Справа № 208/7358/25
Суддя: Похваліта С. М.
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 208/7358/25
провадження № 2-а/208/117/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Шабельника Р.М., представника позивача - Берковської Л.Г., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача Терещенко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янському заяву адвоката Терещенко Д.В., який дії в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Похвалітої С.М.,-

в с т а н о в и в:

До Заводського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області надійшла позовна заява відділу №14 у місті Кам`янському Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області до ОСОБА_2 , про продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Під час розгляду позовної заяви від адвоката Терещенко Д.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Похвалітої С.М.

Заява вмотивована тим, що 06.06.2025 система авторозподілу суду визначила для розгляду справи суддю Кузнєцову А. С. 10.06.2025 даною суддею було постановлено ухвалу про самовідвід.

Самовідвід вмотивовано тим, що "Так, при попередньому розгляді позову Відділу № 14 у місті Кам`янському Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області до громадянки Грузії ОСОБА_1 в кінцевому рішенні судом була дана оцінка діям позивача відносно відповідача, а тому при розгляді аналогічного позову, суд не може відійти від раніше занятої позиції стосовно правовідносин сторін, що склалися із зазначеного питання, так як в якості доказів по справі надано аналогічні попередньому позову документи. Наведені обставини безсумнівно можуть викликати у стороннього спостерігача сумніви у неупередженості та об`єктивності судді Кузнєцової А. С.

Після заявленого самовідводу здійснено повторний розподіл справи між суддями, за результатами якого головуючою по справі визначено суддю Заводського районного суду міста Кам`янського Похваліту С.М. В той же час, суддя Похваліта С.М. розглядала справу № 208/5539/24 між тими самими сторонами та аналогічним предметом спору. Матеріали справи громадянки Грузії ОСОБА_2 з тих пір не поповнені новими даними з боку позивача. Тоді, суд під головуванням судді Похваліти С.М. виніс рішення не на користь відповідачки. Станом на зараз дана справа знаходиться на розгляді Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду.

Керуючись логікою судді Кузнєцової А.С. при заявлені самовідводу, сторона відповідача заявляє відвід і судді Похваліті С.М., оскільки ситуація самовідводу судді Кузнєцової А.С. є аналогічною із ситуацією розгляду справи суддею Похваліта С.М. після розгляду нею ж аналогічної справи 19.06.2024 року. Отже, з огляду на зазначені обставини, у сторони відповідача по справі існують об`єктивні та суб`єктивні підстави сумніву в неупередженості судді Похвалітої С.М. Рішення судді є прогнозованим для відповідача з огляду на попереднє рішення цієї ж судді.

Адвокат Терещенко Д.В., та відповідач ОСОБА_1 , в судовому засіданні підтримали заяву про відвід.

Представник позивача - Берковська Л.Г. в судовому засіданні зазначила, що відсутні підстави для відводу.

Вислухавши представників сторін, відповідача, вивчивши матеріали адміністративної справи, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Разом з цим, суд зауважує, що відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" (безсторонність) судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

- "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення.

Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі "Мироненко і Мартенко проти України", "Олександр Волков проти України").

У висновку №3 (2002) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи підкреслюється, що мета, для досягнення якої повноваження надані суддям, - дати їм можливість здійснювати правосуддя шляхом застосування закону, забезпечуючи право кожної людини реалізовувати належні йому права та/або законні інтереси, яких вона була або може бути несправедливо позбавлена.

Отже, прийняття процесуальних актів, а також дії суду під час розгляду справи належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України.

Позасудовий порядок оскарження дій чи актів, що стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Правову оцінку дій суду під час розгляду справи, перевірку законності та обґрунтованості прийнятих судових рішень має виключно відповідний суд згідно з процесуальним законодавством в межах провадження відповідної справи.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Разом з тим, необхідно зауважити, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість.

Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Враховуючи викладене, заявлений відвід має бути вмотивований, тобто містити відповідні аргументи та докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Однак подана заява представника відповідача Терещенко Д.В. таких аргументів та доказів не містить, а посилання на те, що рішення на його думку є прогнозованим для відповідача з огляду на те, що суддєю розглядалась вже аналогічна справа, є безпідставними.

При цьому, не можуть бути підставами для відводу судді дії суду під час розгляду справи, заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами чи процесуальні рішення судді під час здійснення правосуддя.

Згідно п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів, при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір`ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довір`я до незалежної судової влади буде підірвано.

За змістом ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді останній заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказував, що справедливими в розумінні ст. 6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до частини 12 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала про відмову в задоволенні заяви про відвід окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 36, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву адвоката Терещенко Д.В., який дії в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Похвалітої С.М. у справі № 208/7358/25 за позовною заявою відділу №14 у місті Кам`янському Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області до ОСОБА_2 , про продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. М. Похваліта