Справа № 296/4595/25
Суддя: Пилипюк Л. М.
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/4595/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 рокум.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі головуючої судді Пилипюк Л. М., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

29 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до Управління патрульної поліції в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії. Позовна заява подана представником позивача - адвокатом Ткачуком В. В. через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд».

Позов обґрунтовано тим, що 07 грудня 2024 року в місті Житомирі, на перехресті вулиць Павла Сингаївського та Вітрука відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю водія транспортного засобу Fiat 500L, номерний знак НОМЕР_1 , - ОСОБА_1 та водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом Seat Altea XL, номерний знак НОМЕР_2 . На переконання позивача головною причиною дорожньо-транспортної пригоди стало те, що водій ОСОБА_2 здійснив неконтрольований та небезпечний маневр випередження праворуч через заїзний карман для посадки і висадки пасажирів (який не передбачає рух транспортних засобів) і вже фактично з вулиці Павла Сингаївського (другорядна дорога) ОСОБА_2 виїхав на головну дорогу (вул. Вітрука), де завершувала проїзд водій ОСОБА_1 , керуючи т.з. Fiat 500L н.з. НОМЕР_1 . Саме порушення правил дорожнього руху ОСОБА_2 мало наслідком зіткнення автомобілів, адже заїзний карман не передбачає можливості руху транспортних засобів і не відноситься до елементів проїзної частини відповідно до встановлених норм та на який знак 2.3 «Головна дорога» не поширює свою дію.

Вказані вище обставини поліцейські УПП в Житомирській області не врахували, внаслідок чого неправильно оформили матеріали по дорожньо-транспортній пригоді, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не склали. Натомість поліцейський УПП в Житомирській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 190914 від 07 грудня 2024 рок відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що ОСОБА_2 рухався прямо (по головній дорозі), не змінюючи напрямку руху, що не відповідає дійсним обставинам. Відеореєсратором позивача зафіксовано, що ОСОБА_2 рухався по заїзному карману і виїжджав на головну дорогу по вул. Вітрука. Викопіюванням зі схеми організації дорожнього руху по вул. Вітрука підтверджено, що на місці дорожньо-транспортної пригоди є дві смуги для руху транспортних засобів, наявний карман для посадки та висадки пасажирів громадського транспорту, який не являється смугою для руху автомобіля та веде на тротуар в місці примикання по вул. Павла Сингаївського. Крім того, представники відповідача неправильно склали схему місця ДТП. На схемі дорожньо-транспортної пригоди не відображено сталі орієнтири, транспортні засоби, які причетні до пригоди, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини, сліди гамівного шляху та ін. На схемі ДТП зображені три смуги руху, які одразу після перехрестя переходять у дві смуги. Рух транспортного засобу ОСОБА_2 показано в крайній лівій смузі, хоча фактично він рухався з «карману», призначеного для посадки та висадки пасажирів. «Карман» на схемі ДТП не відображений.

Представник позивача зазначає, що поліцейські УПП в Житомирській області проявили протиправну бездіяльність, належним чином не оформили.

На підставі наведеного ОСОБА_1 на вирішення суду заявляє такі вимоги: 1) визнати протиправною бездіяльність поліцейських УПП в Житомирській області ДПП в частині недотримання розділу ІХ наказу МВС України 07.11.2015 № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП» під час оформлення події, яка мала місце 07 грудня 2024 року в м. Житомирі, на перехресті вул. Павла Сингаївського, 1 вул. Вітрука; 2) зобов`язати УПП в Житомирській області ДПП скласти протокол про адміністративне правопорушення на водія транспортного засобу Seat Altea XL, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 для встановлення ступеню його вини у судовому порядку, під час ДТП, яка мала місце 07 грудня 2024 року в м. Житомирі, на перехресті вул. Павла Сингаївського, 1 та вул. Вітрука.

Ухвалою судді Корольовсього районного суду м. Житомира від 02 травня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та постановлено судовий розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

16 травня 2025 року до Корольовського районного суду м. Житомира від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи вимоги позову, представник відповідача зазначає, що відповідно до фабули протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№190914 водій ОСОБА_1 07 грудня 2024 року о 15 год. 25 хв., керуючи транспортним засобом Fiat 500L, номерний знак НОМЕР_1 , рухалась по другорядній дорозі по вул. Шевченка у напрямку вул. Павла Сингаївського, при виїзді на головну дорогу вул. Вітрука не надала перевагу у русі транспортному засобу Seat Altea XL, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався прямо не змінюючи напрям руху (по головній дорозі), в результаті чого сталося зіткнення. Таким чином, водій ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 16.11 Правил дорожнього руху. На спростування аргументів позову представник відповідача зазначає, що нормами КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не передбачено складання протоколу про адміністративне правопорушення за заявою одного з учасників ДТП після вжитих заходів об`єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та після винесення судом рішення, якщо у цьому рішенні немає відповідної вказівки суду. Дана правова позиція висловлена в аналогічних правовідносинах. Представник відповідача звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення по факту порушення правил дорожнього руху була розглянута, тобто схеми ДТП, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення осіб, вже були предметом оцінки суду. Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 21 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні 07 грудня 2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови суду встановлено, що судом було надано належну оцінку матеріалам справи, а саме: схемі місця ДТП, поясненням учасників, відеозапису з автомобільного відеореєстратора, доданого адвокатом Ткачуком В.В., та дійшов висновку про недотримання водієм ОСОБА_1 пункту 16.11 ПДР України та наявності у діях останньої складу адміністративного правопорушення. Таким чином працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення здійснювали не публічно-владні управлінські повноваження, а процесуальні дії, оцінка яким надається під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 20 травня 2025 року повернуто без розгляду клопотання представника відповідача Управління патрульної поліції в Житомирській області про зупинення провадження у справі.

Дослідивши наявні в справі докази, враховуючи доводи та аргументи сторін, суд установив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Суд установив, що 07 грудня 2024 року о 15 год. 25 хв. в місті Житомирі, на перехресті вул. Павла Сингаївського, 1 та вул. Вітрука відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю водія транспортного засобу Fiat 500L, номерний знак НОМЕР_1 , - ОСОБА_1 та водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом Seat Altea XL, номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 190914 від 07 грудня 2024 року, який складений інспектором Управління патрульної поліції в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Вельмою О. С., водій ОСОБА_1 07 грудня 2024 року о 15 год 25 хв в м. Житомирі, вул. Павла Сингаївського, 1, керуючи автомобілем Fiat 500L, державний номерний знак НОМЕР_1 , по другорядній дорозі вул. Шевченка в напрямку вул. Павла Сингаївського, при виїзді на головну дорогу вул. Вітрука не надала перевагу в русі транспортному засобу Seat Altea XL, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався прямо, не змінюючи напрямку руху (по головній дорозі прямо), внаслідок чого сталося зіткнення.

Постановою Корольовського районного суду міста Житомира від 21 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 12 червня 2025 року апеляційну скаргу адвоката Ткачука В. В., який діяв в інтересах ОСОБА_1 , залишено без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 21 січня 2025 року залишено без змін.

Ухвалюючи вказану постанову, апеляційний суд дослідив та надав оцінку наявним у справі доказам, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 190914 від 07 грудня 2024 року; схемі місця ДТП від 07 грудня 2024 року; письмовим пояснення ОСОБА_1 від 07 грудня 2024 року; письмовим поясненням ОСОБА_2 від 07 грудня 2024 року; рапорту інспектора взводу №1 роти №4 БУПП в Житомирській області ДПП старшого лейтенанта поліції О. Вельми від 07 грудня 2024 року; відеозапису з відеореєстратора.

