Справа № 380/7849/20
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 рокусправа № 380/7849/20

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Сидор Н.Т.,

за участю секретаря судового засідання Яськів В.Ю.,

позивача,

представників відповідача Буської міської ради Ковальчука Р.П., Владики І.М., Баб Г.О.,

представники відповідача Золочівської районної ради Львівської області не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Боложинівської сільської ради, Буської районної ради Львівської області, Буської міської ради, Золочівської районної ради Львівської області про визнання протиправними і скасування рішень, зобов`язання вчинити дій,

в с т а н о в и в :

на розгляді Львівського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Боложинівської сільської ради, Буської районної ради Львівської області, Буської міської ради, Золочівської районної ради Львівської області, в якому позивач з врахуванням заяви від 11.08.2021 просить:

- визнати протиправним та частково скасувати рішення 40-ї сесії VII скликання Буської районної ради Львівської області від 27 травня 2020 року №603 «Про затвердження проектів землеустрою щодо зміни меж населених пунктів Боложинівської сільської ради», в частинні п.п. 1, 2, 3, а саме:

1. Затвердити проект землеустрою щодо зміни меж села Вербляни Боложинівської сільскої ради Буського району Львівської області;

2. Включити в межі села Вербляни Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області земельні ділянки площею 97,7000 га;

3. Встановити загальну площу села Вербляни Боложинівської сільської ради Буського району - 341,5000 га;

- визнати протиправним та скасувати рішення 30-тої сесії VII скликання Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області від 21.12.2018 № 286 «Про затвердження Генерального плану с. Вербляни Буського району Львівської області»;

- визнати протиправним та скасувати рішення 38-ї сесії VII скликання Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області від 22.10.2019 №348 про погодження проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж с. Вербляни Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області;

- зобов`язати Боложинівську сільську раду Буського району Львівської області розробити генеральний план с. Вербляни Буського району Львівської області та при розробці та затвердженні генерального плану с. Вербляни Буського району Львівської області включити до нього та відповідно до законодавства відобразити в ньому, майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в Генеральному плані с. Вербляни на території господарського двору НААГ «Верблянське» не відображено нерухоме майно, яке належить позивачу на праві власності, а саме силосну яму і цементний склад, а також змінено цільове призначення земельної ділянки, де згідно правовстановлюючих документів фактично знаходиться його нерухоме майно, а саме силосна яма.

Крім того, позивач зазначив, що на території господарського двору в с. Вербляни, який знаходиться за межами населеного пункту був розроблений детальний план, в якому також на території господарського двору не було відображено нерухомого майна позивача, а саме силосної ями, яка знаходиться на по АДРЕСА_1 .

Крім того, позивач зазначив, що Генеральний план с. Вербляни Буського району Львівської області та відображені у ньому будівлі і споруди не відповідають фактичному розташуванню цих будівель та споруд з огляду на наступне:

В Генеральному плані с. Вербляни не відображено його силосної ями та цементного складу, які знаходяться по АДРЕСА_1 на території господарського двору с. Вербляни Буського району Львівської області;

В Генеральному плані с. Вербляни не відображено меліоративну споруду, яка є складовою частиною меліоративної системи с. Вербляни, силосну яму, яка вискладена бетонними плитами та які знаходяться за межами господарського двору на землях запасу (ріллі) Боложинівської сільської ради за кадастровим номером №:20:001:0227;

В Генеральному плані с. Вербляни не відображено трансформаторну електропідстанцію, яка знаходиться за межами господарського двору з правої сторони при в`їзді на господарський двір, яка межує із земельною ділянкою пайовика гр. Красільникової. Дана електропідстанція постачає електроенергію усім підприємствам, які знаходяться на території господарського двору;

В Генеральному плані с. Вербляни Буського району Львівської області під №8 відображено будівлю, а саме пилораму. Однак, згідно пайового фонду СТзОВ «Вербляни», а саме згідно інвентаризаційного опису основних засобів СТзОВ «Вербляни» станом на 01.10.2000 такої будівлі як пилорама взагалі не було.

Відповідно до відповіді відділу Держгеокадастру від 04.10.2016, викопіювання з планово-картографічних матеріалів господарського двору НААГ «Верблянське» в с. Вербляни, копії проекту внутрішньогосподарського землевпорядкування колгоспу ім. І. Франка, які знаходяться в матеріалах справи №440/157/15ц, яка розглядалася в Буському районному суді Львівської області, вбачається, що земельна ділянка господарського двору с. Вербляни є розмежована (відділена) від інших земельних ділянок і встановлена чітка межа (контури) господарського двору, а відповідно до генерального плану с. Вербляни до земельної ділянки (території господарського двору), біля будівлі №8 було долучено земельну ділянку (частину земельної ділянки) із земель запасу Боложинівської сільської ради (ріллі) із будівлею та надано їй статусу виробничої території. Це свідчить про наявну невідповідність існуючих та проектних меж села Вербляни, що відображені на Генеральному плані населеного пункту, на графічних матеріалах землеустрою, в тому числі із врахуванням відомостей експлікації земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності в існуючих межах. Тобто, земельна ділянка господарського двору НААГ «Верблянське» в с. Вербляни є розмежована від інших земельних ділянок та межа даного господарського двору ніколи не змінювалася, як до розроблення генерального плану та проекту землеустрою с. Вербляни, так і станом на сьогоднішній день, в тому числі і в місці де знаходиться силосна яма, яка належить позивачу на праві власності. Разом з тим земельна ділянка ріллі, на якій розташована будівля без номера, яка зазначена в генеральному плані с. Вербляни і знаходиться у напрямку на південь від будівлі зазначеної під номером №8 немає жодного відношення до господарського двору НААГ «Верблянське» та не входить до його території. Також, з правої сторони у напрямку проти годинникової стрілки на Південь з земельною ділянкою господарського двору межують тільки земельні ділянки сільськогосподарського призначення (рілля). Ці факти також підтверджуються відповіддю на публічний запит Боложинівською сільською радою від 31.07.2020р. №307. Зокрема в наданих до неї копіях документів, наприклад, в п.2 копії чинного генерального плану с. Вербляни, в п.5 копії проекту землеустрою щодо зміни меж с. Вербляни Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області. В наданих до цього запиту копіях документів не міститься копії жодного документу, який би підтверджував правомірність змін межі господарського двору НААГ «Верблянське», не міститься копії жодного дозвільного документу, який би давав право сільській раді змінювати-цільове призначення частини господарського двору НААГ «Верблянське», а саме частини, де знаходиться належна позивачу силосна яма, немає копії жодного документу правового характеру, який би підтверджував правомірність долучення до території господарського двору НААГ «Верблянське» земельної ділянки сільськогосподарського призначення та надання їй статусу виробничої. Отже, даний Генеральний план не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Крім того, якщо порівняти дані публічної кадастрової карти України і Генеральний план с. Вербляни, то можна побачити, що земельні ділянки запасу (ріллі) Боложинівської сільської ради за кадастровими номерами №:20:001:0227 та №:20:001:0228, згідно умовних позначень Генерального плану, розділені межею села Вербляни майже на половину. Даний факт свідчить про те, що одна земельна ділянка за одним кадастровим номером була розділена наполовину, одна частина земельної ділянки знаходиться в межах населеного пункту, а інша частина земельної ділянки знаходиться за межами населеного пункту, що є не припустимо, та свідчить про невідповідність генерального плану с. Вербляни існуючим межам. Даний Генеральний план не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Згідно вищенаведеного, позивач стверджує, що можна дійти висновку, що такий Генеральний план с. Вербляни Буського району Львівської області і відображене (зазначене) в ньому порушує його конституційні права, так як в Генеральному плані с. Вербляни не було встановлено і не відображено його нерухомого майна, а саме: силосної ями 1955 р. за розміром 11.60 x 46 м, площею 1067 м3, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , на території господарського двору, а також цементного складу площею 43.5 м2, який також знаходиться по АДРЕСА_1 , на території господарського двору с. Вербляни Буського району Львівської області, що підтверджується відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно ССХ №124703 від 08.04.2010, згідно допоміжної таблиці на силосну яму №2, згідно технічного паспорту на цементний склад Г-1, згідно довідки обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 01.03.2016, згідно постанови Львівського апеляційного суду від 18.03.2019, згідно висновку експерта від 04.03.2019, згідно акту державного виконавця від 17.06.2019, згідно відеодиску, на якому відображено як відповідач ОСОБА_2 виконав рішення апеляційного суду від 18.03.2019 і відновив його силосну яму №2, яка знаходиться по АДРЕСА_1 .

