Справа № 320/15546/23
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Естрелла-Авто» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Естрелла-Авто» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві та Державної податкової служби України, у якому просило суд:

- визнати протиправними та скасувати Рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області №8450439/43724132 від 17 березня 2023 року, №8450440/43724132 від 17 березня 2023 року, №8450438/43724132 від 17 березня 2023 року, №8432608/43724132 від 15 березня 2023 року;

- зобов?язати відповідача-2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних днем фактичного подання податкові накладні №7 від 3 березня 2023 року, №10 від 9 березня 2023 року, №11 від 9 березня 2023 року та №24 від 23 лютого 2023 року.

Позов мотивовано тим, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем-1 безпідставно, оскільки позивачем подано письмові пояснення щодо господарських операцій, які стали передумовою для складення податкової накладної, реєстрація якої зупинена, а також копій документів на її підтвердження відповідно до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1165 від 11 грудня 2019 року. Однак, подані пояснення та документи не були прийняті контролюючим органом до уваги. До того ж, рішення не містять конкретної інформації щодо підстав їх прийняття, не наведено жодної інформації щодо причин та підстав для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року задоволено адміністративний позов.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління Державної податкової служби у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження на 18.06.2025.

24.04.2025, під № 9214 до суду від сторони позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між ПП «Естрелла-Авто» (як виконавцем) та ТОВ "Асстра Україна" (як Замовником) було укладено Договір про надання транспортно-експедиційних та транспортних послуг у міжнародному автомобільному сполученні №AUP 023-01.23 від 16.02.2023, відповідно до якого, Виконавець бере на себе зобов?язання перевезти або організувати перевезення ввіреного йому Замовником (або його контрагентом-клієнтом) вантаж до пункту призначення та передати його особі уповноваженій на отримання вантажу, а Замовник зобов?язується сплатити встановлену за організацію та перевезення плату.

Керуючись умовами договору замовником 28.02.2023 виставлено транспортне замовлення №73.

Актом надання послуг №43 від 03.03.2023 підтверджується, що Перевізником (ПП «Естрелла-Авто») було виконано Замовнику (ТОВ «Асстра Україна») наступні роботи (надано такі послуги): 1.Транспортні послуги Гдиня-Ягодин авто DAF KA2432H0/АА6652Хг; 2.Транспортні послуги Ягодин-Фастів авто DAF KA2432H0/AA6652XF; 3.Штрафні санкції за ненормований простій. Загальна вартість послуг склала 133 234,01 грн. Окрім акта, надання послуг підтверджується також CMR-накладною №28022432. 03 березня 2023 року Перевізником було виставлено Замовнику рахунок на оплату.

За результатами зазначеної фінансово-господарської діяльності, Відповідно до вимог Податкового кодексу України, Позивачем складено податкові накладні №7 від 3 березня 2023 року, №10 від 9 березня 2023 року, №11 від 9 березня 2023 року та №24 від 23 лютого 2023 року, та направлено її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Позивач отримав квитанції про реєстрацію податкової накладних/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних в ЄРПН, в якій вказано результат обробки: «ДОКУМЕНТ ЗБЕРЕЖЕНО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА».

Позивач подав Повідомлення про надання пояснень та копій щодо податкових накладних /рахунків коригування, реєстрацію яких зупинене №1 з додатками: копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних №7 від 3 березня 2023 року, №10 від 9 березня 2023 року, №11 від 9 березня 2023 року та №24 від 23 лютого 2023 року, для розгляду питання прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі.

Розглянувши подані Позивачем документи і пояснення, Комісія ГУ ДПС у Київській області, прийняла рішення №8450439/43724132 від 17 березня 2023 року, №8450440/43724132 від 17 березня 2023 року, №8450438/43724132 від 17 березня 2023 року, №8432608/43724132 від 15 березня 2023 року, яким відмовила у реєстрації податкових накладних №7 від 3 березня 2023 року, №10 від 9 березня 2023 року, №11 від 9 березня 2023 року та №24 від 23 лютого 2023 року.

