Справа № 500/5212/24
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 червня 2025 року

м. Київ

справа №500/5212/24

адміністративне провадження №К/990/22238/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів: Жука А.В., Радишевської О.Р.,

перевірив касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Нагалки Ярослава Ярославовича на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення Тернопільської обласної ради від 01 серпня 2024 року №1049 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади голови Тернопільської обласної ради сьомого скликання», поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Тернопільської обласної ради (далі - Тернопільська ОР), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської ОР сьомого скликання від 01 серпня 2024 року №1049 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади голови Тернопільської обласної ради сьомого скликання»; поновити на посаді голови Тернопільської ОР сьомого скликання з 27 жовтня 2023 року; стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 02 серпня 2024 року по дату прийняття судом рішення у даній справі; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та в частині стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу у межах суми за один місяць відповідно до статті 371 КАС України.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024, ухваленим в порядку загального позовного провадження та залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року, відмовлено в позові.

23 травня 2025 року безпосередньо до Верховного Суду представник позивача подав касаційну скаргу на судові рішення у цій справі.

У зв`язку з перебуванням у відпустах судді - доповідача Уханенка С.А. у період з 02 червня 2025 року по 13 червня 2025 року включно, судді Жука А.В., який входить до складу колегії, у період з 11 червня 2025 року по 18 червня 2025 року, та у зв`язку з перебуванням у відрядженні судді Радишеської О.Р., яка входить до складу колегії, у період з 09 червня 2025 року по 17 червня 2025 року включно подана касаційна скарга вирішується колегією суддів у перший робочий день після виходу суддів з відпусток та повернення з відрядження.

Так, предметом спору у цій справі є правомірність звільнення позивача з посади голови Тернопільської обласної ради сьомого скликання.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.

Оскаржуючи судові рішення, заявник касаційної скарги посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що суди попередніх інстанцій не врахували висновки Верховного Суду, які викладені у постановах від 27 січня 2022 року у справі № 120/2911/19-а, від 14 березня 2024 року у справі № 640/16392/20, від 16 лютого 2024 року у справі № 947/7076/22, від 06 жовтня 2022 року у справі № 440/4314/21, від 23 лютого 2023 року у справі № 340/2274/22, від 16 листопада 2022 року у справі № 709/1465/19, від 26 лютого 2020 року у справі № 702/725/17, від 06 грудня 2018 року у справі № 465/4679/16, від 08 травня 2024 року у справі № 401/1203/22, від 26 травня 2022 року у справі № 640/4699/20, від 04 червня 2020 року у справі № 802/1463/18-а, від 24 листопада 2022 року у справі № 160/7757/21, від 14 листопада 2024 року у справі № 380/16131/21, від 06 лютого 2019 року у справі № 309/2606/17, від 18 липня 2018 року у справі № 320/11318/14-а, від 04 квітня 2018 року у справі № 664/180/16-а.

Верховний Суд зазначає, що відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України можливе за умови зазначення у касаційній скарзі норми права щодо якої Верховним Судом висловлена правова позиція, подібність правовідносин та обґрунтування у чому саме полягає неправильне застосування судами цієї норми, з урахуванням обставин, установлених судами у цій справі.

Водночас аргументи скаржника зводяться лише до зазначення постанов Верховного Суду, проте не обґрунтовано подібності правовідносин, а також не зазначено неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, сутність такого неправильного застосування та суперечливість такого застосування позиції Верховного Суду.

Отже, в касаційній скарзі представник позивача конкретну норму, щодо якої викладені висновки Верховного Суду, не зазначив та не обґрунтував подібність правовідносин у цій справі та у справах, на які він посилається, що з огляду на це, не може вважатися належним обґрунтуванням касаційного оскарження, передбаченого пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Відтак, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Разом з цим скаржник посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування частини десятої статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21 травня 1997 року (під час дії воєнного стану) (далі - Закон № 280/97-ВР) у подібних правовідносинах.

Вирішуючи питання відкриття касаційного оскарження з вказаної підстави, Суд виходить з наступного.

Так, за приписами частини четвертої статті 328 КАС України оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 цієї норми КАС України вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а й визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду та який вплив такий висновок буде мати для вирішення спору по суті.

