Справа № 420/735/25
Суддя: Бабенко Д.А.
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/735/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

20 червня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Крани України» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Токмілової Л.М. перебувала справа за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Крани України" до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішенням суду від 16.05.2025 адміністративний позов задоволено:

визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці щодо класифікації товарів від 23.12.2024 №24UA98-КТ;

визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500110/2024/000388, складену Одеською митницею;

стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАНИ УКРАЇНИ» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6056,00 грн.

20 травня 2025 року до суду надійшла заява представника ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ» про ухвалення додаткового судового рішення, в якій представник просить стягнути з відповідачів на користь ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ» судові витрати на правову допомогу у розмірі 20000,00 (двадцять тисяч) грн.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, головуючим суддею у справі №420/735/25 призначено суддю Токмілову Л.М.

Згідно з Розпорядженням про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи від 29.05.2025 №218, у зв`язку із перебуванням головуючого судді Токмілової Л.М. з 20.05.2025 у довготривалій соціальній відпустці, що підтверджується даними табелю обліку робочого часу та службовою запискою начальника відділу управління персоналом Одеського окружного адміністративного суду від 21.05.2025, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 420/735/25.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2025, у справі №420/735/25 призначено головуючого суддю Бабенка Д.А.

Згідно з ст.35 КАС України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи. У разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Розглядаючи заяву представника ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ» про ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає таке.

Так, представник позивача зазначає, що у позовній заяві до складу судових витрат включено витрати на професійну правничу допомогу орієнтованим розміром 20 000 грн, тому надано додаткові докази на підтвердження розміру фактично понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн.

21 травня 2025 року від представника Одеської митниці надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС».

В означеному клопотанні представник Головного управління ДПС в Одеській області зазначає, що Головне управління ДПС в Одеській області, ДПС України не погоджуються із заявленою сумою витрат на професійну правничу допомогу.

Як зазначає представник Одеської митниці, гонорар представника позивача за надану правову допомогу у розмірі 20000,00 грн. становить 6,60 прожиткових мінімумів на працездатних осіб з 1 січня 2025 року, або 2,5 мінімальні заробітні плати у місячному розмірі, або мінімальну заробітну плату у погодинному розмірі за 416,6 годин роботи. Отже, гонорар представника позивача за надану правову допомогу в суді у розмірі 20000,00 грн. є завищеним, становить надмірний тягар для відповідача, стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає вищевказаним критеріям розумності, співрозмірності.

З огляду на вказане, представник відповідача просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу у справі № 420/735/25 за позовом ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ» до Одеської митниці.

Вивчивши подану заяву про ухвалення додаткового судового рішення, дослідивши матеріали справи в частині, що стосуються поданої заяви, суд виходить з такого.

Відповідно до частин 1, 2 статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст.252 КАС України).

Враховуючи, що справа №420/735/25 розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, то судом розглянуто заяву про ухвалення додаткового рішення у письмовому провадженні.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1,2 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.

Частинами 4-7 ст.134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року по справі №826/841/17 Верховний Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

На підтвердження розміру витрат зі сплати професійної правничої допомоги у зв`язку з розглядом даної справи до суду надані копії документів, укладених між ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ» та адвокатом Сторожуком Д.І., а саме: договір про надання правової (правничої) допомоги №102 від 20.12.2024, додаткова угода №3 від 27.12.2024 до договору про надання правової (правничої) допомоги №102 від 20.12.2024, розрахунок часу і перелік видів правової (правничої) допомоги (обсяг наданих послуг) наданих клієнту від 19.05.2025.

Відповідно з п.2.1.1 договору, адвокат зобов`язується належним чином і в повному обсязі надавати вказані в п. 1 та п. 1.2 даного Договору та у додаткових угодах правову (правничу) допомогу.

Згідно з п. 2.1.2. договору, адвокат зобов`язується надавати Клієнту відповідно до завдання-доручення останнього усні та письмові юридичні консультації щодо предмету даного Договору.

Відповідно до п. 3.1. договору, Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату вартість послуг адвоката (гонорар), що надаються у порядку та строки, визначені у додаткових угодах (замовленнях), які є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з п.3.2. договору, додаткові витрати, що відповідно до завдання-доручення, що не були включені до загальної вартості юридичних послуг згідно Договору сплачуються Клієнтом на підставі окремих додаткових угод.