Не погоджуючись з наданим рішенням, позивачем направлено скарги на рішення №8450439/43724132 від 17 березня 2023 року, №8450440/43724132 від 17 березня 2023 року, №8450438/43724132 від 17 березня 2023 року, №8432608/43724132 від 15 березня 2023 року до ДПС України та копії всіх необхідних документів про підтвердження реальності здійснення операцій стосовно податкових накладних №7 від 3 березня 2023 року, №10 від 9 березня 2023 року, №11 від 9 березня 2023 року та №24 від 23 лютого 2023 року та додаткові документи.

Рішенням комісії з розгляду скарги ДПС України скарги залишено без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін

Не погодившись з рішеннями відповідачів про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що за наявності поданих позивачем документів, та відсутності роз`яснення контролюючого органу яких документів не вистачає для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних, були відсутні підстави для відмови у їх реєстрації у ЄРПН, при цьому, що рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, не містять в собі належної та достатньої мотивації; без зазначення конкретних документів, яких, на думку відповідача, не вистачає для здійснення реєстрації податкових накладних, а також без повідомлення причин, за яких надані позивачем документи не були враховані.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду необґрунтованими та помилковими, оскільки судом не було враховано норм та вимог постанови Кабінету Міністрів України № 1165 від 11.12.2019 та Порядку № 520, при цьому, обсяг поданих позивачем документів не відповідає вичерпному переліку, а зміст вказаних документів не дозволяє однозначно з`ясувати фактичні обставини здійснення фінансово-господарських операцій, з огляду на що оскаржувані рішення є обґрунтованими та не підлягають скасуванню.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до норм п. п. «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість, є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

При цьому, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1. статті 187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За змістом пункту 188.1. статті 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

У відповідності до пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно із пунктом 201.16. статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246) податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно із пунктом 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10. статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1. статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3. і 200-1.9. статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку № 1246).

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі - Порядок № 1165).

За пунктом 4 Порядку № 1165, у разі, коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Відповідно до змісту пункту 5 Порядку № 1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Згідно пункту 6 Порядку № 1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до пунктів 10, 11 Порядку № 1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Згідно пунктів 2, 4 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 (далі - Порядок № 520), прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі по тексту - комісія регіонального рівня). У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

За п. 5 Порядку № 520, перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Пунктом 11 Порядку № 520, передбачено, що комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Критерії ризиковості здійснення операцій оформлені у вигляді Додатку № 3 до Порядку № 1165. Згідно з вимогами пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що у спірних рішеннях про відмову у реєстрації податкових накладних, не наведені мотиви неврахування чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів. Крім того, аналіз змісту оспорюваних рішень дає підстави стверджувати, що Комісія ГУ ДПС у Київській області, розглядаючи подані позивачем документи, не визначала перелік документів, який є необхідним для підтвердження наявності підстав для реєстрації поданих позивачем податкових накладних.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що позивачем надані до контролюючого органу наявні у нього документи на підтвердження здійсненої господарських операцій.

У той же час, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної/розрахунку коригування прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Тобто, рішення контролюючого органу не відповідають наведеним вище вимогам щодо чіткості та зрозумілості, та породжують їх неоднозначне трактування, що, у свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів наголошує на тому, що сама оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних, фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями.

Тому, суд за результати розгляду цієї справи не робить висновків щодо реальності господарських операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкових накладних. З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність оскаржуваних рішень та наявність підстав для їх скасування.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що у ході проведеного аналізу діяльності ПП «Естрелла-авто», ГУ ДПС у Київській області встановлено відсутність трудових ресурсів та підтвердження придбання матеріалів для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства, однак, зазначені підстави відмови розходяться зі стверджуваними в графі "Додаткова інформація" обставинами. Підставою відмови зазначається "надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства". Однак, не роз`яснюється в якому самедокументі, та які саме порушення виявлено. Замість цього, контролюючим органом стверджується про недостатність трудових ресурсів. Тож, апелянт чітко не визначив, що саме стало причиною відмови в реєстрації податкових накладних: надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства або ненадання документів на підтвердження достатності трудових ресурсів.

