних прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 з 04.05.1993 зараховано на посаду державного податкового інспектора відділу комп`ютеризації обліку, звітності та аналізу інформації ДПІ у Залізничному районі м. Львова, 01.10.1993 відділ перейменовано у відділ обліку та обробки даних; з 01.04.1994 позивач переведена на посаду старшого державного податкового інспектора відділу обліку та обробки даних; 04.04.1994 позивач прийняла присягу державного службовця; 10.06.1994 позивачу присвоєно спеціальне звання інспектора податкової служби III рангу; 16.10.1994 позивач переведена на посаду старшого державного податкового інспектора відділу обліку і звітності; 26.11.1996 позивач переведена на посаду старшого державного податкового інспектора відділу обліку і звітності ДПА у Залізничному районі м. Львова; 16.02.1998 позивач переведена на посаду старшого державного податкового інспектора відділу обліку і звітності ДПІ у Залізничному районі м. Львова (в зв`язку з перейменуванням податкової); 04.05.1999 позивачу присвоєно спеціальне звання інспектора податкової служби ІІ рангу; 01.10.2002 позивач переведена на посаду старшого державного податкового інспектора відділу адміністрування облікових показників, прогнозування та аналізу податкових надходжень ДПІ у Залізничному районі м. Львова; 01.03.2004 позивачу присвоєно спеціальне звання інспектора податкової служби І рангу; 03.09.2007 позивач переведена на посаду старшого державного податкового інспектора відділу обліку та звітності ДПІ у Залізничному районі м. Львова; 19.03.2012 позивач переведена на посаду старшого державного податкового інспектора сектору обліку та звітності відділу прогнозування, аналізу, обліку та звітності у ДПІ у Залізничному районі м. Львова Львівської області ДПС; 02.01.2013 позивач переведена на посаду головного державного податкового інспектора відділу планування, аналізу, обліку та звітності; 01.07.2013 переведена на посаду головного державного податкового інспектора координаційно-моніторингового відділу ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ Міндоходів Львівської області; 01.07.2013 позивачу присвоєно 13 ранг державного службовця; 01.01.2014 позивачу присвоєно спеціальне звання інспектора податкової та митної справи І рангу; 30.01.2015 переведена на посаду головного державного інспектора координаційно- моніторингового відділу ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області; 01.02.2016 позивач переведена на посаду головного державного інспектора відділу обслуговування платників, в тій же податковій інспекції; 04.02.2016 ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області перейменована у Залізничну об`єднану ДПІ Головного управління ДФС у Львівській області; 08.11.2018 позивач прийнята в порядку переведення на посаду старшого державного інспектора Залізничної ДПІ Залізничного управління Головного управління ДПС у Львівській області; 03.09.2019 позивач прийнята в порядку переведення на посаду старшого державного інспектора Залізничної ДПІ Залізничного управління Головного управління ДФС у Львівській області; 03.09.2019 позивачу присвоєно 7 ранг державного службовця; 30.09.2020 позивач переведена на посаду старшого державного інспектора Львівського відділу обліку платників та об`єктів оподаткування Львівської ДПІ ГУ ДПС у Львівській області; 05.01.2021 призначена на посаду старшого державного інспектора Львівського відділу обліку платників та об`єктів оподаткування Львівської ДПІ ГУ ДПС у Львівській області (як відокремленому підрозділі ДПС; 05.09.2022 р. присвоєно черговий 6 ранг державного службовця; 09.10.2023 припинено державну службу та звільнено з посади за угодою сторін згідно із ч. 2 ст. 86 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII; 10.10.2023 позивача призначено на посаду головного державного інспектора відділу обліків платників та об`єктів оподаткування Львівської ДПІ Головного управління ДПС у Львівській області за строковим призначенням, де і вона працює по даний час.

Відтак, служба позивача в органах фіскальної служби податкової (адміністрації, інспекції) України безперервно продовжувалась з 04.05.1993 та на день подання заяви від 08.11.2024 її стаж державного службовця складав більше 30 років, а станом на 01.05.2016 (до набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015) стаж роботи на посадах державної служби складав більше 20 років, де позивач продовжувала працювати та їй присвоювалися ранги державного службовця.

Так, звертаючись до відповідача 2 із заявою, позивачем було долучено довідку №640-13-01-10-00-11 від 08.11.2024 про складові заробітної плати для державного службовця який до 01.01.2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); довідку №641-13-01-10-00-11 від 08.11.2024 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця який до 01.01.2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд); довідку №99-13-01-10-21 від 08.11.2024 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця який до 01.01.2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд).

