Справа № 569/18892/24
Суддя: Тимощук О. Я.
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі Ковальчук О.Б.,

pозглянувши в порядку письмового провадження в м. Рівне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, винесену Старшим інспектором з о/д ВОЗКГ УАФППДР ДПП Єрмаковою Тетяною Олександрівною про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову зазначив, що 07.06.2024 року постановою серії 4АВ № 06220983 у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/ перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 1 700 грн. 00 коп.

Згідно постанови, 31.05.2024 року о 12 год. 03 хв., позивач керував транспортним засобом RENAULT MAGNUM DXI 480, номерний знак НОМЕР_1 за адресою М-06 Київ-Чоп 247+134, перевищив встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 63 км/год, чим порушив п.12.9.(б) Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП України.

Позивач з даною постановою не згідний, оскільки вважає, що вона є незаконною та підлягає скасуванню.

Зазначає, що він не керував транспортним засобом у вказаний в постанові день та час, оскільки знаходився на робочому місці в м. Рівне, по вул. В. Червонія, 30. Він не є власником транспортного засобу RENAULT MAGNUM DXI 480 номерний знак НОМЕР_1 , право власності належить ТОВ «ГОЛД С».

Вказав, що оскаржувана постанова серії 4АВ № 06220983 йому не надходила, про неї він дізнався після перегляду на веб-сайтів мережі Інтернет програми «Сервіс перевірки адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі».

Зазначає, що він є керівником ТОВ «ГОЛД С», проте оскаржувана постанова складена на нього як на фізичну особу, а не як на керівника юридичної особи у відповідності до ч. 7 статті 279-1 КУпАП. Результатами автоматичної фіксації перевищення встановленої обмеження швидкості нібито автомобілем RENAULT MAGNUM DXI 480 номерний знак НОМЕР_1 є три фотокартки з зображенням транспортного засобу. На фотокартках міститься вся необхідна інформація для встановлення факту вчинення правопорушення, зокрема:

- дата та час вчинення правопорушення - 31.05.2024 о 12 год. 03 хв.;

- місце вчинення правопорушення - М-06 Київ-Чоп 247+134;

- географічні координати місця вчинення правопорушення - № 50.607844 Е27.365658+3m;

- фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку НОМЕР_1 ;

- швидкість руху автомобіля - 133 км/год;

- обмеження (перевищення) швидкості - 70 км/год (63 км/год). Натомість розміщені на веб-сайті «Сервіс перевірки адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі» в інформації «Постанова: № 4АВ06220983» географічні координати місця вчинення правопорушення (50.607851, 27.365666) суперечать географічним координатам місця вчинення правопорушення (50.607844, 27.365658+3m) на другій та третій фотокартках з зображенням транспортного засобу RENAULT MAGNUM DXI 480 номерний знак НОМЕР_1

Вважає, що зафіксовані 31.05.2024 о 12 год. 03 хв. приладом Expert-FS E75053467 географічні координати місця вчинення правопорушення (50.607851, 27.365666) належать легковому автомобілю, що рухався в попутньому напрямку в другій полосі двохстороннього руху зі швидкістю 133 км/год, підтвердженням чого слугує третя фотокартка інформаційного файлу з зображенням транспортного засобу легкового автомобіля.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

27.11.2024 року через підсистему «Електронний суд» представником Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Івашинютою І.О. подано відзив на позовну заяву, в якому представник зазначив, що ознайомившись із змістом та вимогами позовної заяви категорично не погоджується і вважає позов безпідставним з наступних підстав. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 31.05.2024 року о 12 год. 03 хв., за адресою М-06 Київ-Чоп 247+134 зафіксовано транспортний засіб RENAULT MAGNUM DXI 480 номерний знак НОМЕР_1 . Особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 63 км/год., чим порушила пункт 12.9.(б) Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700,00 грн. В оскаржуваній постанові зазначено відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет за посиланням https://bdr.mvs.gov.ua./user/resolution/4АВ/06220983, на якому особа може ознайомитись із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації.