Водночас, позивачем було надано на розгляд Комісії документи, які свідчать про достатність трудових ресурсів для здійснення операцій. Так, ПП "Естрелла-Авто" надано документи про наявність у штаті працівників, а саме: ОСОБА_1 (прийнятий на посаду водій автотранспортних засобів згідно наказу № 6 від 28.02.2023), ОСОБА_2 (прийнятий на посаду водій автотранспортних засобів згідно наказу № 5 від 10.02.2023), ОСОБА_3 (прийнятий на посаду водій автотранспортних засобів згідно наказу № 7 від 28.02.2023), ОСОБА_4 (прийнятий на посаду водій автотранспортних засобів згідно наказу № 2 від 31.01.2023), ОСОБА_5 (прийнятий на посаду водій автотранспортних засобів згідно наказу № 8 від 28.02.2023), ОСОБА_6 (прийнятий на посаду водій автотранспортних засобів згідно наказу № 3 від 31.01.2023), ОСОБА_7 (прийнятий на посаду водій автотранспортних засобів згідно наказу № 11 від 09.03.2023), ОСОБА_8 (прийнятий на посаду водій автотранспортних засобів згідно наказу № 9 від 28.02.2023), ОСОБА_9 (прийнятий на посаду водій автотранспортних засобів згідно наказу № 12 від 13.03.2023), ОСОБА_10 (прийнятий на посаду водій автотранспортних засобів згідно наказу № 10 від 28.02.2023).

Також, позивачем було надано докази проведення передрейдових медичних оглядів водіїв (Договір № 1-п про надання послуг від 07.02.2023 року з ТОВ "Обухівтранс", акт № 3232 від 31.03.2023, платіжна інструкція № 64 від 06.04.2023р.). Було також надано документів щодо наявних транспортних засобів, свідоцтва про їх реєстрацію, закупівлю палива та запчастин. Окрім цього, позивачем надано первинні документи, які підтверджують здійснення господарських операцій, за якими виписано податкові накладні. На противагу цьому, відповідачем не надано доказів, який бипідтверджував їх позицію.

За наслідком апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо клопотання у відзиві на апеляційну скаргу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн, на підтвердження яких позивачем були надані відповідні документи, колегія суддів зазначає таке.

Так, для надання правничої допомоги у даній справі позивачем було укладено з Адвокатським об`єднанням "БАЄРС" Договір про надання правничої допомоги № 29/03-23 від 29 березня 2023 року. Даний Договір був наданий разом із позовною заявою та є в матеріалах справи.

26 лютого 2025 року до вказаного Договору була укладена Додаткова угода № 1, за якою Сторони за взаємною згодою погодили перелік додаткових послуг, які Виконавець зобов`язується надати, а Клієнт - прийняти та оплатити.

Відповідно до п.2 цієї Додаткової угоди, додаткові послуги полягають в представництві інтересів Клієнта в суді апеляційної інстанції у судовій справі № 320/15546/23, предметом якої є оскарження рішень про відмову в реєстрації податкових накладних та зобов`язання зареєструвати податкові накладні, та включають низку послуг; Договірна ціна (вартість) додаткових послуг, обумовлених в п. 2. цієї Додаткової угоди, визначається за домовленістю Сторін і становить 10000,00 грн. без ПДВ (п.3 Додаткової угоди).

Згідно рахунку на оплату № 02 від 26.02.2025, позивач сплатив виконавцю 10000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 113 від 03.03.2025.

За змістом статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною чи третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, установлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути сумірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, установлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Колегія суддів вважає, що визначена сума 10000 грн під час апеляційного провадження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду справи не є співмірною зі складністю справи та обсягом наданих послуг, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на те, що предметом розглядуваного спору є справа незначної складності, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу під час апеляційного розгляду є неспівмірною, тому колегія суддів вважає, що розмір вказаних витрат має бути зменшений з 10000 грн до 5000,00 грн.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року - залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Київській області на користь Приватного підприємства «Естрелла-Авто» судові витрати на надання правничої допомоги у розмірі 5000 грн (п`ять тисяч гривень).

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко