Справа № 640/27154/21
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року Справа № 640/27154/21 провадження №ЗП/280/917/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Тетерюк Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ ІНСТРУМЕНТУ УКРАЇНА» (03148, м. Київ, вул. Сім`ї Стешенків, буд. 1; )

до Київської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (03124, м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, буд. 8А; )

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СВІТ ІНСТРУМЕНТУ УКРАЇНА» (далі позивач, ТОВ «СВІТ ІНСТРУМЕНТУ УКРАЇНА») звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської митниці Держмитслужби (далі відповідач, Митниця) в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 24.03.2021 №UA100310/2021/000023/2.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачем подано митну декларацію №UA100310/2021/407707 на товари за 85 позиціями з визначенням митної вартості товарів за основним методом ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Відповідачем 24.03.2021 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA100310/2021/000023/2, яке стосувалося позицій №№ 9/1, 12/1, 23/1, 32/1, 37/1, 43/1, 44/1, 52/1, 55/1, 56/1, 80/1 задекларованого товару. Митниця дійшла висновку, що документи, які подані декларантом не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості. Проте, позивач стверджує, що ним при поданні митної декларації для підтвердження заявленої митної вартості товарів було надано документи, що підтверджують складові митної вартості, в тому числі вартість перевезення, та правомірно застосовано основний метод за ціною договору. Підстави для застосування інших методів у відповідача відсутні, тож рішення про коригування митної вартості є протиправним. Просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва (суддя Келеберда В.І) від 04.10.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін; встановлено строки подання заяв по суті справи.

До матеріалів справи долучено відзив на позовну заяву (вх.№03-14/172406/21 від 04.11.2021). Відповідач вказав, що під час здійснення митного контролю встановлено, що подані декларантом документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості. На підтвердження транспортування товару вбачається залучення третіх осіб, однак позивачем не надано документів щодо безпосереднього виконавця транспортного експедирування. Крім того, декларантом не надано відомостей щодо витрат на страхування товару. Окрім цього, відсутня оплата роялті та інших ліцензійних платежів стосовно товару. Враховуючи, що декларантом не надано документів, які спростовують розбіжності щодо складових митної вартості, надані документи вважаються такими, які не містять інформації щодо складових митної вартості. За цих обставин позовні вимоги вважає безпідставними. Просить в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.11.2021 замінено сторону у порядку процесуального правонаступництва у справі № 640/27154/21, а саме: Київську митницю Держмитслужби на Київську митницю, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано.

З урахуванням пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2825-IX, Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 № 399, справу №640/ 27154/21 передано на розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.

04.04.2025 справа №640/27154/21 надійшла до Запорізького окружного адміністративного суду, після повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, проведеного в порядку Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), справу передано на розгляд судді Запорізького окружного адміністративного суду Семененко Марині Олександрівні.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 09.04.2025 прийнято адміністративну справу до провадження, розпочато спочатку судовий розгляд справи за правилам спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, запропоновано позивачу подати докази у перекладі державною мовою.

17.04.2025 до суду надійшло клопотання від відповідача, в якому він просить врахувати аргументи наведені у відзиві.

29.04.2025 позивач, на виконання ухвали суду від 09.04.2025, надав до суду копію контракта №CHN-MIU/137/011219 від 01.12.2019, копію комерційного інвойсу №21-0027-К137 від 02.02.2021, копію специфікації №21-0027-К137 від 02.02.2021 в перекладі державною мовою. Просить стягнути з відповідача 25 600,00 грн судових витрат, пов`язаних із залученням перекладача.

На підставі матеріалів справи, судом встановлено такі обставини.

01.12.2019 між ТОВ "Світ Інструменту Україна" (покупець) та MATRIZE Handels-GmbH, Китай (продавець) укладено контракт № CHN-MIU/137/011219, за умовами якого продавець продає, а покупець купує на умовах FOB Шанхай згідно Інкотермс-2010 товари-інструменти, найменування, кількість, ціна вартість яких вказана в інвойсах (п.1.1). Найменування, кількість товару, що поставляється, ціна за одиницю товару по артикулам і загальна вартість партії товари вказуються в Інвойсах (п.1.2). Покупець гарантує, що має всі права та має всі згоди і дозволи на замовлення та ввезення на територію України товарів, маркованих об`єктами інтелектуальної власності (п.1.3). Продавець гарантує, що на момент поставки Товари, що поставляються в рамках цього Контракту, є власністю Продавця, щодо таких товарів відсутні права третіх осіб, вони не знаходяться під арештом та/чи щодо них відсутні інші обмеження, що перешкоджають правомірній їй передачі у власність Покупця (п.1.4).

