Справа № 515/512/25
Суддя: Луцюк В. О.
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 515/512/25
Провадження № 2-а/515/757/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Луцюка В.О.,

при секретарі судового засідання Комерзан Л.І.,

за участю представника позивача адвоката Бролінського Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Бролінський Роман Олександрович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

10 квітня 2025 року позивач ОСОБА_1 через свого представника Бролінського Р.О. звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування постанов № 1255/3119 та № 1255/3118 від 31 березня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП. В обґрунтування пред`явлених вимог позивач посилається на таке.

Постановою тимчасово виконуючого обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) підполковника ОСОБА_2 за підписом тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_3 за № 1255/3119 від 31 березня 2025 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 17 000 грн за ч.3 ст.210-1 КУпАП за те, що він в порушення вимог абз. 6 ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 п.1 ч.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» у встановлений законом строк 60 днів, в період з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року включно, безпідставно не уточнив облікові дані, чим грубо порушив вимоги чинного законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Позивач вважає, що зазначена постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною, винесена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, без конкретизації норм, які порушено, що фактично обмежує право на захист та з порушенням порядку розгляду справи, за таких підстав.

Так, обов`язок уточнити свої облікові дані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України у військовозобов`язаних може виникнути лише після 18 травня 2024 року (дата набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року № 3633-ІХ) і лише у випадку, якщо Президент України прийме Указ про оголошення мобілізації. Після 18 травня 2024 року Президент України не приймав Указу про оголошення мобілізації, а тому у ОСОБА_1 не виникло обов`язку виконати припис абз. 6 ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідач, приймаючи постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП самостійно збільшив обсяг обвинувачення щодо порушення позивачем вимог п. 1 ч.2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», оскільки посилання на них у протоколі відсутні, а тому позивач вважає, що положення цієї норми права до спірних правовідносин не може застосуватися, оскільки він у ній не обвинувачувався, а зміна обвинувачення нормами КУпАП не передбачена.

Крім того, постановою тимчасово виконуючого обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) підполковника ОСОБА_2 за підписом тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_4 за № 1255/3118 від 31 березня 2025 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 17 000 грн за ч.3 ст.210-1 КУпАП за те, що він в порушення вимог абз. 1 ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч.ч. 3, 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п.2 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, перебуваючи на військовому обліку в умовах особливого періоду, введеного Указом Президента України від 17.03.2014 р. №303/2014 «Про часткову мобілізацію», воєнного стану та мобілізації, оголошених Указом Президента України та затверджених Верховною Радою України, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом по повістці на 20.10.2024 р., чим грубо порушив вимоги чинного законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Позивач вважає, що зазначена постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною, винесеною з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, без конкретизації норм, які порушено, що фактично обмежує право на захист та з порушенням порядку розгляду справи, за таких підстав.

Так, у порушення вимог абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч.ч. 3, 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, якими визначено вичерпний перелік підстав, які зобов`язують громадян прибувати у строки, зазначені у повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у протоколі про адміністративне правопорушення № 1255/303 від 26 березня 2025 року та постанові про притягнення до адміністративної відповідальності № 1255/3118 від 31 березня 2025 року не конкретизовано суть повістки-виклику та яке саме правопорушення здійснив позивач.

Крім того, рекомендований лист направлявся позивачу за адресою: АДРЕСА_1 , за якою місце проживання (перебування) останнього в установленому законом порядку не було задекларовано/зареєстровано.

За такого, в матеріалах справи за вказаним протоколом відсутні докази відповідності підстав виклику по повістці згідно з вищевказаними нормами та належного підтвердження оповіщення про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Тобто, протоколи про адміністративне правопорушення № 1255/303 та 1255/304 від 26 березня 2025 року, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності № 1255/3118 та №1255/3119 від 31 березня 2025 року не відповідають критеріям ясності, чіткості, зрозумілості та обґрунтованості, а тому перевірка наявності чи відсутності підстав для висновків відповідача про допущені позивачем порушення не повинні здійснюватися.