Як вбачається з п. 1 Додаткової угоди №3 від 27.12.2024 до договору про надання правової (правничої) допомоги №102 від 20.12.2024, Клієнт на підставі Договору №102 про надання правової (правничої) допомоги від 20 грудня 2022 року доручає Адвокату здійснити наступні види правової (правничої) допомоги (послуги) у суді першої інстанції (Одеський окружний адміністративний суд):

1.1. провести усну консультацію, вивчення документів, узгодження правової позиції по справі щодо визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці про визначення коду товарів від 23.12.2024 №24UA98-КТ; визнання протиправною та скасування картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500110/2024/000388, оформлену Одеською митницею;

1.2. підготовка позову та доказової бази та подання позову до суду;

1.3. участь у судових засіданнях по справі;

1.4. вивчення інших процесуальних дій по справі необхідних для захисту праві та інтересів Клієнта, в тому числі складання та подання до суду процесуальних документів, у разі такої необхідності.

Відповідно до п. 2 вказаної Додаткової угоди, Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату вартість послуг адвоката (гонорар), що надається у розмірі 20000 (двадцять тисяч гривень), що є фіксованою платою, яка не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, у наступному порядку протягом 15 робочих днів з дня проголошення рішення Одеського окружного адміністративного суду.

19.05.2025 року адвокатом Сторожуком Дмитром Івановичем складено Розрахунок часу і перелік видів правової (правничої) допомоги (обсяг наданих послуг) наданих клієнту, що включає:

1. усна консультація, вивчення документів, узгодження правової позиції;

2. складання та подання позовної заяви;

3. складання та подання відповідних процесуальних документів по справі №420/735/25.

Вартість послуг складала 20000 (двадцять тисяч) гривень.

Окрім того, як вбачається з вказаного Розрахунку, згідно п. 2 додатку №3 до Договору №102 від 20.12.2022 р., Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату вартість послуг адвоката (гонорар), що надається у розмірі 20000 грн, є фіксованою платою, яка не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, у наступному порядку протягом 15 робочих днів з дня проголошення рішення Одеського окружного адміністративного суду.

Даний розрахунок є одночасно актом передачі-приймання виконаних послуг.

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Дослідивши зміст наданих адвокатом доказів, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд дійшов висновку, що розмір витрат на правничу допомогу не є обґрунтованим та пропорційним до об`єму наданих послуг, заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000 грн є завищеними, з огляду на таке.

Згідно з ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підставі ч.5 ст.242 КАС України, суд вважає необхідним врахувати такі висновки Верховного Суду.

Так, у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі №826/841/17 Верховний Суд дійшов правового висновку, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року по справі №826/841/17 Верховний Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Таким чином витрати на правничу допомогу мають бути фактичними в розрізі реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а їх розмір повинен бути обґрунтований та документально підтверджений.

Верховний Суд в постанові від 11 березня 2025 року по справі №260/4202/24 зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Наведене вище дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалено судове рішення, має право на відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, у разі, якщо доведено, що останні були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

В постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Вказана позиція підтримана Верховним Судом в постановах від 01 червня 2022 року по справі № 910/1929/19, від 18 травня 2022 року по справі № 911/1825/20, від 23 лютого 2022 року по справі № 914/653/21, від 15 червня 2021 року по справі № 912/1025/20, від 24 грудня 2024 року по справі № 380/25725/21.

Оцінюючи загальний обсяг наданих послуг та заявлений розмір гонорару, суд, зокрема зазначає, що вказана справа не відноситься до складних справ, розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в матеріалах справи документами, підготовка документів в цій справі не потребує великої кількості часу.

При цьому, особа може сплатити адвокату в якості гонорару будь-яку суму, але відшкодуванню за нормами КАС України підлягають лише ті витрати на професійну правничу допомогу, які є реальними, необхідними, фактичними та доведеними належними доказами.

Враховуючи фактичний об`єм наданих послуг з правничої допомоги, в розрізі критеріїв їх реальності та необхідності, суд дійшов висновку, що співмірним розміром судових витрат пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу є 5000 грн, які необхідно стягнути з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань, оскільки рішенням цього суб`єкта владних повноважень порушені права та інтереси позивача, про що ухвалити додаткове рішення по справі №420/735/25.

Керуючись ст.132, 137, 139, 243, 246, 252, 255, 293, 295 КАС України суд

ВИРІШИВ :

Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «КРАНИ УКРАЇНИ» (вул. Теплична, 1, смт. Авангард, Овідіопольський район, Одеська область, 67806, ) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу(вх.№49333/25 від 20.05.2025) - задовольнити частково.

Стягнути з Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21А, м. Одеса, Одеська обл., 65078, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КРАНИ УКРАЇНИ» (вул. Теплична, 1, смт. Авангард, Овідіопольський район, Одеська область, 67806, ) витрати зі сплати професійної правничої допомоги у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Дмитро БАБЕНКО