Справа № 440/6408/24
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/6408/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" (надалі - позивач, ТОВ "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР") до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області (надалі - відповідач), у якій позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Державної служби України з питань безпечності і харчових продуктів та захисту споживачів в Полтавській області від 02.05.2024 №26.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що постанова Головного управління Державної служби України з питань безпечності і харчових продуктів та захисту споживачів в Полтавській області від 02.05.2024 №26 про накладення стягнень, передбачених статтею 20 Закону України "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення", якою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" застосовано штраф у розмірі 60000,00 грн. за порушення вимог абзаців першого та сьомого частини першої статті 16 Закону України "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення", є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки розміщення одиниць тютюнової продукції із відповідним маркуванням у місці, у якому здійснюється реалізація таких виробів, є одним із заходів виконання суб`єктами господарювання вимог законодавства України щодо забезпечення прав споживачів на інформацію про продукцію, у зв`язку з чим зазначені дії не можуть розцінюватися, як реклама або стимулювання продажу у розумінні Закону України ''Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення''. Тому вважає, що ТОВ "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" не здійснювало рекламу тютюнових виробів, а здійснювало їх продаж, і саме з цією метою товар був виставлений в приміщенні магазину АЗС. Зазначає, що суб`єкт господарювання разом із положеннями Закону №2899-ІV під час провадження господарської діяльності з реалізації тютюнових виробів зобов`язаний враховувати вимоги статті 15 Закону України від 12.05.1991 №1023-ХІІ "Про захист прав споживачів", якою закріплено право споживача на інформацію про продукцію, якому, у свою чергу, кореспондує обов`язок суб`єктів, які здійснюють реалізацію продукції, забезпечити реалізацію споживачами такого права. Приписами частини першої статті 15 Закону №1023-ХП встановлено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/6408/24. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

10 червня 2024 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву /а.с. 101-106/, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що в ході проведення позапланового заходу встановлено наявність порушень, а саме: у торговельному залі АЗС, у місцях, у яких реалізуються тютюнові вироби, встановлено розміщення трьох пачок тютюнових виробів торговельної марки "KENT" у спеціальній рамці з використанням графічних зображень, малюнків, кольорових елементів, фонових вставок, відмінних від кольору торговельного обладнання, з великими цінниками та з лівого боку на синьому фоні розміщена упаковка пристрою для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з написом "GLO" "HYPER AIR 399 грн.", чим порушено абз.1 та 7 ч. 1 ст. 16 Закону № 2899-IV. Фото рекламного засобу наведено в додатку №1 до акту (Додаток 9), що є невід`ємною частиною даного акту; встановлено розміщення трьох пачок тютюнових виробів торгової марки "ROTHMANS" у спеціальній рамці з використанням графічних зображень, малюнків, кольорових елементів, фонових вставок, відмінних від кольору торговельного обладнання, чим порушено абз. 1 та 7 ч. 1 ст. 16 Закону №2899-IV. Фото рекламного засобу наведено в додатку №2 до акту (Додаток 10), що є невід`ємною частиною даного акту. Таким чином, інформація, що розміщена у АЗС "БРСМ" за адресою: вул. Стрельнікова, 1В, с. Копили, Полтавський район, Полтавська область, не може розглядатись, як інформація про продукцію в розумінні частини 1 статті 15 Закону України "Про захист прав споживачів", тому до позивача застосовано штрафні санкції, передбачені Законом України "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення".

13 червня 2024 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив /а.с. 152-158/, у якій зазначено, що в додатку №1 до акту на фото зображено три сигаретні пачки з цінами 85 грн. та написом на вітрині Glo heper air 399 грн. з прямокутною рамкою з лівої частини, на якій зображено товар, що зі знімку неможливо достеменно ідентифікувати. Разом з тим, із вказаного додатку №1 не вбачається, що позивач здійснював рекламу або заходи по стимулюванню до вживання зазначених в акті перевірки тютюнових виробів "KENT", "GLO" або "Rothmans" в магазині АЗС. Також зі змісту вказаного додатку №1 не вбачається, що інформація про вказану продукцію була частковою, як стверджує відповідач. Із вказаного фотознімку не вбачається розміщення тютюнових виробів під торговою маркою "KENT", "GLO" або "Rothmans". У додатку №2 до акту зображено частину панелі з різними пачками сигарет. При цьому, із фотознімку не вбачається розміщення тютюнових виробів під торговою марою "KENT", "Rothmans" або "GLO", про які зазначено в акті. Також вказаний фотознімок не свідчить про рекламу або заходи по стимулюванню до вживання зазначених в акті тютюнових виробів "KENT", "Rothmans" або "GLO" в магазині АЗС. Зі змісту вказаного додатку №2 не вбачається, що інформація про продукцію була частковою. Разом з тим, відповідачем в акті перевірки не встановлено, що саме було відмінне від кольору обладнання чи вітрини, які саме кольори, зображення, чи малюнки тощо.