Відповідно до п.2.1 контракту № CHN-MIU/137/011219 загальна сума контракту складає 10 000 000,00 дол.США, при цьому сторони можуть змінити загальну суму контракту шляхом підписання додаткової угоди. Вартість кожної партії товару, що підлягає сплаті за товар, що ввозиться (ціна угоди), виділена з загальної суми Контракту, вказується в інвойсі та входить в загальну суму Контракту (п.2.2). У ціну товару згідно з умовами FOB Міжнародних правил тлумачення торгових термінів (ІНКОТЕРМС-2010) включені такі витрати Продавця: оплата всіх витрат, що відносяться до товару до моменту його поставки; всі витрати, пов`язані з завантаженням товару, з оплатою митних формальностей та сплатою всіх мит, податків та інших офіційних зборів, що стягуються при вивезенні в країні Продавця, вартість тари, упаковки та маркування (п.2.5).

Згідно з п.5.2 контракту покупець здійснює оплату наступним чином: 100% вартості відправленої партії товарів повинні бути оплачені протягом 180 (Сто вісімдесят) календарних днів після відвантаження, підтвердженого копіями відвантажувальних документів.

Відповідно до п. 10.1 контракту, покупець здійснює страхування партії товарів, відправлених згідно замовлення, за своїм розсудом і за свій рахунок.

Продавцем виписано комерційний інвойс №21-0027-К137 від 02.02.2021 на оплату товару загальну суму 73 643,63 дол.США, відповідно до контракту №CHN-MIU/137/011219 від 01.12.2019.

Відповідно до Специфікацій №21-0027-К137 від 02.02.2021 до інвойсу №21-0027-К137 від 02.02.2021 сторони дійшли згоди про постачання партії товарів вказаних у специфікації, на загальну суму 73 643,63 дол.США,

Для здійснення митного оформлення товару, декларантом позивача подано до митного органу електронну митну декларацію (ЕМД) № 100310/2021/407707 від 22.03.2021, на товари за 85 позиціями з визначенням митної вартості товарів за основним методом - ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Разом із митною декларацією позивачем надано документи на підтвердження заявленої митної вартості товару (графа 44 МД): декларація митної вартості; контракт №CHN-MIU/137/011219 від 01.12.2019; специфікацію №21-0027-К137 від 02.02.2021; комерційний інвойс № 21-0027-К137 від 02.02.2021; прайс-лист виробника товарів - компанії Matrize Handels GmbH від 19.11.2020; коносамент (bill of lading) № WST2101016 від 14.02.2021; довідку транспортних витрат № 22-03/2021 від 22.03.2021, видану TOB «Мартім»; рахунок на оплату від 26.03.2021 № 1802 та рахунок від 16.03.2021 №1664; договір про надання транспортно-експедиторських послуг № 171120 від 17.11.2020, укладений між TOB «Світ Інструменту Україна» та TOB «Мартім»; договір від 05.03.2021 №0503-2021 про перевезення вантажів, укладений між TOB «Мартім» та TOB «Інтер Соіл»; міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №740 від 21.03.2021.

22.03.2021 Митниця направила декларанту позивача повідомлення з вимогою надання додаткових документів наступного змісту:

«Під час здійснення контролю митної вартості за митною декларацією від 22.03.2021 №UA100310/2021/407707 встановлено, що документи, які подані декларантом ТОВ «УТС» () для підтвердження задекларованої митної вартості товару не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості (відомості не підтверджено документально) Зокрема, у графі 20 митної декларації, відповідно до контракту від 01.12.2019 № CHN- MIU/137/011219 та інвойсу від 18.01.2021 №21-0034-К137, задекларовано умови поставки FOB - NINGBO (Китай). Відповідно до положень Інкотермс - 2010, при умовах поставки FOB, продавець повинен доставити товар до порту призначення та завантажити його на судно.

Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів.

Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: -рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Також, відповідно до статті 9 Закону України від 01.07.2004 №1955-IV «Про транспортно- експедиторську діяльність», договір транспортного експедирування укладається обов`язково у письмовій формі та умови договору визначаються за угодою сторін. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади. Також наголошуємо про право митного органу щодо потреби в уточненні будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митної оцінки, визначене статтею 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, яка є невід`ємною частиною Угоди про застосування Світової організації торгівлі.

Для підтвердження витрат на транспортування, декларантом надано довідку про вартість перевезення до митного кордону України від 22.03.2021 № 22-03/2021 видана ТОВ «Мартім». За результатами опрацювання даних документів встановлено наступне.

Зазначено довідка видана ТОВ «Мартім» В той же час, згідно даних, зазначених в коносаменті від 14.02.2021 № WST2101016 перевізником товару є компанія «SHENZHEN WESEND GLOBAL LOGISTICS». Тобто відбулось залучення третіх осіб. Підприємство, яке надало документи для підтвердження транспортних витрат повинно однозначно ідентифікуватись з підприємством, що здійснило перевезення оцінюваного товару. Однак, документи, передбачені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 та які видані суб`єктами господарювання, що залучалися безпосередньо до виконання договору транспортного експедирування, не надавались.

Довідка про вартість перевезення до митного кордону України від 22.03.2021 № 22-03/2021 містить відомості щодо вартості морського перевезення без переліку додаткових витрат, які понесені під час транспортування та які можуть включатися до митної вартості товару.

Також, декларантом не надано відомостей щодо чисельних значень складових митної вартості, а саме витрат на страхування вантажу.

Пунктом 10.1 контракту від 01.12.2019 № CHN-MIU/137/011219 передбачено «Покупатель осуществляет страхование каждой партии товаров, отправленных согласно заказу, по своему усмотрению и за свой счет», однак до митного оформлення страхового полісу декларантом не надано.

Таким чином, відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та вказані складові не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу України.

Враховуючи зазначене та керуючись положеннями частинами 2 та 3 статті 53 та частини 5 статті 54 Митного кодексу України, декларанту запропоновано надати до митного органу наступні документи:

1) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

3) транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, передбачені положеннями наказу №599, зокрема договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається та рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом)

4) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

5) виписку з бухгалтерської документації;

6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

Також, що відповідно до ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.».

На вимогу митного органу позивачем направлено лист №24 від 24.03.2021, в якому повідомлено, що додаткові документи не будуть надані. Просить прийняти рішення без врахування 10 денного терміну.

24.03.2021 року Київською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA100310/2021/000023/2.

Рішення про коригування прийнято відповідачем щодо таких товарів:

Товар №9/1: «Вироби із синтетичних текстильних матеріалів. Жилет для інструменту ,510ммх600мм арт. 902469 -72шт. Торговельна марка : MTX Країна виробництва : CN Виробник : MATRIZE Handels-GmbH»;

Товар №12/1: «Готові текстильні вироби з синтетичних матеріалів, не медичного використання. Ремінь багажний з гаками, 0,038x10м, храповий механізм Automatic арт. 54366 -72шт. Торговельна марка : Stels Країна виробництва : CN Виробник : MATRIZE Handels-GmbH»;

Товар №23/1: «Інструменти ручні, сокири. Сокира-колун з клиноподібним полотном 2000 р, фібергласове обгумоване топорище 880 мм арт. 218169 -54шт. Торговельна марка : MTX Сокира, 800 г, фібергласове топорище арт. 21639 -264шт. Торговельна марка : Sparta Країна виробництва : CN Виробник : MATRIZE Handels-GmbH»;

Товар №32/1: «.Інструменти ручні труборізи. Труборіз, 25-75 мм арт. 78715 -12шт. Торговельна марка : Сибртех Країна виробництва : CN Виробник : MATRIZE Handels-GmbH»;