Однак, зазначені довідки відповідачем 2 до уваги не бралися, оскільки на думку органу Пенсійного фонду, зазначені довідки не відповідають визначеній формі довідок, передбаченій постановою КМ України №823, яка набрала чинності 20.07.2024.

Суд з таким твердження відповідача 2 не погоджується, оскільки довідки про складові зарплати позивача відповідають вимогам діючого законодавства і складені згідно із даними бухгалтерського обліку про заробітну плату станом на час подання заяви, а також мають усі необхідні реквізити та форму яка відповідає нормативним актам.

Відповідно до п. 2 Розділу ХІ Прикінцеві і перехідні положення Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII), який набрав чинності з 01.06.2016 і втратив чинність Закон України «Про державну службу» №3723 -ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ), крім ст. 37, в частині, яка стосується осіб, зазначених у п. п. 10 і 12 цього розділу:

«п. 10. Державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

п. 12. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців».

При цьому, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.09.1997 № 503-р «Про віднесення посад працівників місцевих державних податкових адміністрацій до відповідних категорій посад державних службовців», відповідні посади в місцевих державних податкових адміністраціях було віднесено до 4-7 категорій посад державних службовців. Розпорядження втратило чинність лише з 06.08.2016 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 № 465 № Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» (далі - Постанова 465).

В свою чергу, до 06.08.2016 присвоєння спеціальних звань жодним чином не впливало на зарахування роботи в податкових органах, під час якої присвоювались спеціальні звання, до державної служби. Факт відміни цього нормативного акту не має жодного юридичного впливу на період до прийняття такого акту. До того ж, це розпорядження втратило силу лише після прийняття Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, яким передбачено, збереження права на пенсійне забезпечення для держслужбовців, які мають 10 та 20 років стажу на посадах державної служби станом на 01.05.2016.

Суд погоджується із доводами позивача про те, що період державної служби в податкових органах та органах позивача має зараховуватися до її стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.

Стаж 10 та 20 років на посадах державної служби станом на 01.05.2016 визначався за вимогами діючого на той час законодавства, в тому числі і розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.09.1997 № 503-р «Про віднесення посад працівників місцевих державних податкових адміністрацій до відповідних категорій посад державних службовців».

Відповідачі у відзиві на позовну заяву посилаються на п.п. 17 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, де зазначено, що дія цього Закону не поширюється на: осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання, якщо інше не передбачено законом.

Однак, даний пункт закону стосується виключно правоохоронних органів і інших їх органів, де присвоюються спеціальні звання.

Стаж державної служби до 01.05.2016 обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою КМ України від 03.05.1994 № 283, та додатка до нього.

Згідно з п. 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба):

- на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України «Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців;

- на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів та ін..

Пунктом 4 Порядку №283 передбачено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

З 12.08.2012 відповідно до ст. 342 Податкового кодексу України посадові особи органів державної податкової служби є державними службовцями.

Як встановлено судом, працівники податкової служби також були державними службовцями та складали присягу державного службовця. Позивач теж склала таку присягу, про що зроблено відповідний запис у її трудовій книжці.

Суд погоджується із доводами позивача, що у відповідача 2 не було підстав відмовляти у переведенні її на пенсію державного службовця за умовами ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII.

Статтею 25 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII визначено категорії посад державних службовців. Основними критеріями класифікації посад державних службовців є організаційно-правовий рівень органу, який приймає їх на роботу, обсяг і характер компетенції на конкретній посаді, роль і місце посади в структурі державного органу.

Правове становище державних службовців, які працюють в апараті інших органів, може регулюватися іншими спеціальними законами. При цьому, Закон №3723-ХІІ застосовується до таких службовців в частині, яка не врегульована спеціальними законами.

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України від 04.12.1990 № 509-XII «Про державну податкову службу в Україні» (далі - Закон № 509-XII), а з 12.08.2012 - Податковий кодекс України.

За умовами п. 344.1 ст. 344 Податкового кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

При цьому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку, передбаченого зазначеним Законом.

Отже, згідно з абз. абз. 1, 2 п. 344.1 ст. 344 Податкового кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

Таким чином, посадові особи державної податкової служби, займають посади в державних органах щодо практичного виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, а отже, перебувають на державній службі та є державними службовцями.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII), яким передбачено новий порядок та умови призначення пенсії державним службовцям та умови збереження права на пенсію особам які працювали на державній службі до цього закону.

У відповідності до п. 10 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, розділом XI Прикінцеві та перехідні положення Закону 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби 10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців та досягнення пенсійного віку.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач досягла пенсійного віку, а станом на 01.05.2016 мала стаж державної служби більше 23 роки та на зазначену дату позивач займала посаду державної служби, а на день подання відповідачу 2 заяви на перехід на пенсію державного службовця мала стаж роботи на посадах державної служби 31 рік 11 місяців та 20 днів, тому позивач має необхідний загальний трудовий стаж та їй раніше не призначалась пенсія за державного службовця за Законом № 3723-ХІІ.