Також позивач зазначає, що в Генеральному плані в с. Вербляни чітко відображено і зазначено в умовних позначеннях, що на частину земельної ділянки господарського двору НААГ «Верблянське», на якій розташоване його нерухоме майно (силосна яма) і поруч силосної ями, змінено цільове призначення на територію (землю) сільськогосподарського призначення. Чітко зазначено і відображено, що частина земельної ділянки господарського двору (на якій фактично знаходиться його нерухоме майно (силосна яма)) є вільною земельною ділянкою. Наведене свідчить про те, що частина даної земельної ділянки нічим не відрізняється від розпайованих земельних ділянок (ріллі) і від інших земельних ділянок (ріллі), які межують з земельною ділянкою господарського двору, а саме: земельною ділянкою пайовика Красільнікова за кадастровим номером №:20:000:0066, земельними ділянками запасу (ріллі) Боложинівської сільської ради за кадастровими номерами №:20:001:0227 та №:20:001:0228. Разом з тим, щоб взяти в оренду земельну ділянку з подальшим правом викупу для обслуговування свого нерухомого майна (силосної ями) позивачу потрібно звернутися зі заявою до Боложинівської сільської ради про надання дозволу на розроблення детального плану. Однак, за основу при наданні дозволу на розроблення детального плану, при розробленні детального плану та при затвердженні детального плану береться Генеральний план населеного пункту, а оскільки в ньому не зазначено і не відображено його нерухомого майна, силосної ями і цементного складу, які знаходяться по АДРЕСА_1 , на території господарського двору с. Вербляни Буського району Львівської області, позивач ніколи не зможе присвоїти кадастровий номер на земельну ділянку, на якій знаходиться його майно та розпоряджатися ним в майбутньому, оскільки в Генеральному плані с. Вербляни її відображено як вільну земельну ділянку сільськогосподарського призначення (без його нерухомого майна). А у разі, якщо позивачу знову зруйнують його нерухоме майно (силосну яму), то згідно Генерального плану с. Вербляни він не зможе довести місце розташування свого нерухомого майна (силосної ями) та взагалі його наявність, оскільки в Генеральному плані с. Вербляни воно не відображено. Так як, відповідачами під час вчинення спірних дій (бездіяльності) та прийнятті спірних рішень порушено встановлений законодавством порядок планування територій на місцевому рівні, чим, відповідно, порушені його права та законні інтереси, то такі спірні дії (бездіяльність) та рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Позивач також звертає увагу, що в Генеральному плані с. Вербляни під №7 зазначено виробничу територію земельної ділянки фермерського господарства «Цюрко», навколо даної земельної ділянки, виробничої території ФГ «Цюрко» на відстані 50 метрів встановлено санітарну зону. В зоні дії даної санітарної зони знаходяться житлові будинку, в яких проживають мешканці с. Вербляни, які отримали дані ділянки для будівництва і обслуговування житлових будівель задовго до розроблення та затвердження Генерального плану та проекту землеустрою Боложинівською сільською радою. Однак відповідно до ч. 2 ст. 114 Земельного кодексу України у межах санітарно-захисних зон забороняється будівництво житлових об`єктів, об`єктів соціальної інфраструктури та інших об`єктів, пов`язаних із постійним перебуванням людей.

Позивач стверджує, що спірні рішення порушують його права як власника нерухомого майна в межах с. Вербляни, оскільки призначення земельної ділянки, на якій знаходиться його майно та яке не відображено в Генеральному плані, не відповідає дійсності. Вказує, що не зазначення в графічній частині Генерального плану його нерухомого майна, а саме силосної ями та цементного складу позивач позбавлений можливості упорядкувати земельну ділянку та в майбутньому отримати її в оренду з правом викупу, отримати кадастровий номер.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом справи, слід зазначити наступне.

Ухвалою суду від 30.09.2020 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків такої.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 12.10.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання у справі. Зобов`язано відповідача Боложинівську сільську раду Буського району Львівської області згідно з вимогами ст. 264 КАС України опублікувати оголошення про відкриття провадження в адміністративній справі щодо оскарження рішення 30-тої сесії VII скликання Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області від 21.12.2018 № 286 «Про затвердження Генерального плану с. Вербляни Буського району Львівської області» у виданні, в якому цей акт був або мав бути офіційно оприлюднений.