Товар №37/1: «Інструменти ручні, молотки, кувалди. Молоток-гвоздодер, 450 г, бойок 27 мм, металева трубчаста обрезиненная рукоятка арт. 104405 -288шт. Кувалда, 2000 р, кована головка, дерев`яна двоколірна рукоятка арт. 10909-60шт. Торговельна марка : Sparta Молоток слюсарний, 500 г, квадратний бойок, дерев`яна рукоятка арт. 102329 -324шт. Кувалда, 5000 г, фібергласова обрезиненная рукоятка арт. 109249 -172шт. Торговельна марка : MTX Молоток слюсарний, 300 г, фібергласова обрезиненная рукоятка арт. 10319 - 96шт. Молоток-гвоздодер, 450г, з магнітом, фібергласова обрезиненная рукоятка арт. 10441 -168шт. Кувалда, 3000 г, кована головка, дерев`яна рукоятка арт. 10929 -78шт. Кувалда, 5000 г, кована головка, дерев`яна рукоятка арт. 10932 -68шт. Кувалда, 6000 г, кована головка, дерев`яна рукоятка арт. 10933 -104шт. Кувалда, 8000 г, кована головка, дерев`яна рукоятка арт. 10935 -6шт. Торговельна марка : Сибртех Країна виробництва : fclsl Виробник : MATRIZE Handels-GmbH»;

Товар №43/1: «Інструменти ручні (робоча частина не містить природних або штучних алмазів): Лом-гвоздодер, 450X22X12 мм арт. 25241 -12шт. Торговельна марка : Сибртех Лом-гвоздодер, двотавровий профіль, 450x29x16 мм арт. 25236 -330шт. Торговельна марка : Gross Лом-гвоздодер посилений, 600x29x15 мм арт. 252339 -600шт. Стеклодомкрат алюмінієвий подвійний арт. 8752059 -132шт. Пістолет для монтажної піни, тефлонове покриття, двокомпонентна ручка арт. 886699 -120шт. Торговельна марка : MTX Країна виробництва : CN Виробник : MATRIZE Handels-GmbH»;

Товар №44/1: «Інструменти ручні, в іншому місці не зазначені(не містить агломерованих алма зів та алмазного напилення): Струбцина F-образна, 300 х 50 х 370 мм арт. 204059 -50шт. Струбцина G-подібна, 125 мм арт. 206059-120шт. Торговельна марка : MTX Лещата слюсарні, 100 мм, поворотні, з ковадлом арт. 186235 -62шт. Лещата слюсарні, 125 мм, поворотні, з ковадлом арт. 186255 -79шт. Струбцина F-образна, 150 х 50 х 200 мм арт. 204235 -300шт. Струбцина F-образна, 300 х 50 х 350 мм арт. 204325 -200шт. Струбцина F- образна, 500 х 120 х 570 мм арт. 204415 -48шт. Струбцина G-подібна, 100 мм арт. 206565 -660шт. Струбцина G-подібна, 200 мм арт. 206655-16шт. Струбцина G-подібна, 250 мм арт. 206685 -12шт. Струбцина G-подібна, 300 мм арт. 206715 -10шт. Затиск для пайки "Третя рука" з лупою арт. 914605 - 360шт. Торговельна марка : Sparta Країна виробництва : CN Виробник : MATRIZE Handels-GmbH»;

Товар №52/1: «Інструменти змінні для ручного інструм енту (робоча частина не містить природних та штучних алмазів,не містить дорогоцінного каміння): Міксер з оцинкованої сталі, D 80 мм, L 450 мм, для піщано-гравійних сумішей арт. 84810 -480шт. Торговельна марка : Сибртех Зубило канальне, 14 х 22 х 250 мм, SDS PLUS арт. 703019 -200шт. Зубило плоске, 18 х 25 х 600 мм, SDS МАХ арт. 703439 -100шт. Міксер для піщано-гравійних сумішей, 60x400 мм, оцинкований, хвостовик SDS Plus арт. 848259 -180шт. Міксер для піщано- гравійних сумішей, 80 х 450 мм, оцинкований, хвостовик SDS Plus арт. 848269 -440шт. Міксер для фарб, 60 х 8 х 400 мм арт. 848709 -100шт. Міксер для фарб, 85 х 8 х 400 мм арт. 848749 -80шт. Насадка для міксера, для легких розчинів, 120 х 590 мм, хвостовик різьблення М14 арт. 848979 -132шт. Торговельна марка : MTX Країна виробництва : CN Виробник : MATRIZE Handels-GmbH»;