Проаналізувавши доводи заявника, Суд доходить висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження за пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки скаржник лише послався на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування частини десятої статті 46 Закону№ 280/97-ВР, проте не указав у касаційній скарзі належної аргументації як саме такий висновок щодо указаної норми може вплинути на вирішення подібних спорів у інших справах, враховуючи те, що аналіз (не)дотримання суб`єктом владних повноважень цієї норми здійснювався судами попередніх інстанцій у кореляції з регламентом Тернопільської обласної ради сьомого скликання, тобто в цьому випадку має місце обставини, установлених судами у цій справі, які своєю чергою мають індивідуальні ознаки, характерні виключно для цих правовідносин.

Разом з цим в обґрунтування цієї підстави касаційного оскарження скаржник також, зокрема, зазначає, що: «Про обов`язок ради дотримуватись вимог ч. 10 ст. 46 Закону № 280/97-ВР Верховний Суд наголошував в постанові від 30.01.2020 у справі № 823/1365/18. Також, Верховний Суд в постанові від 04.06.2020 у справі № 802/1463/18-а зазначив, що про розгляд питання про припинення повноважень голови ради має бути відомо особі, повноважень якої воно стосувалося, тобто голові ради.».

Водночас доводи скаржника, які викладені в обґрунтування в цій частині касаційної скарги щодо наявності підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, радше зводяться до неврахування судами попередніх інстанцій правової позиції, яка сформована Верховним Судом, щодо, як вказує скаржник, дотримання вимог частини десятої статті 46 Закону № 280/97-ВР, що своєю чергою не відповідає процесуальним вимогам в обґрунтування відкриття касаційного провадження саме на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Насамкінець скаржник посилається на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України у взаємозв`язку з пунктом 5 частини третьої статті 353 КАС України.

Так, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, якщо судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені в судовому рішенні.

В обґрунтування цієї касаційної скарги скаржник зазначає таке: « 16.04.2025 Восьмими апеляційним адміністративним судом у складі Головуючого судді Обрізко І.М., суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І. прийнято постанову (вступну та резолютивну частину) у справі № 500/5212/24. Однак, 25.04.2025 постанову від 16.04.2025 у справі № 500/5212/24 підписано тільки Головуючим суддею Обрізко І.М. о 14 год. 43 хв. 22 сек. та суддею Іщук Л.П. о 15 год. 17 хв. 41 сек. (що підтверджується відповідним протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису), оскільки суддя Шинкар Т.І. перебувала 25.04.2025 у відпустці (що підтверджується Звітом про автоматизований розподіл за 25.04.2025 у Восьмому апеляційному адміністративному суді, за яким суддю Шинкар Т.І. виключено з автоматизованого розподілу у зв`язку з відпусткою). Тобто, 25.04.2025 суддя Восьмого апеляційного адміністративного суду Шинкар Т.І. не могла підписати ні письмовий, ні електронний примірник оскаржуваної постанови. В той же час, суддею Шинкар Т.І. електронний примірник постанови від 16.04.2025 у справі № 500/5212/24 підписано 29.04.2025 о 10 год. 59 хв. 03 сек. (що також підтверджується відповідним протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису).»

Скаржник вказує, що постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року у справі № 500/5212/24 не відповідає вимогам частинам першої та четвертої статті 241 КАС України; частинам першої-третьої, десятої статті 243 КАС України та пункту 1 розділу ІІ Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя № 1200/0/15-18 від 19 квітня 2018 року, оскільки повний текст вказаної постанови не був підписаний усім складом суду у день його складення.

Отже, обґрунтування скаржника щодо наявності підстави для касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України у взаємозв`язку з пунктом 5 частини третьої статті 353 КАС України, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.

Ураховуючи доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328 - 330, 334, 335, 338 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Нагалки Ярослава Ярославовича на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення Тернопільської обласної ради від 01 серпня 2024 року №1049 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади голови Тернопільської обласної ради сьомого скликання», поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

2. Витребувати справу №500/5212/24 із Тернопільського окружного адміністративного суду.

3. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

4. Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: О.Р. Радишевська

А.В. Жук