18 червня 2024 року до суду надійшли заперечення відповідача /а.с. 164-168/, у яких зазначено, що інформація про продукцію до споживача повинна доводитися у певний спосіб, як передбачено у частині 2 статті 15 Закону України "Про захист прав споживачів". Однак, у спірному випадку розміщення інформації про товари у АЗС "БРСМ" здійснювалось позивачем не у спосіб, передбачений законодавством, а саме, рекламними засобами та з метою привернути увагу споживачів до такого товару. Відтак, відповідач не погоджується з доводами позивача з приводу того, що ним доводилася до споживачів інформація про товар, що не вважається рекламою. Вважає, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Полтавській області доведено вчинене позивачем правопорушення та законність винесених відносно ТОВ "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" постанови №26 від 02.05.2024.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

ТОВ "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" (ідентифікаційний код 42547705) зареєстроване як юридична особа, основним видом економічної діяльності відповідача є 47.30 Роздрібна торгівля пальним, седе видів економічної діяльності, які позивач має право здійснювати, є 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" /а.с. 87-91/.

05.04.2024 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів надійшла скарга фізичної особи від 03.04.2024 /а.с. 123/, в якій повідомлено про порушення вимог антитютюнового законодавства на території Полтавської області в мережі автозаправних станцій "БРСМ НАФТА", де розміщені рекламні носії з порушенням вимог статей 16, 16-1, 16-2 Закону України "Про заходи попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення", зазначено, що вказані рекламні носії розміщені на автозаправних станціях "БРМС НАФТА", що належать ТОВ "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР", код 42547705, за адресами: автозаправна станція "БРСМ НАФТА" Полтавська область, м. Полтава, проспект Миколи Вавілова, 2-В; автозаправна станція "БРСМ НАФТА" Полтавська область, м. Полтава, вул. Харківське шосе, 8-А; автозаправна станція "БРСМ НАФТА" Полтавська область, м. Полтава, вул. Кагамлика, 68-А; автозаправна станція "БРСМ НАФТА" Полтавська область, м. Полтава, вул. Стрельнікова, 1-В; автозаправна станція "БРСМ НАФТА" Полтавська область, м. Кременчук, Полтавський проспект, 2-В; автозаправна станція "БРСМ НАФТА" Полтавська область, м. Кременчук, проспект Лесі Українки, 100.

Листом від 22.04.2024 №15.1.3-6/8301 Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів надала Головному управлінню Державної служби України з питань безпечності і харчових продуктів та захисту споживачів в Полтавській області погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) в частині додержання ТОВ "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення за адресою: вул. Стрельнікова, буд. 1-В, с. Копили, Полтавський район, Полтавська область /зворот а.с. 123/.

За погодженнями Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 22.04.2024 №15.1.3-6/8301 на підставі наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області "Про проведення позапланової перевірки" від 23.04.2024 №500-ОД /а.с. 124/ та посвідчення (направлення) на проведення перевірки № 340 від 23.04.2024 /а.с. 125/ Головним управлінням Держпродспоживслужби в Полтавській області проведено позаплановий захід державного контролю щодо дотримання ТОВ "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" вимог законодавства у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення за адресою здійснення діяльності: Полтавська область, Полтавський район, с. Копили, вул. Стрельнікова, 1-В, АЗС, за результатом якого складено акт №000030 від 25.04.2024 /а.с.126-147/.

02.05.2024 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Полтавській області, керуючись статтею 20 Закону України "Про заходи попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення", прийнято постанову про накладення стягнень, передбачених статтею 20 Закону України "Про заходи попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення" №26, якою за порушення абзаців 1 та 7 частини 1 статті 16 Закону України "Про заходи попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення" у відповідності до абзацу 9 частини 2 статті 20 Закону України застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 60000,00 грн. /а.с. 82-83/.

