Справа № 160/24092/24
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),
суддів: Олефіренко Н.А., Дурасової Ю.В.,
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерні світлотехнічні технології до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №37 від 19.07.2024р. задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровські області про накладення штрафу від 19.07.2024р. №37 у сумі 170 000 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерні світлотехнічні технології судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2025р. апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області залишино без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 р. залишино без змін.

07.05. 2025р. представником позивача Ромасько Євгеном Валерійовичем подано заяву про ухвалення додаткового рішення з питань розподілу судових витрат, а, саме, витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15000 грн.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви, заперечення на неї, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вона підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 року у справі № 810/3806/18, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до суду було надано:

- договір про надання правових (юридичних) послуг №ПД-23 від 23.05.2024р.;

- завдання №31 від 18.04.2025р. до договору про надання правових (юридичних)

послуг №ПД-23 від 23.05.2024р.;

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №31/ПД-23 від 07.05.2025р.;

- ордер на надання правничої (правової) допомоги №1161102 від 05.09.2024р.

Перевіривши зміст наданих документів, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу за вказані послуги вартістю 15000 грн. є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, з урахуванням часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), а тому розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню позивачу, на переконання колегії суддів, становить 2000 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для стягнення витрат позивача на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області в розмірі 2 000 грн .

Керуючись статтями 243, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерні світлотехнічні технології про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області (490006, м. Дніпро, вул.Філософська, буд. 39А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерні світлотехнічні технології (49044, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд.18, ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Н.А. Олефіренко

суддя Ю. В. Дурасова