Ухвалою суду від 18.01.2021, занесеною до протоколу судового засідання, відмовлено у залученні до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору головного архітектора Буського району Владики М.Я. та директора ТзОВ «Інститут геоінформаційних систем» ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 04.02.2021, занесеною в протокол підготовчого судового засідання, залучено до участі у справі Буську міську раду як співвідповідадача.

04.02.2021 в підготовчому судовому засіданні представником відповідача Буської міської ради надано докази публікації оголошення про відкриття провадження у справі згідно із вимогами ст. 264 КАС України.

Ухвалою суду від 24.05.2021, занесеною в протокол підготовчого судового засідання, залучено до участі у справі Золочівську районну раду Львівської області як співвідповідадача.

Ухвалою суду від 24.05.2021 заяву позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Боложинівської сільської ради, Буської районної ради Львівської області, Буської міської ради, Золочівської районної ради Львівської області про визнання протиправними і скасування рішень, зобов`язання вчинити дії - повернуто заявнику без розгляду.

Ухвалою суду від 17.06.2021 у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Боложинівської сільської ради, Буської районної ради Львівської області, Буської міської ради, Золочівської районної ради Львівської області про визнання протиправними і скасування рішень, зобов`язання вчинити дії відмовлено.

У підготовчому судовому засіданні 15.07.2021 суд ухвалив викликати як свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та відмовив у виклику свідка ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 15.07.2021 клопотання позивача про витребування доказів задоволено частково. Витребувано від Золочівської районної ради та Буської міської ради всі документи, що стали підставою для прийняття оскаржуваних рішень в межах заявлених позовних вимог. У задоволенні решти клопотання відмовлено.

02.08.2021 вх. №55813 на виконання ухвали суду про витребування доказів Золочівською районною радою Львівської області надано суду архівні копії документів, що стали підставою для прийняття Рішення 40-ї сесії VII скликання Буської районної ради Львівської області від 27 травня 2020 року №603 «Про затвердження проектів землеустрою щодо зміни меж населених пунктів Боложинівської сільської ради» та копію супровідного листа Архівного відділу Золочівської райдержадміністрації від 30.07.2021 № Р-328, які надійшли на адресу Золочівської районної ради Львівської області 30.07.2021.

Ухвалою суду від 12.08.2021, занесеною в протокол підготовчого судового засідання, суд прийняв заяву позивача в порядку ст. 47 КАС України.

Так, згідно заяви позивача, поданої в порядку ст. 47 КАС України, позивач зазначає, що в Генеральному плані с. Вербляни в лівому верхньому куті (вул. Проектна, 2) напроти цифри 2 у напрямку ділянки лісогосподарського призначення позначена його земельна ділянка (кадастровий номер № :24:003:0029), яка належить йому на праві приватної власності та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2 га.

Однак, відповідно до правовстановлюючих документів та інформації, яка знаходиться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яка є у вільному доступі та наявна в матеріалах справи дана земельна ділянка знаходиться по АДРЕСА_1 .

Звертає увагу, що Боложинівською сільською радою був розроблений детальний план АДРЕСА_2 (рішення Боложинівської сільської ради від 28.09.2015 №543), де і знаходиться його земельна ділянка.

Відповідно до рішення Боложинівської сільської ради від 05.04.2016 №56 вищенаведений детальний план був затверджений та було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Згідно рішення Боложинівської сільської ради від 07.07.2016 №77 проект землеустрою був затверджений.

Відтак, позивач наголошує, що якщо зіставити детальний план АДРЕСА_2 , Генеральний план с. Вербляни та дані, які знаходяться у вільному доступі «Публічна кадастрова карта України» можна встановити, що ділянка (кадастровий номер №:24:003:0029), яка належить позивачу на праві приватної власності та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2 га тепер знаходиться у санітарно-захисній зоні.

Стверджує, що Генеральний план с. Вербляни обмежує його конституційні права і свободи, оскільки позивач позбавлений права звести на своїй земельній ділянці житловий будинок та використовувати її за призначенням. Разом з тим, наголошує, що він позбавлений можливості доїзду і навіть газопостачанні, газовикористанні чи підведенні інших комунікацій до його земельної ділянки так як зазначено в детальному плані с. Вербляни, хоча як власник земельної ділянки щорічно сплачує земельний податок.

Ухвалою суду від 12.08.2021 у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів відмовлено.

У підготовчому судовому засіданні 12.08.2021 суд ухвалив викликати як свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 12.08.2021 закрито підготовче провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 06.06.2022 клопотання позивача про зупинення провадження у справі № 380/7849/20 задоволено. Провадження у справі № 380/7849/20 за позовом ОСОБА_1 до Боложинівської сільської ради, Буської районної ради Львівської області, Буської міської ради, Золочівської районної ради Львівської області про визнання протиправними і скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, зупинено до припинення перебування позивача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Ухвалою суду від 02.11.2023 клопотання позивача про поновлення провадження у справі задоволено. Поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Боложинівської сільської ради, Буської районної ради Львівської області, Буської міської ради, Золочівської районної ради Львівської області про визнання протиправними і скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

Боложинівською сільською радою подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач зазначає, що у позові позивач вказує про виявлене порушення законодавства у генеральному плані, а саме розміщення існуючої житлової забудови в санітарно-охоронній зоні фермерського господарства ФГ «Цюрко». В даному випадку Генеральний план с. Вербляни власне і зазначає про необхідність вирішення такої ситуації, яка історично склалась в селі та пропонує шляхи її вирішення. Наголошує, що Генеральним планом не змінювалось цільове призначення земельних ділянок під вказаними у позові силосною ямою та цементним складом. У перспективі Генеральним планом передбачено залишити існуюче цільове призначення земельної ділянки під силосною ямою як землі сільськогосподарського призначення, а під цементним складом та колишнім господарським двором виробнича територія, про що свідчать умовні позначення на Генплані. Зміна меж населеного пункту зовсім не впливає на можливість відведення земельних ділянок під нерухоме майно позивача. Окрім цього, до затвердження Генерального плану, його проект проходив процедуру громадського обговорення щодо врахування громадських інтересів та розглядався на засіданні архітектурно-містобудівної ради при секторі містобудування та архітектури райдержадміністрації (протокол №4 від 07.12.2018), де позивач міг надати свої пропозиції та зауваження щодо положень Генерального плану.

Також повідомляє, що на замовлення Буської райдержадміністрації (відповідно до розпорядження голови Буської РДА від 20.03.2019 №50) проектною організацією ТОВ «Інститут геоінформаційних систем» було розроблено детальний план території, який охоплює і земельні ділянки під нерухомим майном позивача. Проте через майнові спори позивача із гр. ОСОБА_8 вказаний детальний план території так і не був затверджений. Про цей детальний план позивач зазначає у позовній заяві. Втім на даний час у позивача немає жодних перешкод після уточнення та затвердження вказаного детального плану території виготовити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для обслуговування власного нерухомого майна. Детальний план території є основною містобудівною документацією для подальшого виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і згідно ч. 6 ст. 186-1 ЗК України, а його відсутність є підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою.

Щодо виявлених позивачем ймовірних порушень у проекті землеустрою щодо встановлення (зміни) меж населеного пункту зазначає, що відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» була проведена обов`язкова державна експертиза вказаної документації в Головному управлінні Держгеокадастру у Львівській області. Вказаний проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж населеного пункту виконано відповідно до чинних норм і усі попередні зауваження знято, про що засвідчує висновок державної експертизи землевпорядної документації від 18.12.2019 №1279 та відповідний запис на висновку експертизи.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якої наголошує, що його нерухоме майно на Генеральному плані не зазначено, що свідчить про порушення його прав. Більше того, Генеральним планом змінено цільове призначення земельної ділянки, на якій розташоване його майно, а саме: силосна яма на даний час знаходиться на землях сільськогосподарського призначення (рілля), склад на даний час знаходиться на землях виробничої території. Стверджує, що його нерухоме майно (силосна яма та склад) до розроблення Генерального плану с. Вербляни знаходилися на території господарського двору НААГ «Верблянське» по вул. Будівельників, 11 за одним і тим самим цільовим призначенням і відносилися до одної категорії земель. Зазначає, що земельна ділянка господарського двору, на якій роками знаходилися виробничі приміщення та здійснювалося виробництво ніяк не може відноситися до земель сільськогосподарського призначення (ріллі) ні повністю ні частинами.

Буська міська рада як правонаступник Боложинівської сільської ради подала до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує позовні вимоги в повному обсязі. Підтримує позицію Боложинівської сільської ради, викладену у її відзиві.

Золочівська районна рада Львівської області як правонаступник Буської районної ради Львівської області подала до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що Буська районна рада Львівської області не мала повноважень і не затверджувала Генеральний план с. Вербляни Буського району Львівської області, а затвердила своїм рішенням від 27.05.2020 №603 «Про затвердження проектів землеустрою щодо зміни меж населених пунктів Боложинівської сільської ради» проект землеустрою щодо зміни меж села Вербляни Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області, який було подано на затвердження сільською радою. Наголошує, що проект землеустрою щодо встановлення меж села Вербляни, перед його затвердженням Буською районною радою проходив обов`язкову державну експертизу в Головному управлінні Держгеокадастру у Львівській області (висновок державної експертизи землевпорядної документації від 18.12.2019 №1279), тому підстав не затверджувати його не було.

Також наголошує, що до затвердження Генерального плану, його проект проходив процедуру громадського обговорення щодо врахування громадських інтересів та розглядався на засіданні архітектурно-містобудівної ради при секторі містобудування та архітектури райдержадміністрації (протокол №4 від 07.12.2018), де позивач міг надати свої пропозиції та зауваження щодо положень Генерального плану. Звертає увагу, що Буська районна рада Львівської області не мала права і не брала участі в розробленні та затвердженні Генерального плану с. Вербляни Буського району Львівської області, тому твердження позивача, що внаслідок прийнятих протиправних рішень та бездіяльності відповідачів, серед яких Буська районна рада Львівської області, він був позбавлений можливості реалізувати свої права та інтереси не відповідають дійсності.

Судові засідання неодноразово відкладалися, в тому числі за клопотаннями сторін, з мотивів запровадження карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), надалі у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві. Також подав суду письмове вступне слово та письмові пояснення. Просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача Буської міської ради в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав, наведених у відзивах, просили у задоволенні позову відмови повністю.

Представник відповідача Золочівської районної ради Львівської області в судове засідання не прибув. Голова районної ради 08.05.2024 вхідний №10077ел подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника районної ради.

Відповідно до ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України у відкритому судовому засіданні 09.06.2025 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Ухвалою суду від 19.06.2025 виправлено описку, допущену у вступній та резолютивній частинах рішення суду.

Заслухавши вступне слово сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом з матеріалів справи встановлено, що Рішенням 30-ї сесії VII скликання Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області від 21.12.2018 № 286 «Про затвердження Генерального плану с. Вербляни Буського району Львівської області» сільська рада вирішила:

1. Затвердити генеральний план села Вербляни Буського району Львівської області за техніко-економічними показниками згідно додатку.

2. Розробити проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж населеного пункту с. Вербляни відповідно до затвердженого генерального плану.

Рішенням 38-ї сесії VII скликання Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області від 22.10.2019 №348 «Про погодження проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж с. Вербляни Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області» сесія сільської ради вирішила:

1. Погодити проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж с. Вербляни Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області, яким передбачено встановлення площі населеного пункту площею 341,5000 га, відповідно до розробленого та затвердженого генерального плану сіл та проекту землеустрою.

2. Проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж с. Вербляни Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області, подати на розгляд та затвердження у Буську районну раду Львівської області.

3. Контроль за виконанням даного рішення покласти на постійну комісію Боложинівської сільської ради з питань земельних відносин.

Рішенням 40-ї сесії VII скликання Буської районної ради Львівської області від 27.05.2020 №603 «Про затвердження проектів землеустрою щодо зміни меж населених пунктів Боложинівської сільської ради Буського району» в частині п.п. 1, 2, 3, районна рада вирішила:

1. Затвердити проект землеустрою щодо зміни меж села Вербляни Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області;

2. Включити в межі села Вербляни Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області земельні ділянки площею 97,7000 га;

3. Встановити загальну площу села Вербляни Боложинівської сільської ради Буського району - 341,5000 га.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань встановлено, що юридична особа орган місцевого самоврядування Боложинівська сільська рада припинена 15.06.2021, номер запису 1 12000239 на підставі рішення про реорганізацію. Правонаступником Боложинівської сільської ради є Буська міська рада.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлено, що юридична особа орган місцевого самоврядування Буська районна рада припинена 01.03.2021, номер запису 1 15000415 на підставі рішення про реорганізацію. Правонаступником Буської районної ради є Золочівська районна рада.