У постанові №26 від 02 травня 2024 року зазначено, що на підставі акта від 25.04.2024 №000030 встановлено порушення вимог абзаців 1 та 7 частини 1 статті 16 Закону України "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення" № 2899-IV від 22.03.2005, а саме: 24.04.2024 в торгівельному приміщенні АЗС ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Копили, вул. Стрельнікова, 1-В на стійках торгівельного обладнання в прикасових зонах АЗС, у місцях де реалізуються тютюнові вироби, розміщено 2 (два) рекламних засоби. Перший рекламний засіб: встановлено прямокутний рекламний засіб, в якому розміщено три пачки тютюнових виробів торгової марки "КЕNТ" з використанням графічних зображень чи малюнків, кольорових елементів, фонових вставок, відмінних від кольору торговельного обладнання, з великими цінниками. З лівого боку якого на синьому фоні розміщена упаковка пристрою для споживання тютюнових виробів без їх згорання з написом "Glo" «НYPER AIR 399 грн.". Другий рекламний засіб: встановлено розміщення трьох пачок тютюнових виробів торгової марки "Rothmans" у спеціальній рамці з використанням графічних зображень чи малюнків, кольорових елементів, фонових вставок, відмінних від кольору торговельного обладнання чи оформлення вітрини, що є заходами прямого та непрямого стимулювання продажу тютюнових виробів та вживання тютюну, здійснення реклами (розповсюдження) з продажу тютюнових виробів.

Не погодившись з постановою Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 02 травня 2024 року №26 про накладення стягнень, передбачених статтею 20 Закону України "Про заходи попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення", позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 02 травня 2024 року №26 про накладення стягнень, передбачених статтею 20 Закону України "Про заходи попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення", суд дійшов таких висновків.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V).

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Приписами статті 2 Закону №877-V передбачено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини, його територіальні органи зобов`язані забезпечити дотримання з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", виключно вимог частин першої, четвертої, шостої - сьомої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частин першої (крім вимоги щодо отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення позапланового заходу) та третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої, восьмої - десятої статті 7, частин першої та другої статті 12, статей 13-18, 20, 21 цього Закону.

Згідно з частинами 1, 3 статті 6 Закону №877-V підставами для здійснення позапланових заходів є:

подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб`єктом господарювання у документі обов`язкової звітності, крім випадків, коли суб`єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов`язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов`язаний повідомити суб`єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;

перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);

звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи територіального органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб територіального органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом;

неподання суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів;

доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;

настання аварії, пожежі, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання;

за рішенням суду;

звернення посадових осіб органів місцевого самоврядування про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства у випадках, коли право на подання такого звернення передбачено законом.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Фізичні особи та посадові особи органів місцевого самоврядування, які подали безпідставне звернення про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, несуть відповідальність, передбачену законом. Повторне проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю), забороняється.

Суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Відповідно до частин 1-4 статті 7 Закону №877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 "Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану" (далі по тексту - постанова КМУ №303) постановлено припинити проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. №64 "Про введення воєнного стану в Україні".

Водночас пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України №303 передбачає, що протягом періоду воєнного стану дозволити здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) в окремих сферах, зокрема щодо запобігання неконтрольованому зростанню цін на товари, які мають істотну соціальну значущість, виключно на підставі рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері, за наявності загрози, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.03.2023 №522, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.04.2023 за №561/39617, затверджено Перелік підстав для здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення на період воєнного стану (далі - Перелік) (пункт 1), а також наказано Державній службі України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів забезпечити здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення на період воєнного стану з підстав, визначених Переліком, затвердженим пунктом 1 цього наказу. (пункт 2).

Пунктом 3 вказаного Переліку передбачено таку підставу для здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення на період воєнного стану, як звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).

Отже, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №303 дозволено здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) на підставі рішень центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у відповідних сферах, серед яких, у спірному випадку, є: Міністерство охорони здоров`я України, яке наказом від 17.03.2023 №522 надало Державній службі України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів повноваження на здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) з підстав, визначених Переліком, зокрема з підстави звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).

Основні принципи та напрями державної політики щодо попередження куріння тютюнових виробів, зниження рівня їх вживання серед населення, обмеження доступу до них дітей, охорони здоров`я населення від шкоди, що завдається їхньому здоров`ю внаслідок розвитку захворювань, інвалідності, а також смертності, спричинених курінням тютюнових виробів чи іншим способом їх вживання. визначено Законом України №2899-IV "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення" (далі - Закон №2899).