Позивач також зазначає, що у порушення норм КУпАП під час розгляду справ 31 березня 2025 року об 11 годині 00 хвилин за вказаними протоколами про адміністративні правопорушення тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником О.Плукчі винесено дві постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 210-1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 17 000 грн за кожною, на загальну суму 34 000 грн, в порушення вимог ч.2 ст. 36 КУпАП.

Крім того, позивач страждає на розумову відсталість дебільність у помірно вираженому і легкому ступені, хоча у протоколах про адміністративне правопорушення містяться його підписи, що, з урахуванням його розумового стану, є порушенням права на захист, передбачений ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України під час складання протоколів.

За такого, позивач вважає, що відповідач при прийнятті рішення про накладення адміністративного стягнення не дотримався процедури притягнення особи до адміністративної відповідності. Доказів, які свідчили б про наявність вини позивача у вчиненні адміністративних правопорушень, постанова не містить.

Ухвалою суду від 14 квітня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

06 травня 2025 року від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 до суду надійшов відзив, у якому останній просив відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на таке. Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Відповідно до п. 20 ст. 109 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, з подальшим продовженням такого строку, який діє по теперішній час; оголошено загальну мобілізацію на території України. Частиною 3 ст.1 Закону України «Про військовий облік і військову службу» визначено, що військовий облік включає, зокрема, дотримання правил військового обліку. Відповідно до абз.5 ч.10 ст.1 цього Закону громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено ряд обов`язків громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, зокрема, відповідно до абз. 6 ч.3 ст.22 Закону військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Президента України про оголошення мобілізації зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Так, позивач перебуває на військовому обліку у 2 відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 (Татарбунари) з 20 травня 2021 року, військово-облікова спеціальність 956 647А, ІІ категорії рядового складу, військове звання солдат. Частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав законної сили 18 травня 2024 року, встановлено, зокрема, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. Тобто, законодавчим органом влади встановлено чіткий строк для надання можливості щодо виконання громадянами свого конституційного обов`язку уточнення облікових даних у період з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року. Позивач за період проведення мобілізації не з`явився для звірки даних до ІНФОРМАЦІЯ_1 , дані не оновив. Протокол про адміністративне правопорушення був складений у присутності ОСОБА_1 , його було ознайомлено з правами та обов`язками відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також про дату, час та місце розгляду протоколу. Крім того, у протоколі містяться письмові пояснення правопорушника, в яких він просить протокол розглядати у його відсутність, зі змістом протоколу останній погодився, другий примірник протоколу отримав під особистий підпис. Обов`язок неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей закріплений у ст. 68 Конституції України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. При цьому, держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста неможливо отримати інформацію шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.22, п.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані під час мобілізації з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені ними у документах, зокрема повістках територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації та особливий період, затверджених постановою КМУ № 560 від 16 травня 2024 року належним підтвердженням резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомлені відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання, повідомленою особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних. Повістка направлялася позивачу на адресу: АДРЕСА_1 , згідно з відомостями Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Крім того, сам факт перебування особи на обліку з діагнозом «розлади психіки та поведінки» не можуть автоматично свідчити про нездатність особи повною мірою реалізувати свої права. Зазначення у постановах за справами про адміністративні правопорушення тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 за підписом виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_6 є технічною помилкою, що є «формальним порушенням», через великий обсяг роботи та постійної зміни керівництва. Тобто, сукупність зазначених доказів повністю спростовують доводи позивача про відсутність доказів його вини у вчиненні правопорушень, передбачених ч.3 ст. 210-1 КУпАП, які ставляться йому у провину (вх. № 2154/25-Вх 06.05.2025).

Позивач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи. Клопотання про відкладення розгляду справи не подали.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність учасників справи, які не з`явились.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, та просив про задоволення позовних вимог.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Так, положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 КУпАП).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 20 травня 2021 року взятий на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_4 (Татарбунари), є непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, підлягає взяттю на облік військовозобов`язаних (аб. 5 ч.10 ст. 14), військове звання: солдат, ІІ категорія обліку, група обліку: А (всі види Збройних Сил України, родів військ і служб, для яких не визначені особливі вимоги щодо проходження військової служби, склад: рядовий склад; адреса місця реєстрації (проживання): АДРЕСА_2 , про що свідчить облікова картка до військового квитка (а.с. 19).