Як вже вище зазначено, у зв`язку із припиненням повноважень Боложинівської сільської ради та Буської районної ради судом залучено до участі у справі в якості співвідповідачів правонаступників прав та обов`язків таких, а саме Буську міську раду та Золочівську району раду.

Предметом спору у даній справі є оцінка правомірності спірних рішень, оскільки позивач вважає, що є всі підстави стверджувати про протиправність таких.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з предмету спору суд звертає увагу, що правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначені в Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI (далі - Закон №3038-VI).

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону №3038-VI генеральний план населеного пункту - це містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 16 Закону №3038-IV визначено, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 17 Закону №3038-IV генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід`ємною частиною генерального плану.

Послідовність виконання робіт з розроблення генерального плану населеного пункту та документації із землеустрою визначається будівельними нормами і правилами та завданням на розроблення (внесення змін, оновлення) містобудівної документації, яке складається і затверджується її замовником за погодженням з розробником.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Для населених пунктів з чисельністю населення до 50 тисяч осіб генеральні плани можуть поєднуватися з детальними планами всієї території таких населених пунктів.

За правилами ч. 5-7 ст. 17 Закону №3038-VI виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації є замовниками, організовують розроблення, внесення змін та подання генерального плану населеного пункту на розгляд відповідної сільської, селищної, міської ради.

Рішення про розроблення генерального плану приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації в установлений строк:

1) подають пропозиції до проекту відповідного місцевого бюджету на наступний рік або про внесення змін до бюджету на поточний рік щодо потреби у розробленні містобудівної документації;

2) визначають в установленому законодавством порядку розробника генерального плану населеного пункту, встановлюють строки розроблення та джерела його фінансування;

3) звертаються до обласної державної адміністрації, Ради міністрів Автономної Республіки Крим (для міст обласного та республіканського Автономної Республіки Крим значення), центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування (для міст Києва та Севастополя) щодо визначення державних інтересів для їх урахування під час розроблення генерального плану населеного пункту;

4) повідомляють через місцеві засоби масової інформації про початок розроблення генерального плану населеного пункту та визначають порядок і строк внесення пропозицій до нього фізичними та юридичними особами;

5) забезпечують попередній розгляд матеріалів щодо розроблення генерального плану населеного пункту архітектурно-містобудівними радами відповідного рівня;

6) узгоджують проект генерального плану населеного пункту з органами місцевого самоврядування, що представляють інтереси суміжних територіальних громад, з метою врегулювання питань планування територій у приміських зонах;

7) забезпечують здійснення стратегічної екологічної оцінки.

Згідно із ч. 9 ст. 17 Закону №3038-VI зміни до генерального плану населеного пункту можуть вноситися не частіше, ніж один раз на п`ять років.

Такі зміни вносяться органом місцевого самоврядування, який затверджував генеральний план населеного пункту. Питання про дострокове внесення змін до генерального плану населеного пункту може порушуватися за результатами містобудівного моніторингу перед відповідною сільською, селищною, міською радою відповідною місцевою державною адміністрацією.

У разі виникнення державної необхідності рішення щодо доцільності внесення змін до генерального плану населеного пункту приймається Кабінетом Міністрів України.

Генеральні плани населених пунктів та зміни до них розглядаються і затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами на чергових сесіях протягом трьох місяців з дня їх подання (ч. 10 ст. 17 Закону №3038-VI).

Відповідно до ч. 11 ст. 17 Закону №3038-VI матеріали генерального плану населеного пункту не можуть містити інформацію з обмеженим доступом та бути обмеженими в доступі. Загальна доступність матеріалів генерального плану населеного пункту забезпечується відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» шляхом надання їх за запитом на інформацію, оприлюднення на веб-сайті органу місцевого самоврядування, у тому числі у формі відкритих даних, на єдиному державному веб-порталі відкритих даних, у місцевих періодичних друкованих засобах масової інформації, у загальнодоступному місці у приміщенні органу місцевого самоврядування.

За правилами ч. 1 та ч. 2 ст. 21 Закону №3038-VI громадському обговоренню підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні, зокрема, генеральні плани населених пунктів, без проведення якого забороняється затвердження на місцевому рівні містобудівної документації.

Згідно із ч. 3 ст. 21 Закону №3038-VI замовники містобудівної документації зобов`язані забезпечити:

1) оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними наслідками та наслідками для довкілля, у тому числі для здоров`я населення;

2) оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, пояснювальної записки, розділу «Охорона навколишнього природного середовища» або звіту про стратегічну екологічну оцінку на своїх офіційних веб-сайтах, а також вільний доступ до такої інформації громадськості;

3) реєстрацію, розгляд та врахування пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні;

4) проведення громадських слухань щодо проектів містобудівної документації на місцевому рівні;

5) узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками містобудівної документації на місцевому рівні через погоджувальну комісію;

6) оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні.

Оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні, проектів містобудівної документації на місцевому рівні є підставою для подання пропозицій громадськості замовнику містобудівної документації (ч.4 ст.21 Закону №3038-VI).

За правилами ч. 5-7 ст. 21 Закону №3038-VI пропозиції громадськості подаються у строк, визначений для проведення процедури громадського обговорення, який не може становити менш як 30 днів з дня оприлюднення проекту містобудівної документації на місцевому рівні.

Пропозиції, подані після встановленого строку, не розглядаються.

Громадські слухання щодо проектів містобудівної документації на місцевому рівні проводяться у строк, визначений для проведення процедури громадського обговорення, але не раніше 10 днів з дня оприлюднення проекту містобудівної документації на місцевому рівні.

Для розгляду спірних питань, що виникають у процесі громадського обговорення, може утворюватися погоджувальна комісія.

Погоджувальна комісія протягом двох тижнів після її утворення розглядає спірні питання, зафіксовані у протоколі громадських слухань, та ухвалює рішення про врахування або мотивоване відхилення таких пропозицій (зауважень).

Засідання погоджувальної комісії є правомочним, якщо у ньому взяли участь не менш як дві третини її членів (з них не менше половини - представники громадськості).

Рішення погоджувальної комісії оформлюється протоколом.

У разі неможливості врегулювати спірні питання між сторонами погоджувальною комісією остаточне рішення приймає замовник містобудівної документації. Урегульовані погоджувальною комісією спірні питання між сторонами або прийняті замовником містобудівної документації рішення є підставою для внесення змін до проекту відповідної документації.

Оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні здійснюється у двотижневий строк з дня їх прийняття шляхом опублікування в засобах масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення таких рішень на офіційних веб-сайтах замовників містобудівної документації.

Особи, які оприлюднюють проекти містобудівної документації на місцевому рівні, є відповідальними за їх автентичність (ч. 8 ст. 21 Закону №3038-VI).

На реалізацію положень ст. 21 Закону №3038-VI Кабінет Міністрів України затвердив Порядок №555, який визначає механізм проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні: генеральних планів населених пунктів, планів зонування та детальних планів територій.

Проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів у проектах містобудівної документації здійснюється під час розроблення відповідних проектів містобудівної документації із врахуванням вимог Закону України «Про стратегічну екологічну оцінку» (п.2 Порядку №555).

З аналізу вказаних правових норм у їх сукупності слідує, що будь-яка містобудівна документація повинна розроблятися саме в інтересах мешканців територіальної громади. Чинним законодавством України передбачено право будь-якого зацікавленого члена громади зареєструватись і брати участь в громадських слуханнях. Як правило, зацікавленість полягає в тому, що рішення, яке приймається, певним чином може вплинути на права і інтереси особи, покращити або погіршити її становище.

Громадські слухання є формою діалогу між мешканцями села (міста), відповідною територіальною громадою та депутатами відповідної ради, посадовими особами місцевого самоврядування, під час яких члени територіальної громади можуть вносити пропозиції щодо питань місцевого значення.

Громадські слухання містобудівної документації на місцевому рівні відбуваються шляхом: оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні; надання особам, яка мають право на подання пропозицій до проектів містобудівної документації на місцевому рівні, строку для подання таких пропозицій; безпосереднім поданням пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування; утворення погоджувальної комісії у разі необхідності та, відповідно, оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації.

При цьому, відповідно до пункту 4 Порядку №555 оприлюднення розроблених в установленому законодавством порядку проектів містобудівної документації здійснюється не пізніш як у місячний строк з дня їх подання розробником до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради шляхом розміщення матеріалів (планшетів, макетів) у визначеному органом місцевого самоврядування місці та інформування громадян через розповсюдження брошур і повідомлень, засоби масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення інформації на офіційному веб-сайті замовника містобудівної документації.

Зміст наведеної норми свідчить про те, що законодавством визначено два способи оприлюднення проектів містобудівної документації, які не є взаємовиключними, а саме: 1) через засоби масової інформації, що поширюються на відповідній території; 2) шляхом розміщення інформації на офіційному веб-сайті замовника містобудівної документації.

При цьому, суд враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 21.06.2018 у справі №826/4504/17, від 03.04.2019 у справі №509/4722/16-а, від 13.03.2020 у справі №320/6466/18, згідно із якими розміщення замовником містобудівної документації інформації про дату, час та місце, де заінтересовані особи можуть ознайомитися з матеріалами проектів містобудівної документації є належним способом оприлюднення розроблених в установленому законодавством порядку проектів містобудівної документації та не становить порушень вимог п.4 Порядку №555.

В ході судового розгляду судом встановлено, що до затвердження Генерального плану села Вербляни Буського району Львівської області його проект проходив процедуру громадського обговорення щодо врахування громадських інтересів та розглядався на засіданні архітектурно-містобудівної ради при секторі містобудування та архітектури райдержадміністрації (протокол №4 від 07.12.2018) та був у належний спосіб оприлюднений через засоби масової інформації.

Суд наголошує, що позивач не оскаржує спірні рішення з підстав порушення процедури громадського обговорення щодо врахування громадських інтересів та оприлюднення проекту містобудівної документації.

Позивач оскаржує рішення 30-тої сесії VII скликання Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області від 21.12.2018 № 286 «Про затвердження Генерального плану с. Вербляни Буського району Львівської області» зокрема з підстав не відображення на Генеральному плані його нерухомого майна, а саме силосної ями та цементного складу.

Як видно із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» № 258054521, позивач є власником будівель та споруд: літ «В-1», «Б-1», «Г-1», №1, №2 за адресою: Львівська обл., Буський р., с. Вербляни, вулиця Будівельників, будинок 11. Опис об`єктів: зерносклад, В-1, 284,9 кв.м; вагова, Б-1, 30,0 кв.м; цементний склад, Г-1, 45,3 кв.м; водонапірна башта, №1; силосна яма, №2.

Як вже було зазначено судом вище, планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них (ч. 1 ст. 16 Закону №3038-IV).

Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях (ч. 2 ст. 16 Закону №3038-IV).

Генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту (абз. 1 ч. 1 ст. 17 Закону №3038-IV).

Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів (абз. 1 ч. 2 ст. 17 Закону №3038-IV).

ДБН Б.1.1-15:2012 «Склад та зміст генерального плану населеного пункту» визначає вимоги до складу та змісту генерального плану населеного пункту. Зокрема розділ 5.5.2 «План існуючого використання території» виконують на картографічній основі згідно з 4.13. на «Плані існуючого використання території» відображають: а) межу населеного пункту; б) території існуючої забудови різного функціонального призначення в межах населеного пункту: 1) житлової забудови (садибної, блокованої, багатоквартирної); 2) громадської забудови (адміністративно-громадських центрів, закладів освіти, охорони здоров`я, фізкультури і спорту, культури, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, фінансової та ділової сфери, науково-дослідних та проектних організацій, культових споруд тощо); 3) ландшафтно-рекреаційні (ліси, лісопарки, луги, лугопарки, пляжі, дачна забудова, садівницькі товариства); 4) зелених насаджень загального користування (парки, сквери, бульвари, набережні); 5) спеціального призначення (санітарно-захисні зони, захисні смуги тощо); 6) виробничі (промислові підприємства, підприємства енергетики, транспорту, будівельної індустрії тощо); 7) складські; 8) комунальні (кладовища, крематорії, сміттєпереробні та сміттєспалювальні заводи, сміттєсортувальні станції, полігони, звалища, скотомогильники тощо); 9) магістральних (з їх назвами) та житлових вулиць і доріг, площ, тунелів, мостів, естакад, транспортних розв`язок, міського та зовнішнього транспорту ДБН Б.1.1-15:2012 13 (для сільських населених пунктів - території вулиць і доріг усіх категорій, майданів, споруд транспорту); 10) головних споруд інженерної інфраструктури; 11) об`єктів спеціального призначення; 12) території, що мають статус земель історико-культурного призначення; 13) природно-заповідного фонду; 14) сільськогосподарських угідь; 15) водних поверхонь; в) земельні ділянки, надані для забудови та іншого використання; г) нерухомі пам`ятки культурної спадщини (за відсутності історико-архітектурного опорного плану).

Отже, ДБН Б.1.1-15:2012 не вимагає детального переліку усієї приватної нерухомості в населеному пункті, а зосереджується на плануванні території в цілому та визначенні перспектив розвитку, враховуючи об`єкти, що мають значення для цього розвитку.

Суд наголошує, що генеральний план не є реєстром нерухомості, не зобов`язаний деталізувати усю приватну нерухомість. Для цього існують інші документи, зокрема Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Публічна кадастрова карта.

Відтак не відображення на Генеральному плані нерухомого майна позивача, а саме силосної ями та цементного складу, не порушує жодних прав позивача.

Також позивач оскаржує рішення 30-тої сесії VII скликання Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області від 21.12.2018 № 286 «Про затвердження Генерального плану с. Вербляни Буського району Львівської області» з підстав віднесення земельної ділянки під силосною ямою, що належить на праві власності позивачу, до земель сільськогосподарського призначення (рілля).

Як видно із змісту пояснювальної записки Генерального плану с. Вербляни серед пропозицій генерального плану у п. 3.9 зазначено про пропозиції щодо зміни межі населеного пункту.

А саме в п.3.9 Генерального плану с. Вербляни зазначено, що пропозиції щодо територіального розвитку населеного пункту Вербляни передбачають розширення меж села. Площа села в адміністративних межах збільшується за рахунок введення в межі земель господарського двору та земель сільськогосподарського призначення.

З матеріалів справи судом встановлено, що належна на праві власності позивачу силосна яма за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться в межах території колишнього господарського двору.

Як бачимо зокрема із відповіді в.о. начальника Відділу Держгеокадастру у Буському районі Львівської області від 18.05.2016 № 31.1-1307-02-2025/2-16, згідно Проекту роздержавлення і приватизації земель народного аграрно-акціонерного господарства «Верблянське» Боложинівської сільської ради народних депутатів Буського району Львівської області, який розроблений Львівським філіалом Інституту землеустрою у 1995 року, затверджений розпорядженням голови Буської районної адміністрації від 29.11.1995 року №484, а саме планово-картографічних матеріалах зображена силосна яма в межах господарського двору.

Із оскаржуваного генерального плану (основного креслення) бачимо, що територія господарського двору в умовних позначеннях зображена як виробнича територія (землі запасу під господарськими будівлями та дворами), втім силосна яма, яка належить на праві приватної власності позивачу не входить до виробничої території, та згідно умовних позначень розташована на території сільськогосподарського призначення (рілля).

Згідно ст. 19 Земельного кодексу України (далі ЗК України), землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 22 ЗК України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Слід наголосити, що силосна яма це споруда, яка використовується для зберігання кормів, відтак розміщення такої на ріллі припиняє сільськогосподарський обробіток, змінює фактичне використання ділянки та суперечить виду угідь.

Більше того, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення (ч. 1 ст. 20 ЗК України).

Відтак, суд погоджується із позивачем, що віднесення земельної ділянки під силосною ямою до земель сільськогосподарського призначення (рілля) не відповідає вимогам земельного законодавства.

Також позивач оскаржує рішення 30-тої сесії VII скликання Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області від 21.12.2018 № 286 «Про затвердження Генерального плану с. Вербляни Буського району Львівської області» з підстав віднесення земельної ділянки кадастровий номер :24:003:0029, яка належить йому на праві приватної власності, до санітарно-захисної зони.

Так, згідно ст. 114 ЗК України, санітарно-захисні зони створюються навколо об`єктів, які є джерелами виділення шкідливих речовин, запахів, підвищених рівнів шуму, вібрації, ультразвукових і електромагнітних хвиль, електронних полів, іонізуючих випромінювань тощо, з метою відокремлення таких об`єктів від територій житлової забудови.

У межах санітарно-захисних зон забороняється будівництво житлових об`єктів, об`єктів соціальної інфраструктури та інших об`єктів, пов`язаних з постійним перебуванням людей.

Як видно із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,2 га кадастровий номер :24:003:0029 із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на території с. Вербляни по вул. Затишна, Буського району, Львівської області.

Віднесення зазначеної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд до санітарно-захисної зони є порушенням прав позивача, адже в санітарно-захисній зоні забороняється будівництво житлових об`єктів.

В уточненій позовній заяві від 12.08.2021 позивач також наголошує, що позбавлений доїзду до своєї земельної ділянки.

З цього приводу суд зазначає, що зміни до розташування доріг можуть бути передбачені у генеральному плані населеного пункту. Адже генеральний план визначає стратегію розвитку території, і це включає в себе і планування транспортної інфраструктури, такої як дороги.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що санітарно-захисна зона позначена на основному кресленні генерального плану за визначенням є протипожежною зоною, що говорить про підвищену зону пожежної небезпеки. Підтвердив, що санітарно-захисна зона має заборону на житлову забудову і ще певні види діяльності. Також показав, що генеральний план не змінює цільового призначення господарського двору, а пропонує розділити такий на виробничу територію і територію сільськогосподарського призначення. Щоб змінити цільове призначення земельної ділянки має розроблятися проект землеустрою. Також зазначив, що генеральний план є стратегічним документом і він не встановлює право власності, він оперує територіями, а не будівлями. Щодо часткових розбіжностей в плані конфігурації дороги зазначив, що генеральний план задає параметри для розроблення містобудівних умов при розробці детального плану.

