Справа № 640/4972/19
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. Житомир справа № 640/4972/19

категорія 111010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями "АМІК Україна" до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,

установив:

У березні 2019 року року Підприємство з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» (далі позивач, ПзІІ «АМІК Україна») звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про визнання протиправними та скасування рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області (далі відповідач, ГУ ДФС у Волинській області) про застосування фінансових санкцій від 07 березня 2019 року №000803-40.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач протиправно прийняв рішення про застосування до нього фінансових санкцій, оскільки відповідно до видаткової накладної та акту внутрішнього переміщення у продажу знаходились цигарки із ціною, яка є значно вищою, ніж ціна продажу, що зазначена перевіряючий в акті перевірки. При цьому, актом перевірки від 22 січня 2019 року не може фіксуватися будь-які порушення, що були виявлені в ході перевірки, яка закінчилася 25 січня 2019 року. Наголошує, що він перебуває на обліку у Офісі великих платників податків, а тому відповідач повинен був направити акт перевірки саме до такого податкового органу, а вже останній мав прийняти відповідне податкове повідомлення рішення.

Ухвалою суду від 01 квітня 2019 року позов прийнято до провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з наданням відповідачу строку для подання відзиву на позов.

02 травня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що на споживчій упаковці цигарок нанесена максимальна роздрібна ціна 28,50, з урахуванням суми 5% надбавки акцизного податку з ціни роздрібного продажу вартість такої не повинна перевищувати 29,92 грн. Однак зазначена пачка цигарок продавалася за роздрібною ціною 29,95 грн, яка є вищою від максимальної роздрібної ціни на сигарети, встановленої їх виробником. Указує, що дата акту фактичної перевірки вказана у оскаржуваному рішенні є датою реєстрації в ГУ ДФС у Волинській області.

08 травня 2019 року позивач подав відповідь на відзив, у якій указує, що відповідач не спростовано того, що акт про результати проведеної перевірки складено до закінчення перевірки, а також не надано доказів придбання пачки сигарет саме з максимальною роздрібною ціною.

16 травня 2019 року відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, доводи якого є суголосними з доводами відзиву на позовну заяву.

11 серпня 2020 року ГУ ДПС у Волинській області подало клопотання про заміну відповідача на нього, як правонаступника.

Зазначена справа надійшла до Житомирського окружного адміністративного суду у порядку, визначеному статтею 29 Кодексу адміністративного судочинства України, та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Житомирського окружного адміністративного суду для розгляду справи визначено головуючим суддею по справі Окис Т.О.

Ухвалою суду від 14 березня 2025 року справу прийнято до провадження, вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, замінено відповідача на його правонаступника Головне управління Державної податкової служби у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області) та запропоновано сторонам протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання цієї ухвали, подати суду з доказами направленні іншій стороні у справі, додаткові пояснення по суті спору.

На виконання вимог ухвали позивач подав додаткові пояснення, у яких повідомляє, що станом на момент подання цих пояснень оспорюване рішення скасоване чи відкликане відповідачем не було, санкції позивачем не сплачені та спір є актуальним. Окрім того зазначає, що посилання відповідача у Акті перевірки на те, що ПзІІ «АМІК Україна» продало саме пачку сигарет марки LD Club Compact з нанесеним на пачку МРЦ 28,50 грн не знаходить свого підтвердження в доказах, що долучені до акта перевірки та відповідні докази відсутні в матеріалах справи. У відповідності із видатковою накладною № ЛВ19-000005365 від 15 січня 2019 року та актом внутрішнього переміщення від 17 січня 2019 року на АЗС № 03-02 у продажу знаходилися цигарки марки LD Club Compact Slims із зазначенням МРЦ 30,48 грн, що з врахуванням 5% суми акцизного податку становить 32,00 грн, тобто по ціні, що є значно вищою, ніж ціна продажу, що зазначена перевіряючими в акті перевірки. Також зауважує, що Акт за результатами проведеної перевірки складено 22 січня 2019 року, а перевірку закінчено 25 січня 2019 року тобто після складення Акта, що є порушенням статті 86 Податкового кодексу України. Зазначений Акт не може бути доказом в розумінні статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач також подав до суду додаткові пояснення, в яких просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

У період з 05 по 19 травня 2025 року, з 13 по 17 червня 2025 року головуюча суддя перебувала у відпустці.

На підставі частини 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглядаючи спір по суті, суд, на підставі наявних у справі доказів, установив, що 21 січня 2019 року було проведено фактичну перевірку АЗС з магазином №03-02, що знаходиться за адресою: Волинська обл. м.Луцьк, вул. Рівненська 157, де здійснює торгівельну діяльність ПзІІ «АМІК Україна».

Перевірка здійснювалась на підставі наказу ГУ ДПС у Волинській області від 16 січня 2019 року №142 та направлень на фактичну перевірку від 16 січня 2019 року №000108, №000109, №000110.