1) 26 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 начальником групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 складено протокол про адміністративне правопорушення № 1255/303 за ч.3 ст.210-1 КУпАП за суттю правопорушення: 26 березня 2025 року другим відділом ІНФОРМАЦІЯ_6 в АДРЕСА_2 виявлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 в особливий період під час мобілізації не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці на 20 жовтня 2024 року в порушення вимог абз. 1 ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно з яким громадяни зобов`язані за викликом з`являтися до ІНФОРМАЦІЯ_2 і своєю бездіяльністю ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП (а.с. 13).

Протокол про адміністративне правопорушення був складений у присутності ОСОБА_1 , останнього було ознайомлено з правами та обов`язками відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також про дату, час та місце розгляду протоколу. Крім того, у протоколі містяться письмові пояснення правопорушника, в яких він просить протокол розглядати у його відсутність, зауважень щодо змісту протоколу не мав, вину визнав, вказав, що повістку про виклик йому не вручали, ІНФОРМАЦІЯ_2 не повідомлявся, другий примірник протоколу отримав під особистий підпис. Будь яких клопотань, пов`язаних з розглядом справи не заявляв.

ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, не позбавлено останнього прав, гарантованих Конституцією України та ст.268 КУпАП.

Посилання представника позивача на те, що ОСОБА_1 страждає на розумову відсталість дебільність у помірно вираженому і легкому ступені та у протоколах про адміністративне правопорушення містяться його підписи, що з урахуванням його розумового стану, є порушенням права на захист, передбачений ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України під час складання протоколів, не заслуговує на увагу, оскільки позивач не визнаний судом недієздатним чи обмежено дієздатним, останнім не надано доказів, що внаслідок психічної хвороби він не здатен був повною мірою реалізувати свої права під час складання протоколу та його розгляду. Таким чином, доводи позивача про порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи.

По суті вчинення правопорушення:

31 березня 2025 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 підполковником ОСОБА_2 за підписом тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_3 винесено постанову №1255/3118, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 26 березня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_7 виявлено, що військовозобов`язаний громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи на військовому обліку, в умовах особливого періоду, введеного Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», воєнного стану та мобілізації, оголошених Указом Президента України та затверджених Верховною Радою України, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом по повістці на 20 жовтня 2024 року, чим допустив порушення вимог абз. 1 ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч.3, ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п.2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, Додаток 2. У матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявний доказ - (конверт АТ «Укрпошта» № 430 (з повісткою) з повідомленням за формою Ф.119 від 10 жовтня 2024 року та форма Ф.20 про причину повернення («відсутній за місцем проживання»), із зазначенням на цій формі дати: 14.10.24 та підпису працівника АТ «Укрпошта», що є належним підтвердженням оповіщення про виклик до районного територіального центру комплектування військовозобов`язаного гр. ОСОБА_1 у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку. Своєю бездіяльністю ОСОБА_1 допустив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 20-23).

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до ч.3 ст.22 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти,які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту. Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Уразі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються: 1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи,яка видала (сформувала) повістку; 6) реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Відповідно до п. 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема, 1) організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; 2) здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; 3) виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку; 4) організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Підпунктом 2 п. 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Порядку № 1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 3 цього Додатку 2 призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Так, згідно з копією рекомендованого повідомлення поштового відправлення 06 002 960 704 30, повістка позивачу направлена на адресу, зазначену в обліковій картці ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 (а.с. 64-65) та повернена без вручення 16 жовтня 2024 року, про що свідчить відбиток штемпеля пошти, причина повернення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 18).

В протоколі про адміністративне правопорушення позивач зазначив, що виклику не отримував, не був повідомлений ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до положень п. 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року (далі Порядок № 560), повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

Згідно п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання (п. 41).

Форма повістки та розписки про її вручення, їх зміст визначені в Додатку 11 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, згідно з яким повістка має відривну частину - розписку про те, що повістка про виклик у визначений час до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, одержана певним громадянином із засвідченням його особистим підписом.