Згідно зі статтею 1 Закону №2899, реклама і стимулювання продажу пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, електронних сигарет, заправних контейнерів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, - будь-який вид передачі комерційної інформації, рекомендації або дії, метою, результатом або ймовірним результатом яких прямо чи опосередковано є стимулювання продажу пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, електронних сигарет, заправних контейнерів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, або вживання тютюну.

Частиною 1 статті 16 Закону №2899 встановлено, що забороняються будь-яка реклама та стимулювання продажу тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби, у тому числі:

розміщення інформації про виробника тютюнових виробів та/або тютюнові вироби у місцях, у яких такі вироби реалізуються чи надаються споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, з використанням графічних зображень чи малюнків, кольорових елементів, фонових вставок, відмінних від кольору торговельного обладнання чи оформлення вітрини, рухомих світлових приладів, пристроїв для демонстрації відеороликів, крім одного плаката розміром не більше 40*30 см на одне місце торгівлі, в якому надається текстова інформація, надрукована шрифтом чорного кольору на білому фоні про наявні у продажу тютюнові вироби та ціни на них;

розміщення інформації щодо тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби, у місцях проведення розважальних заходів, у місцях роздрібної торгівлі, на автотранспортних засобах та обладнанні;

Отже, відповідно до вимог частини 1 статті 16 Закону №2899, заборона будь-якої реклами та стимулювання продажу тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби, діє у випадках: розміщення інформації про виробника тютюнових виробів; розміщення інформації про тютюнові вироби у місцях, де ці вироби реалізуються чи надаються споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі; розміщення інформації про тютюнових виробів, у місцях проведення розважальних заходів, у місцях роздрібної торгівлі, на автотранспортних засобах та обладнанні.

Відповідальність за порушення законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення передбачена статтею 20 Закону №2899.

Так, відповідно до статті 20 Закону №2899, за порушення норм цього Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, застосовує фінансові санкції до суб`єктів господарювання у разі порушення вимог статей 16, 16-1 чи 16-2 цього Закону - тридцять тисяч гривень, а в разі повторного протягом року вчинення таких порушень - п`ятдесят тисяч гривень за кожен факт реклами на окремому рекламному носії або кожний окремий захід з метою стимулювання продажу тютюнових виробів, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, електронних сигарет, заправних контейнерів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах.

Згідно зі статтею 1 Закону №2899, реклама і стимулювання продажу тютюну - будь-який вид передачі комерційної інформації, рекомендації або дії, метою, результатом або ймовірним результатом яких прямо чи опосередковано є стимулювання продажу тютюнових виробів або вживання тютюну.

Відповідно до змісту цієї статті, забороняються будь-яка реклама та стимулювання продажу тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби, в тому числі продаж, пропонування для продажу, поставка чи реклама нетютюнових виробів, послуг, реклама або упаковка яких містить напис, малюнок чи будь-яке інше зображення, повідомлення, які повністю або в частині ідентифікуються чи асоціюються з тютюновим виробом, знаком для тютюнових товарів і послуг чи з виробником тютюнових виробів.

Суд зазначає, що законодавством встановлена заборона розміщення у місцях реалізації тютюнових виробів, в тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, саме інформації про такі тютюнові вироби або їх виробників, а не безпосередньо самих виробів, розміщення зразків яких у місцях їх реалізації є однією з обов`язкових вимог правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Як вбачається зі спірної постанови, підставою для притягнення позивача до відповідальності слугувало встановлення, що на стійках торгівельного обладнання в прикасових зонах АЗС, у місцях де реалізуються тютюнові вироби, розміщено 2 (два) рекламних засоби. Перший рекламний засіб: встановлено прямокутний рекламний засіб, в якому розміщено три пачки тютюнових виробів торгової марки "КЕNТ" з використанням графічних зображень чи малюнків, кольорових елементів, фонових вставок, відмінних від кольору торговельного обладнання, з великими цінниками. З лівого боку якого на синьому фоні розміщена упаковка пристрою для споживання тютюнових виробів без їх згорання з написом "Glo" «НYPER AIR 399 грн.". Другий рекламний засіб: встановлено розміщення трьох пачок тютюнових виробів торгової марки "Rothmans" у спеціальній рамці з використанням графічних зображень чи малюнків, кольорових елементів, фонових вставок, відмінних від кольору торговельного обладнання чи оформлення вітрини, що є заходами прямого та непрямого стимулювання продажу тютюнових виробів та вживання тютюну, здійснення реклами (розповсюдження) з продажу тютюнових виробів.