Актом перевірки №03/21/40-01/30603572 від 28 січня 2019 року встановлено порушення вимог:

- пункту 13 статті 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року №265/95-ВР із змінами та доповненнями;

- пункту 11 розділу ІІ «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148 (із змінами та доповненнями);

- статті 111 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР з наступними змінами та доповненнями у редакції на час проведення перевірки (далі Закон України №481/95-ВР).

Під час проведення 21 січня 2019 року контрольно-розрахункової операцією в магазині на АЗС, де здійснює роздрібну торгівлю позивач, було придбано одну пляшку горілки «Хлібний Дар» Класична, 0,5л спирту 40% за роздрібною ціною 98,90 грн; одну пачку цигарок з фільтром «Прима Люкс» за роздрібною ціною 33,00 грн (МРЦ на пачці 31,43 грн); одну пачку цигарок з фільтром «L&M loft» за роздрібною ціною 33,00 грн (МРЦ на пачці 31,43 грн); та одну пачку цигарок з фільтром «LD Club compact» дата виготовлення 15 червня 2018 року виробник ПАТ «Джей Ті Інтернешнл Україна», за роздрібною ціною 29,95 грн (МРЦ на пачці 28,50 грн.), яка є вищою від максимальної роздрібної ціни на цигарки, встановленої виробником даних сигарет збільшеної на суму 5 % акцизного податку з роздрібного продажу тютюнових виробів, що підтверджується чеком №7860 від 21 січня 2019 року.

За результатами проведеної фактичної перевірки складено акт №03/21/40-01/30603572, дата в примірнику платника зафіксована 22 січня 2019 року, дата реєстрації в ГУ ДФС у Волинській області 28 січня 2019 року.

З другим примірником акта перевірки ознайомилась та отримала його примірник під розписку начальник АЗС Прокопчук Лідія Володимирівна.

Зауваження та заперечення на акт перевірки ПзІІ «Амік Україна» не подавалися, відповідно на підставі матеріалів фактичної перевірки ГУ ДФС у Волинській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 07 березня 2019 року №000803-40, яким до ПзІІ «АМІК Україна» застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 10000 грн.

Уважаючи таке рішення протиправними, ПзІІ «АМІК Україна» звернулося з відповідним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основним нормативно-правовим актом, що регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства Податковий кодекс України (далі ПК України).

Підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом, зокрема, перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки, що передбачено пунктом 75.1 статті 75 ПК України.

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК України).

Щодо встановлених у ході проведеної фактичної перевірки позивача порушень статті 111 Закону України №481/95-ВР, суд уважає за необхідне зауважити на таке.

Нормативно-правовим актом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України є Закон України №481/95-ВР, у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин.

Згідно з положеннями статті 111 названого Закону встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.

Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.

Дата виготовлення наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається із шести цифр, перші дві з яких означають день, наступні дві місяць, останні дві рік такої дати.

Нанесення максимальної роздрібної ціни та дати виготовлення на упаковку тютюнових виробів, призначених для вивезення (експортування) за межі митної території України, здійснюється згідно з умовами відповідної угоди на експорт.

Відповідно до підпункту 14.1.106 пункту 14.1 статті 14 ПК України, максимальні роздрібні ціни ціни, встановлені на підакцизні товари (продукцію з урахуванням усіх видів податків (зборів). Акцизний податок з реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів не включається до максимальної роздрібної ціни. Максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію) встановлюються виробниками або імпортерами товарів (продукції) шляхом декларування таких цін у порядку, встановленому цим Кодексом. Продаж суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, на які встановлюються максимальні роздрібні ціни, не може здійснюватися за цінами, вищими за максимальні роздрібні ціни, збільшені на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Підпунктом 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 ПК України встановлено, що об`єктами оподаткування акцизним податком є операції з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Згідно з пунктом 215.1 статті 215 ПК України до підакцизних товарів належать, зокрема, тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну.

У підпункті 215.3.10 пункту 215.3 статті 215 ПК України встановлено, що для пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, реалізованих відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, ставка податку становить 5 відсотків.

Тобто, сума акцизного податку з роздрібної реалізації розраховується з вартості тютюнових виробів, що не перевищує їх максимальну роздрібну ціну, встановлену виробником (імпортером), яка зазначена на пачці.

Відповідно до частини 2 статті 17 Закону України № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, 100 відсотків вартості наявних у суб`єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень.

Згідно з пунктом 80.4 статті 80 ПК України передбачено, що перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Під час проведення 21 січня 2019 року контрольно-розрахункової операцією в магазині на АЗС, де здійснює роздрібну торгівлю позивач, було придбано, зокрема, одну пачку цигарок з фільтром «LD Club compact» дата виготовлення 15 червня 2018 року виробник ПАТ «Джей Ті Інтернешнл Україна», за роздрібною ціною 29,95 грн (МРЦ на пачці 28,50 грн), яка є вищою від максимальної роздрібної ціни на цигарки, встановленої виробником таких збільшеної на суму 5 % акцизного податку з роздрібного продажу тютюнових виробів, що підтверджується чеком №7860 від 21 січня 2019 року.