Правопорушення зафіксоване технічним засобом Expert-FS E75053467, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги». Технічний засіб Expert-FS E75053467 має сертифікат відповідності UA.TR.001-22-096-23, сертифікат перевірки типу UA.TR001 84-20 Rev.0 та експертний висновок.

Результатами автоматичної фіксації перевищення встановленого обмеження швидкості автомобілем RENAULT MAGNUM DXI 480 номерний знак НОМЕР_1 є три фотокартки з зображенням транспортного засобу. На фотокартках міститься вся необхідна інформація для встановлення факту вчинення правопорушення, а саме: дата та час вчинення правопорушення 31.05.2024 о 12 год. 03 хв.; місце вчинення правопорушення М-06 Київ-Чоп 247+134; географічні координати місця вчинення правопорушення; фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку; швидкість руху автомобіля 133 км/год.; обмеження (перевищення) швидкості 70 км/год. На думку представника відповідача, аналіз усіх наявних у справі доказів, у тому числі фотокарток автомобіля RENAULT MAGNUM DXI 480 номерний знак НОМЕР_1 , дає підстави стверджувати, що факт перевищення встановленого обмеження швикості вказаним транспортним засобом доведений в повній мірі. Просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

09.12.2024 року позивачем подано через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області відповідь на відзив, з якого вбачається, що позивач наполягає на позовних вимогах у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник позивача адвокат Ващишин О.П. в судовому засіданні не заперечує щодо розгляду справи в письмовому провадженні.

Представник відповідача Івашинюта І.О. в судовому засіданні не заперечує щодо розгляду справи в письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 29.05.2025 року здійснено перехід в письмове провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

За приписами п. 12.6.(ґ) Правил дорожнього руху поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51, дозволяється рух із швидкістюіншим транспортним засобамна інших автомобільних дорогах не більше 90 км/год.

За змістом п. 12.9.(б) Правил дорожнього руху водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Національна поліція України уповноважена через своїх співробітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема за порушення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП законодавцем визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному (необґрунтованому) притягненню такої особи до відповідальності.

Суд зазначає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, якими, відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи із змісту п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч. 7 ст. 258 КУпАП у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення такої постанови, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 279-1 цього Кодексу.

Як вбачається із постанови, серії 4АВ № 06220983 від 07.06.2024 року, 31.05.2024 року о 12 год. 03 хв., позивач керував транспортним засобом RENAULT MAGNUM DXI 480, номерний знак НОМЕР_1 за адресою М-06 Київ-Чоп 247+134, перевищив встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 63 км/год, чим порушив п. 12.9.(б) Правил дорожнього руху. Швидкість вимірювалась в автоматичному режимі приладом Expert-FS E75053467, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги». Технічний засіб Expert-FS E75053467 має сертифікат відповідності UA.TR.001-22-096-23 від 26.12.2023 року зі строком дії до 26.12.2024 року.

За порушення позивачем п. 12.9.(б) Правил дорожнього руху України до ОСОБА_1 застосовано відповідальність, передбачену ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Згідно постанови серії 4АВ № 06220983 від 07.06.2024 року, винесеної Старшим інспектором з о/д ВОЗКГ УАФППДР ДПП Єрмаковою Тетяною Олександрівною на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1 700,00 грн.

Відповідно до положень статті 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 4 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Разом з тим, суд зазначає, що на фрагменті фотознімку, який міститься у постанові серії 4АВ № 06220983 від 07.06.2024 року, доданих позивачем до позову та відповідачем до відзиву на позовну заяву, зафіксовано транспортний засіб RENAULN MAGNUM DXI 480 номерний знак НОМЕР_1 , зазначено місце фіксації автомобільна дорога М-06 Київ-Чоп, 247+134 (координати: 50.607851, 27.365666).