Проте, дослідивши наявні в матеріалах справи копії фотографій /зворот а.с. 146-а.с.147/, що є додатками до акту, судом встановлено, що на останніх зафіксовано наявність в торговому залі АЗС вітрин із тютюновими виробами (пачки сигарет), які реалізується у торговому приміщенні. При цьому, будь-якої інформації, спрямованої на стимулювання продажу тютюну безпосередньо на тютюнових виробах та/або на будь-якому їх упакуванні із наданих до матеріалів справи фото, не вбачається.

Згідно з частиною 7 статті 8 Закону України "Про рекламу" розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, в яких цей товар реалізується чи надається споживачам, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці не вважається рекламою.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Отже, розміщення одиниць тютюнової продукції із відповідним маркуванням у місці, в якому здійснюється реалізація таких виробів, є одним із заходів виконання суб`єктами господарювання вимог законодавства України щодо забезпечення прав споживачів на інформацію про продукцію, не є діями, основною метою яких є стимулювання осіб до вживання тютюнових виробів.

Так, зазначені дії не можуть розглядатись як реклама або стимулювання продажу у розумінні Закону №2899-IV.

Розміщення в торговельному приміщенні вітрин не свідчить про рекламу засобів з тютюновими виробами чи розміщення інформації про тютюнові вироби.

Відповідачем не доведено, що позивач здійснював рекламу тютюнових виробів.

Як встановлено судом позивач здійснював продаж тютюнових виробів, і саме з цією метою товар був виставлений та представлений на вітринах магазину.

Суд вважає, що не можна вважати рекламою та стимулюванням продажу розміщення на вітрині тютюнових виробів, які реалізуються в магазині.

Сукупний аналіз наведених норм права свідчить, що законодавством встановлена заборона розміщення у місцях реалізації тютюнових виробів, в тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, саме інформації про такі тютюнові вироби або їх виробників, а не безпосередньо самих виробів, розміщення зразків яких у місцях їх реалізації є однією з обов`язкових вимог правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Крім того, з огляду на необхідність розміщення тютюнових виробів у місцях їх продажу за видами, класами, сортами розміщення поруч тютюнових виробів однієї марки на окремому прилавку або його частині не може розглядатись як стимулювання продажу відповідного товару.

З огляду на викладене, положення абзаців першого та п`ятого частини 1 статті 16, у системному зв`язку із статями 1 та 13 Закону України "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення", а також статями 8 та 22 Закону України "Про рекламу", заборону стимулювання продажу тютюнових виробів, зокрема у спосіб продажу тютюнових виробів у наборі з будь-якими іншими товарами або послугами, необхідно розуміти так, що такий продаж забороняється у наборі з будь-якими іншими товарами, які не пов`язані з вживанням тютюнових виробів; сам по собі продаж тютюнових виробів або пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння (кальян), якщо такий продаж не передбачає здійснення заходів, визначених частиною першою статті 16 Закону України "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення", не може вважатися стимулюванням продажу тютюнових виробів, оскільки інше тлумачення цієї норми означало б повну заборону продажу тютюнових виробів та, як наслідок, закриття усіх закладів, що спеціалізуються на такому продажі.

Вищевказані правові висновки зазначені Верховним Судом у постанові від 19.01.2023 по справі № 420/2004/22.

Таким чином, розміщення одиниць тютюнової продукції із відповідним маркуванням у місці, в якому здійснюється реалізація таких виробів, є одним із заходів виконання суб`єктами господарювання вимог законодавства України щодо забезпечення прав споживачів на інформацію про продукцію, у зв`язку з чим зазначені дії не можуть розглядатись як реклама або стимулювання продажу у розумінні Закону №2899-IV.

Поряд з цим, чинним законодавством України не встановлено будь-яких обмежень щодо способу, послідовності, кількості та форми розміщення тютюнових виробів у місцях їх продажу, у зв`язку з чим доводи відповідача про стимулювання позивачем придбання споживачами цигарок шляхом особливого їх розміщення у місці продажу не ґрунтуються на діючих нормах законодавства.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач, заперечуючи проти позову, усупереч вимог частини другої статті 77 КАС України, не надав належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості винесеної постанови про накладення штрафу, яка є предметом оскарження позивачем у цій справі.

Зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що постанова Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про накладення стягнень, передбачених статтею 20 Закону України "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення", №26 від 02 травня 2024 року про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" штрафу в розмірі 60000 грн. прийнята відповідачем не на підставі, не у спосіб, що визначені законодавством України, та без урахування усіх обставин, що мають значення для її прийняття, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Таким чином, позов ТОВ "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" обґрунтований та підлягає задоволенню.

Позивачем при зверненні до суду з позовом у цій справі сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН4648 від 24.05.2024 /а.с. 18/ та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України /а.с. 95/.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, при задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн.

Прохальна частина позовної заяви містить клопотання позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн.

Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

У пункті 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Частинами 1, 2, 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частинами 4, 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представництво інтересів позивача ТОВ "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" у цій справі здійснювалось адвокатом Яковенком Д.А. на підставі ордеру на надання ТОВ "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" правничої (правової) допомоги серії АІ №1617527 /а.с. 19/. Адвокат Яковенко Д.А. має право на зайняття адвокатською діяльністю відповідно до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №21/2176, виданого 16.07.2019 /а.с. 20/.

На підтвердження понесених витрат з правничої допомоги позивачем до суду надано: копію договору № 170323 про надання правничої допомоги від 17.03.2023 /а.с. 21-27/, копію додаткової угоди № 1 від 17.03.2023 до договору про надання правничої допомоги № 170323 від 17.03.2023 /а.с. 28-29/, копію додаткової угоди № 2 від 31.12.2023 до договору про надання правничої допомоги №170323 від 17.03.202 /а.с. 30/, копію акту приймання наданих послуг від 20.05.2024 за договором про надання правничої допомоги № 170323 від 17.03.2023 /а.с. 31-32/.

Згідно з пунктом 4.5 договору № 170323 про надання правничої допомоги від 17.03.2023, порядок оплати та вартість кожної послуги за договором визначається сторонами у відповідній додатковій угоді, яка є невід`ємною частиною договору.

Додатковою угодою №1 від 17.03.2023 до договору про надання правничої допомоги №170323 від 17.03.2023 визначено вартість послуг. Так, пунктом 3 додаткової угоди № 1 від 17.03.2023 до договору про надання правничої допомоги № 170323 від 17.03.2023 встановлено, що підготовка та подача позовної заяви до суду становить від 5000 грн. Пунктом 5 додаткової угоди №1 від 17.03.2023 до договору про надання правничої допомоги №170323 від 17.03.2023 визначено, що сплата узгодженої сторонами суми послуг (гонорару) здійснюється замовником в безготівковому порядку шляхом перерахування відповідної суми коштів на розрахунковий рахунок виконавця реквізити якого зазначаються у відповідному рахунку на оплату протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Факт надання ТОВ "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" правничої допомоги за договором підтверджується актом приймання наданих послуг від 20.05.2024 за договором про надання правничої допомоги №170323 від 17.03.2023, у пункті 1 якого зазначено, зокрема: підготовка та подача позовної заяви до суду про визнання протиправною та скасування постанови Держпродспоживслужби в Полтавській області від 02.05.2024 №26 про накладення штрафу в сумі 60000,00 грн.; вартість 5000,00 грн., кількість -1.

Частиною 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 30 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Такі висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 26.01.2023 №280/3242/19 та є більш пізніми ніж ті, на які посилається позивач у своїй заяві.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення "гонорару успіху" у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 26.01.2023 у справі №1740/1900/18.

У пункті 269 Рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Позовна заява підписана та подана до суду адвокатом Яковенком Д.А., як представником позивача.

Водночас, ця справа відноситься до справ незначної складності, що призначена до розгляду та розглянута за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні, тому розмір витрат на правничу допомогу є завищеним щодо відповідача та підлягає зменшенню до 2500 грн.

Керуючись критерієм реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних робіт (наданих послуг), зважаючи на кількість часу, необхідного для виконання відповідних робіт та надання послуг, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи (справа незначної складності), витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, значенню справи для сторони, при задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 132, 134, 139, 229, 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" (проспект Соборності, 15, кабінет 219, м. Київ, 02160, ідентифікаційний код 42547705) до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області (вул. узвіз Воскресенський, 7, м. Полтава, 36020, ідентифікаційний код 40358617) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 02 травня 2024 року №26 про накладення стягнень, передбачених статтею 20 Закону України "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Сич