Суд апеляційної інстанції, надаючи оцінку аргументам апеляційної скарги також зазначив про безпідставність аргументів сторони захисту про те, що транспортний засіб Seat виїхав із заїзного «карману» для громадського транспорту, оскільки така обставина не спростовує факту порушення вимог пункту 16.11 ПДР України водієм ОСОБА_1 . Відповідно до ПДР, водій, який виїжджає з другорядної дороги на нерегульоване перехрестя, зобов`язаний надати дорогу транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі, незалежно від того, з якого конкретного місця вони почали рух, якщо вони вже перебувають на головній дорозі та здійснюють перетин перехрестя. Факт того, що інший транспортний засіб рухався по головній дорозі в напрямку прямо, підтверджується, зокрема, відеозаписом з реєстратора. Водій ОСОБА_1 , здійснюючи виїзд з другорядної дороги, повинна була переконатися, що цей маневр буде безпечним і не створить перешкод транспортним засобам, що мають перевагу.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 вважає, що інспектори УПП в Житомирській області належним чином не оцінили обставин дорожньо-транспортної пригоди та допустили протиправну бездіяльність, оскільки не склали протокол про адміністративне правопорушення відносно іншого водія ОСОБА_2 .

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами ч. 5 ст. 160 КАС України право оскаржити рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень мають особи, права, свободи та інтереси яких відповідні рішення, дії чи бездіяльність порушують.

Стаття 286 КАС України, встановлює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Складання протоколу, схеми дорожньо-транспортної пригоди є процесуальними діями суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами або представниками громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з п. 1 частини першої ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції.

Відповідно до частини першої ст. 221 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пункт 5 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395): у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 Розділу IX Інструкції, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП (додаток 7), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, схема місця ДТП, є доказами в розумінні Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, відповідно до приписів ст. ст. 221 та 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, саме суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення належить виключне повноваження щодо встановлення правильності і обґрунтованості складання працівником Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення та підстави для адміністративної відповідальності винної особи.

Суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення також належить виключне повноваження щодо оцінки доказів, на підставі яких притягується особа до адміністративної відповідальності на відміну від суду, який розглядає спір в порядку, передбаченому КАС України щодо правомірності дій працівника поліції по оформленню ДТП. При цьому позивач не була позбавлена можливості надати суду свої доводи та міркування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Правова позиція в аналогічних правовідносинах викладена Верховним Судом у постанові від 17 липня 2018 року у справі № 554/1334/17:

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні й конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Основного Закону України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобою мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

За змістом частини третьої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захисту спосіб, визначений в цій статті.

Стосовно «порушеного права», за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 це поняття, яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Стосовно поняття «охоронюваний законом інтерес» в тому ж Рішенні Конституційного Суду України вказано, що воно означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Необхідно зазначити, що в цій справі, обраний позивачем спосіб захисту, як оскарження бездіяльності управління патрульної поліції щодо відмови скласти протокол про адміністративне правопорушення та зобов`язання його скласти протокол про адміністративне правопорушення з метою притягнення до адміністративної відповідальності іншу особу, не створить для позивача жодних юридичних прав та/чи обов`язків.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду в справах №554/1334/17, №363/3888/17 та №826/3585/18.

Крім того, справа про адміністративне правопорушення по факту скоєння порушення Правил дорожнього руху була розглянута, тобто схеми ДТП, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення осіб, вже були предметом оцінки суду та з цього питання прийняте судове рішення, яке набрало законної сили.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року, прийнятій за наслідками розгляду справи №712/7385/17 про визнання протиправними дій щодо незаконного складення протоколу про адміністративне правопорушення, вказала на те, що оскільки дії відповідачів щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення без ухвалення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не породжують правових наслідків для особи та не порушують його права, то вони окремо від постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності не оскаржуються.

Також слід зазначити, що відповідно до пункту сьомого ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті, що не включає в себе ст. 124 КУпАП.

Повторне складення протоколу про адміністративне правопорушення у тотожній справі не можливе, оскільки компетентним органом уже прийнято рішення по цій справі, яке набрало законної сили. Дорожньо-транспортна подія сталася 07 грудня 2024 року, отже термін накладення стягнення у даній справі сплив.

Таким чином, повторна фіксація події, зазначеної у позовній заяві не передбачена нормами чинного законодавства, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. п.1 ч.1 ст.20, 44, 77, 242, 246, 257-262, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 23 червня 2025 року.

Суддя Корольовського районного суду

міста Житомира Лілія ПИЛИПЮК