Суд зазначає, що геолокація скоєння адміністративного правопорушення на другому та третьому фотознімках із зображенням транспортного засобу RENAULN MAGNUM DXI 480 номерний знак НОМЕР_1 (координати: 50.607844, 27.365658+3m), не підтверджується QR-кодом (не співпадає) з визначеними координатами 50.607851, 27.365666 у постанові про накладення адміністративного стягнення серії 4АВ № 06220983 від 07.06.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Сукупність наведених доказів свідчить про те, що зафіксовані 31.05.2024 року приладом Expert-FS E75053467 координати місця фіксації адміністративного правопорушення (50.607851, 27.365666), які містяться у постанові серії 4АВ № 06220983 від 07.06.2024 року, належать саме легковому автомобілю, що рухався в попутному з вантажним автомобілем RENAULNMAGNUMDXI 480 номерний знак НОМЕР_1 напрямку в другій полосі двохстороннього руху з перевищенням швидкості, підтвердженням чого слугує третій фотознімок інформаційного файлу з зображенням заднього виду легкового автомобіля.

При цьому, суд зазначає, що саме по собі описання адміністративного правопорушення у постанові серії 4АВ № 06220983 від 07.06.2024 року не може бути належним доказом вчинення такого порушення, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Лише фіксація саме вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а не притягнення його до адміністративної відповідальності, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом у справі.

На переконання суду, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження порушення позивачем п. 12.9.(б) Правил дорожнього руху в контексті перевищення швидкості більш ніж на 63 км/год., на автомобільній дорозі загального користування за наявності дорожнього знаку 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху», для поінформованості учасника дорожнього руху про таку відеофіксацією, та правом відповідача, вживати заходів реагування за наслідком поінформованості.

Так, надана Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Житомирській області на виконання вимоги ухвали суду від 24.03.2025 року про витребування доказів, схема організації дорожнього руху, на ділянці автомобільної дороги загального користування М-06 Київ-Чоп км 247+134, на якій розміщений комплекс фото- та відеофіксації порушень правил дорожнього руху в автоматизованому режимі Expert-FS E75053467, погоджена Департаментом патрульної поліції від 07 грудня 2020 року № 23841, не містить дорожнього знаку 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху», який позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів.

За змістом п. 4 розділу І Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 24.06.2010 № 385(у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 21 березня 2025 року № 532), термін адаптація тахографа до транспортного засобу означає оновлення або підтвердження параметрів автомобільного транспортного засобу, що зберігаються у пам`яті тахографа, до яких залежно від типу тахографа належать: ідентифікаційний номер (VIN-код), а також показники граничного значення швидкості, на яке налаштований обмежувач швидкості транспортного засобу (за наявності).

На транспортному засобі марки RENAULT MAGNUM DXI 480 номерний знак НОМЕР_1 , установлений цифровий тахограф, ідентифікаційні ознаки якого наведено в пункті 5 Протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу Ідентифікаційний № UA-020 № 018096R від 16.08.2022 року. У п. 10 Розділу 8 «Результати перевірки та адаптації тахографа» цього Протоколу зазначено, що фактичне значення спрацювання обмежувача швидкості (за наявності обмежувача) (1) становить 90 кілометрів за годину.

Згідно довідки сервісної станції РЕНО (ТОВ «К-Т-С» Міжнародні автомобільні перевезення) №15/41/14 від 24.02.2025 року, на автомобіль MAGNUM DXI 480 номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_2 , встановлено заводом виробником обмеження швидкості 90 км на годину.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 17.07.2019 року (справа № 295/3099/17).

Європейський суд з прав людини, судова практика якого в силу приписів статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, в рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

У справі «Федорченко та Лозенко проти України» зазначив, що при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи вказане вище, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд приходить до висновку, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами порушення позивачем пункту 12.9.(б) Правил дорожнього руху в контексті перевищення швидкості більш ніж на 63 км/год. Оскільки процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача, а він не надав докази на підтвердження факту вчиненя позивачем адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови серії 4АВ № 06220983 від 07.06.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 122 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач одночасно із поданням позову подав заяву, в якій просить визнати поважною причину пропуску строку на оскарження постанови та поновити йому строк на оскарження. Зазначає, що поштове відправлення, в якому знаходилась спірна постанова серії 4АВ № 06220983 від 07.06.2024 року, позивач не отривував ні за місцем проживання, ні за адресою місцезнаходження ТОВ «ГОЛД С».

Також зазначає, що 09.08.2024 року як керівник юридичної особи директор ТОВ «ГОЛД С», переглядаючи на веб-сайті в мережі Інтернет програму «Сервіс перевірки адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі» дізнався про винесену відносно нього постанову серії 4АВ № 06220983 від 07.06.2024 року.

12.08.2024 року позивач звернувся із запитом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив надати копію постанови серії 4АВ № 06220983 від 07.06.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, винесену стосовно нього як відповідальної особи, для її оскарження в установленому законом порядку.

Запитувана позивачем копія вищевказаної постанови надійшла від відповідача на адресу ТОВ «ГОЛД С» лише 24.09.2024 року, що підтверджується листом від 17.09.2024 року за № 492зі/41/47/02-2024 та рекомендованим поштовим відправленням 03048 0497 1946.

Заперечуючи проти позовних вимог, сторона відповідача у відзиві на позовну заяву не висловила свої доводи щодо поважності причин пропущення позивачем строку на оскарження постанови та відмову в його поновленні.

Перевіряючи обґрунтованість вимог щодо поновлення строку на оскарження постанов у даній справі, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідно рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно правової позиції Верховного Суду у постановах від 26 червня 2018 року у справі № 473/653/17 та від 18 січня 2019 року у справі № 576/1434/17, при вирішенні питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд повинен звертати увагу на усі доводи позивача; на тривалість строку, який пропущено; на поведінку позивача протягом цього строку; на дії, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності. Суди повинні гарантувати доступ до правосуддя особам, які вважають, що їх право порушене, і діяли добросовісно, але пропустили строк звернення до суду з поважних причин.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У рішенні Конституційного Суду України (Другий сенат) у справі щодо відповідності Конституції України(конституційності) положення частини першої статті 79 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 24 червня 2020 року № 6-р(ІІ)/2020 зазначено, що Конституційний Суд України вважає, що гарантування приписом частини другої статті 55 Конституції України кожному права на доступ до суду з метою оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень є вимогою принципу верховенства права. Такий доступ не означає автоматичної незаконності цих рішень, дій або бездіяльності, а спрямований на перевірку у судовому порядку їх законності та правомірності, що не лише забезпечує ефективний захист прав, свобод кожної особи, якої стосується неправомірна діяльність суб`єктів владних повноважень, а й сприяє підтримці законності та правопорядку в цілому шляхом виявлення та усунення нелегітимних проявів у такій діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики Європейського суду з прав людини (далі також - ЄСПЛ) як джерела права.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (рішення від 4 грудня 1995 року у справі Беллет проти Франції (Belletv. France, SeriesA № 333-B, cтop.42, пункт 36).

У Рішенні ЄСПЛ від 08.04.2010 року по справі «Меньшакова проти України» (Заява № 377/02) у п. 52 «Суд повторює, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (Рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» (Kuticv. Croatia, заява № 48778/99, п. 25, ЕСПЛ 2002-ІІ)».

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що докази на підтвердження отримання саме позивачем у встановленому законом порядку оскаржуваної постанови в матеріалах справи відсутні, а про існування зазначеної постанови позивач дізнався з веб-сайту мережі Інтернетпрограми «Сервіс перевірки адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі», суд погоджується із доводами позивача про пропущення ним процесуального строку, встановленого законом на подачу адміністративного позову з поважних причин, та з метою справедливого і неупередженого вирішення спору, забезпечення доступу до суду, вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду із вказаним позовом.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору у розмірі 605,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-15, 19-21, 72-79, 90, 159-164, 192-194, 241-255, 286, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України.

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії 4АВ № 06220983 від 07 червня 2024 року винесену старшим інспектором з о/д ВОЗКГ УАФППДР Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Єрмаковою Тетяною Олександрівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції Українина (03048, м. Київ, вул. Ф.Ернста, 3, код ЄДРПОУ - 40108646) користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 16.09.2003 року, адреса проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Ф.Ернста, 3, код ЄДРПОУ - 40108646).

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.