Пунктом 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229 (далі - Порядок № 229), встановлено, що стаж державної служби обчислюється відповідно до частини 2 статті 46 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII.

До стажу державної служби зараховуються: час перебування на посаді державної служби відповідно до Закону; час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Згідно з п. 6 Порядку №229 стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону.

Відповідно до вимог п. 8 розділу XI Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Стаж державної служби до 01.05.2016 обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою КМУ від 03.05.1994 № 283, та додатка до нього.

Пунктом 4 Порядку №283 передбачено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Отже, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ. При цьому, достатнім доказом, що підтверджує стаж державної служби є трудова книжка працівника.

В процесі розгляду справи судом встановлено, що відповідачем 2 під час винесення оскаржуваного рішення не було враховано періоди роботи позивача в органах податкової служби до стажу який дає право на пенсію державного службовця, в зв`язку і тим, що їй присвоювались спеціальні (персональні) звання інспектора податкової служби певного рангу, хоча в ці періоди позивачу присвоювались і ранги державного службовця і при поступленні на державну службу, позивач 04.04.1994 складала присягу державного службовця.

Крім цього, факт роботи позивача на різних посадах в період з 04.05.1993 по 18.12.2024 в органах Державної податкової служби (інспекції, адміністрації), ДФС, Міндоходів, ДПС України, підтверджується трудовою книжкою НОМЕР_4 .

За таких обставин, період державної служби в податкових органах позивача має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що відмовляючи позивачу в переведенні із пенсії по віку на загальних підставах на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII та ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723, відповідач 2 діяв не у спосіб, визначений законом.

Відтак, суд вважає необхідним визнати таку відмову протиправною, а рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 14.11.2024 №44 - скасувати

Щодо органу Пенсійного фонду України, якого належить зобов`язати відновити порушене право позивача на отримання пільгової пенсії, суд зазначає таке.

У п. п. 27, 28 постанови від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23 Верховний Суд вказав таке:

« 27. У справі, яка розглядається суди встановили, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ у Волинській області, рішенням якого ОСОБА_1 з 11.01.2023 призначено пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, при обчисленні якої застосовано показник середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016.

28. Тож, дії зобов`язального характеру щодо проведення позивачу нарахування призначеної йому пенсії за віком згідно із Законом № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки, має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що призначив позивачу пенсію, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ Волинської області, у зв`язку із чим рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення».

У цій справі заяву позивача про переведення її із пенсії по віку на загальних підставах на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII та ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723 за принципом екстериторіальності розглянуло ГУ ПФУ в Хмельницькій області, яке за результатами її розгляду ухвалило оскаржуване рішення про відмову в переведенні із пенсії по віку на загальних підставах на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII та ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723. Отже, право позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII та ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723 порушило саме ГУ ПФУ в Хмельницькій області, з огляду на що саме цей орган Пенсійного фонду України належить зобов`язати відновити порушене право позивача.

Щодо дати, з якої належить зобов`язати відповідача 2 призначити пенсію позивачу, то суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено п. п. 2, 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень та зобов`язання вчинити певні дії.

Аналіз зазначеної норми, у її взаємозв`язку з ч. 2 ст. 2 КАС України, свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог позову, як і, відповідно, зміст рішення, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

Разом з цим, ст. 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, тобто Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

До компетенції суду не належить здійснення призначення пенсії та первісного визначення права особи на призначення пенсії, судом здійснюється лише контроль правомірності рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень (відповідача) щодо вказаних питань. При цьому суд не обраховує страховий стаж позивача.

Так, застосування такого способу захисту у цій справі вимагає з`ясування судом, чи виконано усі визначені законом умови, необхідні для призначення дострокової пенсії за віком на підставі п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону №1058-IV. Зокрема, наявність у позивача страхового стажу, передбаченого цією статтею.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання права на ефективність внутрішніх механізмів в аспекті забезпечення гарантій, визначених ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вказував, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (див. рішення від 06.09.2005 у справі "Гурепка проти України" (Gurepka v. Ukraine), заява №61406/00, п. 59); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (див. рішення від 26.10.2000 у справі "Кудла проти Польщі" (Kudla v. Poland), заява №30210/96, п. 158) (п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 16.08.2013 у справі "Гарнага проти України" (Garnaga v. Ukraine), заява №20390/07).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

За таких обставин, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача 2 перевести ОСОБА_1 з пенсії по віку на загальних підставах на пенсію державного службовця за віком відповідно до п. 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII та ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723 з 08.11.2024.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, № 303-A, п. 29).