При цьому, суд указує, що з наявного у справі фото пачки цигарок з фільтром «LD Club compact» максимальну роздрібну ціну на пачці 28,50 грн, достеменно встановити не вбачається можливим, через низьку якість такої ксерокопії.

На спростування виявленого податковим органом порушення, позивач указує, що у відповідності із видатковою накладною № ЛВ19-000005365 від 15 січня 2019 року та актом внутрішнього переміщення від 17 січня 2019 року на АЗС № 03-02 у продажу знаходилися цигарки LD Club Compact Slims із зазначенням максимальної роздрібної ціни 30,48 грн, що з врахуванням 5% суми акцизного податку становить 32,00 грн, тобто по ціні, що є значно вищою, ніж ціна продажу, що зазначена перевіряючими в акті перевірки.

Так, у матеріалах справи наявна видаткова накладна № ЛВ19-000005365 від 15 січня 2019 року, де для цигарок LD Club Compact Slims встановлено максимальну роздрібну ціну 30,48 грн.

Однак, акт внутрішнього переміщення від 17 січня 2019 року на АЗС № 03-02 відсутній.

При цьому, наявна накладна на переміщення №СО000004119 від 17 січня 2019 року, де ціна цигарок LD Club Compact Slims зазначена 29,90 грн, самим же позивачем.

Відповідно, позивач реалізував цигарки LD Club Compact Slims за ціною 29,95 грн, яка є більшою як 29,90 грн (зазначених у накладній на переміщення №СО000004119 від 17 січня 2019 року) так і 29,92 грн (визначеній згідно наведених вище положень законодавства), і самим же ним підтверджена.

З урахуванням наведеного, суд не приймає до уваги посилання позивача на постанову Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №809/1218/17, оскільки у названій справі такі обставини не були підтверджені жодними доказами, зокрема контролюючим органом не був наданий розрахунковий чек по контрольній розрахунковій операції, а також спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, у тому числі наданими самим позивачем.

Отже у справі, що розглядається, такі докази наявні та підтверджують продаж цигарок LD Club Compact Slims за більшою ціною ніж встановлено максимальною роздрібною ціною.

Посилання позивача на те, що Акт за результатами проведеної перевірки складено 22 січня 2019 року, а перевірку закінчено 25 січня 2019 року тобто після складення Акта, суд до уваги не приймає.

Відповідно до пункту 86.5 статті 86 ПК України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

Отже, дата акта фактичної перевірки №03/21/40-01/30603572, вказана в рішенні про застосування фінансових санкцій від 07 березня 2019 року №000803-40, є датою реєстрації в ГУ ДФС у Волинській області, а саме 28 січня 2019 року, оскільки така перевірка закінчена 25 січня 2019 року (п`ятниця), та реєстрація проведена першого робочого дня (понеділок).

Стосовно тверджень позивача на те, що акт перевірки потрібно було направити до Офісу великих платників податків, оскільки він перебуває саме там на обліку, і саме названий податковий орган уповноважений на прийняття рішення про накладення штрафних (фінансових) санкцій, суд зауважує на таке.

Пунктом 1.1 статті 1 ПК України визначено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 3 ПК України визначено, що податкове законодавство України складається з Конституції України, цього Кодексу, Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням ввізним або вивізним митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України; чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюється питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з митної справи; рішень Верховної Ради, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків і зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Отже, враховуючи викладені норми чинного законодавства, Закон України № 481/95-ВР у відповідності до статті 3 ПК України, не входить до складу податкового законодавства України.

Указаний висновок підтверджується також тим, що розділом ХІХ ПК України та Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Податкового кодексу України» від 02 грудня 2010 року №2756-VІ, який набрав чинності з 01 січня 2011 року, визначено перелік нормативно-правових актів, які втратили чинність у зв`язку із введенням в дію Податкового кодексу України.

У цьому переліку відсутній Закон України № 481/95-ВР та постанова Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року №790, якою затверджено Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту, етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі Порядок №790).

З огляду на викладене посилання позивача на положення ПК України суд уважає безпідставними та до уваги не приймає.

Також, суд зауважує, що ПзІІ «Амік Україна» згідно платіжного доручення №141280229 від 26 березня 2019 року сплачено фінансові санкції в сумі 10000 грн, нараховані згідно рішення про застосування фінансових санкцій №000803-40 від 07 березня 2019 року, про що ГУ ДПС у Волинській області повідомлено листом.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, перевіривши обґрунтованість основних доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у цій справі.

Ураховуючи встановлені у справі обставини та положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини, відсутність інших доводів позивача на обґрунтування заявлених вимог, суд уважає такі вимоги недоведеними, а позов таким, що не підлягає задоволенню з наведених вище підстав.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись положеннями статей 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 257, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову Підприємству з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене протягом 30 днів з дати його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.О. Окис

19.06.25