Як зазначено у Примітці до форми розписки, повістка вважається врученою:

- рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення - у день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора, або день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання (роботи, навчання), якщо особа не повідомила про іншу свою адресу;

- шляхом вручення під особистий підпис - у день, зазначений у розписці до повістки, в якій проставлений підпис особи, або день складеного у довільній формі акта про відмову особи в отриманні повістки під особистий підпис (за підписом осіб, які мали намір вручити особі повістку).

Згідно із ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Під час вручення повістки представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки на вимогу громадянина, якому вручається повістка, зобов`язані назвати свої прізвища, ім`я та по батькові, посади, а також пред`явити службові посвідчення.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Статтею 27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що у разі невиконання під час мобілізації громадянином обов`язків, передбачених частинами першою, третьою статті 22 цього Закону, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки звертається до органів та підрозділів,що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. У разі отримання письмової відповіді про неможливість здійснити адміністративне затримання та доставлення громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки його керівник протягом п`яти днів з дня отримання такої відповіді надсилає такому громадянину в паперовій формі засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу його місцезнаходження, місця проживання чи перебування вимогу про виконання обов`язку (обов`язків) військовозобов`язаним, резервістом.

Також, як зазначено вище та відповідно до п. 41 Порядку № 560, належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до ТЦК та СП у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

З аналізу вищенаведених положень чинного законодавства суд дійшов висновку про те, що ототожнення суб`єктом владних повноважень передбаченого Законом № 3543-ХІІ «отримання повістки» з передбаченим Порядком «належним підтвердженням оповіщення про виклик», у випадку повернення повістки ТЦК з відміткою про відсутність адресата, є неправильним, оскільки військовозобов`язаний не може з`явитися за повісткою, змісту якої він не бачив, що виключає наявність протиправного умислу позивача.

Відповідно до п.82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі Правила, зі змінами на підставі постанови КМУ № 1147 від 08.10.2024), рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

За таких обставин, коли повістка ТЦК вертається відправнику з підстав відсутності адресата, слід з`ясовувати всі обставини, через які вручення повістки не відбулося, та в залежності від них вирішувати питання про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП.

Натомість у цій справі відповідач застосував формальний підхід до цього питання, не врахувавши всіх обставин, як і факту отримання повідомлення позивачем про наявність повістки. Позивач заперечує зазначені обставини, вказуючи на те, що не отримував повістки про виклик, про що зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення.

За такого, суд дійшов до висновку про відсутність у матеріалах справи належних, достатніх та допустимих доказів того, що позивач належним чином був повідомлений про необхідність явки до РТЦК на 20 жовтня 2024 року.

Оскільки рекомендоване поштове відправлення АТ «Укрпошта» повернуто відправнику у зв`язку із тим, що «адресат відсутній за вказаною адресою», що за обставин, встановлених судом не може свідчити про належне підтвердження оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Отже, відповідачем не доведено, що у позивача виник обов`язок з`явитися до РТЦК і що від виконання цього обов`язку ОСОБА_1 ухилився, а також не надано суду будь-яких доказів на спростування доводів позивача про відсутність у нього умислу на порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Із врахуванням зазначених положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За такого, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів в повному обсязі правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення № 1255/3118 від 31 березня 2025 року, а тому вона підлягає скасуванню.

2) 26 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 начальником групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 складено протокол про адміністративне правопорушення № 1255/304 за ч.3 ст.210-1 КУпАП, за суттю правопорушення: 26 березня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_5 в АДРЕСА_2 виявлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , перебуваючи на військовому обліку, в умовах особливого періоду, введеного Указом Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію», у передбачений законом строк не уточнив облікові дані протягом 60 днів з дня набрання чинним Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, чим порушив вимоги абз. 6 ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно з яким зобов`язаний був уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування або знаходження. Останнім днем, в який гр. ОСОБА_1 повинен був уточнити облікові дані є 16 липня 2024 року і своєю бездіяльністю ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. ОСОБА_1 ознайомлений із змістом протоколу, у поясненні і зауваженні щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу погоджується з ним та клопоче про розгляд адміністративної справи по суті без його участі (а.с. 25).

ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, не позбавлено останнього прав, гарантованих Конституцією України та ст.268 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення був складений у присутності ОСОБА_1 , останнього було ознайомлено з правами та обов`язками відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також про дату, час та місце розгляду протоколу. Крім того, у протоколі містяться письмові пояснення правопорушника, в яких він просить протокол розглядати у його відсутність, зауважень щодо змісту протоколу не мав, вину визнав, другий примірник протоколу отримав під особистий підпис. Будь яких клопотань, пов`язаних з розглядом справи, не заявляв.

Посилання представника позивача на те, що ОСОБА_1 страждає на розумову відсталість дебільність у помірно вираженому і легкому ступені та у протоколах про адміністративне правопорушення містяться його підписи, що з урахуванням його розумового стану, є порушенням права на захист, передбачений ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України під час складання протоколів, не заслуговує на увагу, оскільки позивач не визнаний судом недієздатним чи обмежено дієздатним, останнім не надано доказів, що внаслідок психічної хвороби він не здатен був повною мірою реалізувати свої права під час складання протоколу та його розгляду. Таким чином, доводи позивача про порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи.

По суті вчинення правопорушення:

31 березня 2025 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 підполковником ОСОБА_2 за підписом тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_3 винесено постанову №1255/3119, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 26 березня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_7 виявлено, що військовозобов`язаний громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи на військовому обліку, в умовах особливого періоду, введеного Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» воєнного стану та мобілізації, оголошених Указом Президента України та затверджених Верховною Радою України, не уточнив персональні облікові дані. Частиною 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав законної сили 18 травня 2024 року, абз. 3 п.1 ч.2 Прикінцевих та перехідних положень встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності). Останнім днем, в якій військовозобов`язаний ОСОБА_1 повинен був уточнити облікові та персональні дані є 16 липня 2024 року. Поважних причин неуточнення у встановлений Законом строк облікових та персональних даних ОСОБА_1 не надав. Своєю бездіяльністю ОСОБА_1 порушив вимоги чинного законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію та допустив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 31-34).

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту. Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Отже, враховуючи вимоги зазначеного абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» всі військовозобов`язані, окрім тих що відносяться до абз. 2-6, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Частиною 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого: - уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абзац 2); - виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (абзац 6).

Частина 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладена в редакції Закону № 3633-IX від 11.04.2024, який набув чинності 18 травня 2024 року.

Відповідно до ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління, військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності визначений Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 (далі - Порядок), який набрав чинності 05.01.2023.

Відповідно до п.4 Порядку завданнями військового обліку є, зокрема, своєчасне оформлення військово-облікових документів призовників, військовозобов`язаних та резервістів; забезпечення контролю за станом військового обліку в державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях; забезпечення контролю за дотриманням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами правил військового обліку; забезпечення громадян України інформацією щодо виконання ними військового обов`язку.

Згідно з пп. 10 п. 1 Додатку 2 до Порядку «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів.

18 травня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024. Цим Законом положення ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладено в новій редакції, згідно якої, зокрема встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Пунктом 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначено обов`язок призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.

Згідно зі ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пункту 19 Порядку №1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Тобто, у відповідності до частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які перебувають на військовому обліку також зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Абзацом 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані:

у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності);

у разі перебування за кордоном - шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Отже вищезазначені норми законодавства передбачають три шляхи, яким громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку повинні були уточнити свої персональні дані з 17 травня 2024 року по 16 липня 2024 року (включно), а саме:

- через центр надання адміністративних послуг;

- через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;

- у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

19 травня 2024 набрав чинності Закон України №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст.210 КУпАП доповнено частиною третьою, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до статті 1 Закону України № 389-VІІІ від 12 травня 2015 року «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, і продовжує свою дію на час вчинення розгляду справи.

Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Виходячи із вищевикладеного вбачається, що починаючи з 24 лютого 2022 року і до теперішнього часу в Україні діє режим воєнного стану, який є особливим періодом.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за неуточнення своїх облікових та інших персональних даних протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-ІХ від 11.04.2024 року.

Суд вважає, що уточнення військових облікових даних є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність.

За такого, судом не встановлено порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

За приписами ч.2 ст. 79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Відповідно до ч.4 ст. 79 КАС України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Крім того, ч.ч.1, 2 ст. 80 КАС України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено, зокрема заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Аналіз наведеного дає підстави стверджувати, що сторони судового процесу, зокрема позивач, повинні брати активну участь у збиранні доказової інформації з метою підтвердження обґрунтованості своєї позиції перед судом.

Обов`язок позивача доводити обставини, на які він посилається на обґрунтування своїх доводів, є ключовим аспектом принципу змагальності та рівності в судовому процесі.

Позивач не може будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, допоки інша сторона не надасть доказів на її спростування (концепція негативного доказу), оскільки такий підхід нівелює саму сутність принципу змагальності.

Тобто, обов`язок доведення обставин, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, у рівній мірі покладається на обох сторін. Кожна сторона повинна довести факти, на які вона посилається.

При цьому, підставу позову повинен довести саме позивач, який повинен подати докази, на яких ґрунтуються його вимоги разом з поданням позовної заяви.

Позивач будь-яких доказів на спростування вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, щодо неоновлення облікових даних, суду не надав. Поважних причин неможливості уточнення даних у встановлений Законом строк не навів, та, проігнорувавши виконання обов`язку, покладеного на нього згідно з вищезазначеними правовими нормами, жодним із визначених способів уточнення своїх персональних даних не скористався, порушив правила військового обліку і вчинив порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу.

Відтак, постановляючи оскаржувану постанову, відповідач діяв правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а оскаржувана постанова є обґрунтованими, тобто прийняті з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З огляду на вищевикладене, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, щодо неуточнення облікових даних доводиться наявними у матеріалах справи доказами.

Таким чином, на переконання суду, докази подані представником відповідача є належними та допустимими в розумінні положень ст. 251 КУпАП.

Піддавати вказані докази сумніву у суду немає підстав, оскільки вони повністю узгоджуються між собою та відтворюють фактичні обставини цієї справи.

Отже, сукупність вищенаведених доказів повністю спростовують доводи позивача про відсутність доказів його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, щодо неуточнення облікових даних, яке ставиться йому у провину.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні суд розцінює як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності при накладенні адміністративного стягнення.

Суд наголошує, що відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2021 року у справі № 640/11468/20, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11 травня 2022 року у справі № 400/1510/19, від 5 липня 2022 року у справі № 522/3740/20, від 27 вересня 2022 року у справі № 320/1510/20, від 3 жовтня 2022 року у справі № 400/1510/19, від 1 листопада 2022 року у справі № 640/6452/19 та від 18 січня 2023 року у справі №500/26/22.

Крім того Верховний Суд у постанові від 16 березня 2023 року по справі №400/4409/21 зазначив, що визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, яке спрямоване на захист суспільних інтересів, внаслідок застосування судами надмірного формалізму може призвести до таких наслідків, як, зокрема нанесення суттєвої шкоди суспільним інтересам або уникнення правопорушником обов`язку виконувати або дотримуватися законодавства.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, на підставі оцінених доказів, суд дійшов висновку, що стороною відповідача в силу положень ч. 2 ст.77 КАС України доведено факт вчинення позивачем зазначеного в оскаржуваній постанові про притягнення до адміністративної відповідальності правопорушення, тому постанову № 1255/3119 від 31 березня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, слід залишити без змін, а позовну заяву в цій частині без задоволення.

Відповідно до ст. 286 ч. 2 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Суд вважає, що позивач не пропустив встановлений строк для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення від 31 березня 2025 року, оскільки до суду з адміністративним позовом 10 квітня 2025 року.

Керуючись ст.ст. 12, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову № 1255/3118 від 31 березня 2025 року, винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_3 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, та закрити провадження у справі.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 20 червня 2025 року.

Суддя В.О. Луцюк