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, а відповідачами доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до правил ст. 139 КАС України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 3633,60 грн.

Оскільки позов містив декілька вимог немайнового характеру, які хоча і частково, але підлягають задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат суд визначає з урахуванням кількості, а не розміру задоволених/незадоволених позовних вимог.

Отож, поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2 (який порушив права позивача та якого суд зобов`язав вчинити відповідні дії для відновлення порушених прав позивача) підлягає судовий збір у розмірі 3633,60 грн.

Докази понесення сторонами витрат на правничу допомогу у сумі 2000,00 грн. у матеріалах справи відсутні, тому їх розподіл суд не здійснює.

Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 19-20, 22, 25-26, 72, 77, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення №44 від 14.11.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в перерахунку пенсії, яким ОСОБА_1 відмовлено у переведенні з пенсії по віку на загальних підставах на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (, місцезнаходження: 29013, Хмельницькій область, м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди, 10) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723 ХІІ, Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII стаж роботи на посадах спеціалістів у органах податкової служби (інспекції, адміністрації) України за період з 04.05.1993 по день подання позову (18.11.2024), зокрема: з 04.05.1993 по 29.09.2020 в ДПІ (ДПА, ОДПІ) у Залізничному районі м. Львова, а саме з:

04.05.1993 на посаді державного податкового інспектора відділу комп`ютеризації обліку, звітності та аналізу інформації ДПІ у Залізничному районі м. Львова, 01.10.1993 р. відділ перейменовано у відділ обліку та обробки даних;

01.04.1994 на посаді старшого державного податкового інспектора відділу обліку та обробки даних;

16.10.1994 на посаді старшого державного податкового інспектора відділу обліку і звітності;

26.11.1996 на посаді старшого державного податкового інспектора відділу обліку і звітності ДПА у Залізничному районі м. Львова;

16.02.1998 на посаду старшого державного податкового інспектора відділу обліку і звітності ДПІ у Залізничному районі м. Львова;

01.10.2002 на посаді старшого державного податкового інспектора відділу адміністрування облікових показників, прогнозування та аналізу податкових надходжень ДПІ у Залізничному районі м. Львова;

03.09.2007 на посаді старшого державного податкового інспектора відділу обліку та звітності ДПІ у Залізничному районі м. Львова;

19.03.2012 на посаді старшого державного податкового інспектора сектору обліку та звітності відділу прогнозування, аналізу, обліку та звітності у ДПІ у Залізничному районі м. Львова Львівської області ДПС;

02.01.2013 на посаді головного державного податкового інспектора відділу планування, аналізу, обліку та звітності;

01.07.2013 на посаді головного державного податкового інспектора координаційно-моніторингового відділу ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ;

30.01.2015 на посаді головного державного інспектора координаційно-моніторингового відділу ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області;

01.02.2016 на посаді головного державного інспектора відділу обслуговування платників, в тій же податковій інспекції;

04.02.2016 на посаді головного державного інспектора відділу обслуговування платників у Залізничній об`єднаній ДПІ Головного управління ДФС у Львівській області;

08.11.2018 на посаді старшого державного інспектора Залізничної ДПІ Залізничного управління Головного управління ДПС у Львівській області;

03.09.2019 на посаді старшого державного інспектора Залізничної ДПІ Залізничного управління Головного управління ДФС у Львівській області;

за період з 30.09.2020 по день подання позову (18.12.2024) у Головному управлінні ДПС у Львівській області, а саме з:

30.09.2020 на посаді старшого державного інспектора Львівського відділу обліку платників та об`єктів оподаткування Львівської ДПІ ГУ ДПС у Львівській області;

05.01.2021 на посаді старшого державного інспектора Львівського відділу обліку платників та об`єктів оподаткування Львівської ДПІ ГУ ДПС у Львівській області (як відокремленому підрозділі ДПС;

10.10.2023 на посаді головного державного інспектора відділу обліків платників та об`єктів оподаткування Львівської ДПІ Головного управління ДПС у Львівській області за строковим призначенням і працює по даний час.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (, місцезнаходження: 29013, Хмельницькій область, м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди, 10) перевести ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) з пенсії по віку на загальних підставах на пенсію державного службовця за віком відповідно до пункту 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723 з 08.11.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області (, місцезнаходження: 29013, Хмельницькій область, м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди, 10) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) сплачений при подачі позову до суду судовий збір у сумі 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) гривні 60 коп.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 19.06.2025.

СуддяПотабенко Варвара Анатоліївна