Свідок фактично підтвердив наведені вище висновки суду, заперечив лише в частині зміни цільового призначення частини землі господарського двору, на якій знаходиться силосна яма позивача. Натомість такі заперечення спростовуються матеріалами справи, в тому числі основним кресленням.

Під час розгляду справи, відповідачем не спростовано доводів позивача, що в Генеральному плані протиправно віднесено земельну ділянку під силосною ямою позивача до земель сільськогосподарського призначення (рілля) та протиправно віднесено земельну ділянку позивача (кадастровий номер :24:003:0029) до санітарно-захисної зони, та не надано належних доказів на обґрунтування правомірності рішення про затвердження Генерального плану села Вербляни в означеній частині.

Покликання відповідача на той факт, що проект генерального плану проходив процедуру громадського обговорення щодо врахування громадських інтересів та розглядався на засіданні архітектурно-містобудівної ради при секторі містобудування та архітектури райдержадміністрації, де позивач міг надати свої пропозиції та зауваження щодо положень генерального плану, то суд зазначає, що наведене не спростовує факту порушеного права позивача та не позбавляє його права на захист такого права у суді.

Суд також вважає за необхідне наголосити, що згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Відтак, подані позивачем письмове вступне слово та додаткові письмові пояснення, розглядаються судом виключно в тій частині, що охоплюється позовною заявою та заявою поданою позивачем в порядку ст. 47 КАС України.

З огляду на викладені мотиви, суд дійшов висновку про протиправність рішення 30 сесії VII скликання Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області від 21 грудня 2018 року № 286 «Про затвердження Генерального плану села Вербляни Буського району Львівської області», в частині, що стосується віднесення земельної ділянки під силосною ямою, що належить на праві власності ОСОБА_1 , до земель сільськогосподарського призначення (рілля) та в частині віднесення земельної ділянки кадастровий номер :24:003:0029, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , до санітарно-захисної зони, та визнання в цій частині рішення нечинним.

Суд враховує, що при розроблені проекту землеустрою щодо зміни меж села Вербляни Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області було використано матеріали Генерального плану села Вербляни Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області, розробленого ТзОВ «Інститут геоінформаційних систем» та затвердженого Рішенням Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області №286 від 21 грудня 2018 року «Про затвердження Генерального плану села Вербляни Буського району Львівської області», відтак суд доходить висновку про протиправність пункту 1 рішення 40 сесії VII скликання Буської районної ради Львівської області від 27 травня 2020 року № 603 «Про затвердження проектів землеустрою щодо зміни меж населених пунктів Боложинівської сільської ради Буського району» та рішення 38 сесії VII скликання Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області від 22 жовтня 2019 року «Про погодження проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж с. Вербляни Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області» в частинах, що стосуються віднесення земельної ділянки під силосною ямою, що належить на праві власності ОСОБА_1 , до земель сільськогосподарського призначення (рілля) та в частині віднесення земельної ділянки кадастровий номер :24:003:0029, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , до санітарно-захисної зони, та доцільність скасування таких рішень в означених частинах.

Суд відмовляє у визнанні протиправними та скасуванні оскаржуваних рішень в іншій їх частині, наголошуючи, що судовому захисту підлягають лише порушені права або інтереси позивача, а не загальний перегляд містобудівної документації, яка не має безпосереднього впливу на його майнові та/або інші права.

Щодо порушеного позивачем права у межах спірних правовідносин суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Конституційним Судом України неодноразово розглядалося питання тлумачення частини другої статті 55 Конституції України (пункт 1 резолютивної частини Рішення № 6-зп від 25.11.1997 року; пункту 1 резолютивної частини Рішення № 9-зп від 25.12.1997 року; та пункту 1 резолютивної частини Рішення №19-рп/2011 року від 14.12.2011 року).

У Рішенні №19-рп/2011 від 14.12.2011 року Конституційним Судом України зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Отже, системне тлумачення ст. 55 Конституції України свідчить про те, що частиною другою цієї статті гарантовано «кожному» захист «своїх прав», які порушено органами державної влади, місцевого самоврядування, посадовими і службовими особами.

У постанові Верховного Суду України від 23.05.2017 по справі № 800/541/16 звернуто увагу, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

З аналізу вищезазначених норм слідує, що під час розгляду справи позивач повинен довести, а суд встановити факти або обставини, які б свідчили про порушення індивідуально виражених прав чи інтересів позивача з боку відповідачів, внаслідок прийняття оскаржуваних рішень.

Судом в ході розгляду справи встановлено, що оскаржувані рішення порушують права позивача як власника нерухомого майна (силосної ями та земельної ділянки), що знаходиться на території с. Вербляни Буського району Львівської області.

При вирішенні даної справи суд враховує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Частиною 3 ст. 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Боложинівської сільської ради, Буської районної ради Львівської області, Буської міської ради, Золочівської районної ради Львівської області про визнання протиправними і скасування рішень, зобов`язання вчинити дій, задовольнити частково.

Визнати протиправним та нечинним рішення 30 сесії VII скликання Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області від 21 грудня 2018 року № 286 «Про затвердження Генерального плану села Вербляни Буського району Львівської області», визнати протиправними та скасувати пункт 1 рішення 40 сесії VII скликання Буської районної ради Львівської області від 27 травня 2020 року № 603 «Про затвердження проектів землеустрою щодо зміни меж населених пунктів Боложинівської сільської ради Буського району» та рішення 38 сесії VII скликання Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області від 22 жовтня 2019 року «Про погодження проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж с. Вербляни Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області» в частинах, що стосуються віднесення земельної ділянки під силосною ямою, що належить на праві власності ОСОБА_1 , до земель сільськогосподарського призначення (рілля) та в частині віднесення земельної ділянки кадастровий номер :24:003:0029, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , до санітарно-захисної зони.

Резолютивна частина рішення суду про визнання нормативно-правового акту, а саме рішення 30 сесії VII скликання Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області від 21 грудня 2018 року №286 «Про затвердження Генерального плану села Вербляни Буського району Львівської області» протиправним та нечинним в його частині невідкладно публікується відповідачем Буською міською радою у виданні, в якому таке рішення було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Буської міської ради (пл. 900-річчя Буська, 1, м. Буськ, Львівська область, 80500; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 60 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Золочівської районної ради Львівської області (вул. В. Чорновола, 3, м. Золочів, Львівська область, 80700; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 19.06.2025.

Суддя Сидор Н.Т.