Товар №55/1: «Замки висячі,з недорогоцінних металів, які використовуються для дверей будівель ,не містять в своєму складі радіообладнання, передавачів або передавачів та приймачів: Замок навісний 3H2-3, 70 мм арт. 91605 -108шт. Замок навісний 3H2-3, 80 мм арт. 91607 -72шт. Торговельна марка : Сибртех Замок навісний всепогодний, 50 мм арт. 918249 -1152шт. Торговельна марка : MTX Країна виробництва : CN Виробник : MATRIZE Handels-GmbH»;

Товар №56/1: «Скоби у блоках з недорогоцінних металів. Скоби, 14 мм, для меблевого степлера, тип 53, 1000 шт. арт. 411249 -720шт. Скоби, 8 мм, для меблевого степлера, загострені, тип 53, 1000 шт. арт. 411389 -300шт. Скоби для пнев. Степл., 19 мм, шир. -1,2 мм, тол. - 0,6 мм, шир. скоби -11,2 мм, 5000 шт арт. 576629 -105шт. Торговельна марка : MTX Країна виробництва : CN Виробник : MATRIZE Handels-GmbH»;

Товар №80/1: «Меблі металеві. Стіл складаний алюмінієвий, стільниця МДФ 600x450x250 / 590 мм, Camping арт. 695828 -138шт. Стіл складаний алюмінієвий, стільниця МДФ, 900x600x300 / 700 мм Camping арт. 695838 -204шт. Торговельна кларка : PALISAD Країна виробництва : CN Виробник : MATRIZE Handels- GmbH».

В рішенні зазначено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за основним методом визначення митної вартості товару, у зв`язку з тим, що у документах наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару. Вказано, що за результатами опрацювання документів встановлені наступні невідповідності:

1. Прайс лист від 19.11.2020 MATRIZE Handels GmbH не містить умов, достатніх будь-якому покупцю для здійснення замовлення: а саме: об`єму мінімальної партії товару, умов оплати та можливих знижок, термінів поставки та інше, отже прайс-лист не може бути використаний для підтвердження заявленої митної вартості. Також, в вищезазначеному прайс - листі відсутні деякі артикули товарів, які подані до митного оформлення.

2. Декларантом не наданий договір на організацію транспортних перевезень, Заявок на перевезення, Актів виконаних робіт, тому неможливо визначити витрати експедитора, що залучався до виконання договору транспортного експедирування, та які можуть вплинути на рівень митної вартості товарів.

3. Декларантом не надано виписку з бухгалтерської документації, що розкриває числове значення сплачених (або підлягаючих сплаті) сум платежів на підставі угоди між MATRIZE Handels-Gmbh та TOB "Світ Інструменту Україна" від 01.12.2019 № CHN-MIU/137/011219 тa договори з третіми особами, що пов`язані з імпортом оцінюваної партії товарів та рахунки про сплату платежів третім особам. Згідно зовнішньоекономічного контракту не визначено конкретного строку та умов оплати товару. Разом з тим, декларантом не надано банківських платіжних документів та/або виписку з бухгалтерської документації', що розкриває розрахунки з продавцем по Контракту.

4. У графі 11(а)ДМВ зазначено про відсутність оплати роялті та інших ліцензійних платежів стосовно товарів. Разом з тим згідно із даними всесвітнього ресурсу інтелектуальної власності wipo.int торгівельна марка МТХ та інші є зареєстрованими, отже, можливо відсутні дані щодо врахування складової митної вартості передбаченої п.3 частини 10 статті 58 МКУ, також, заявник торговельних марок відповідно до ресурсу має іншу адресу ніж заявлена.

Вказано, що причинами, через які заявлену декларантом митну вартість неможливо визнати є:

- неподання декларантом всіх запрошених документів;

- відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, зокрема вартість транспортування.

Враховуючи, що декларантом не надано інших документів, які спростовують наведені у запиті розбіжності щодо складових митної вартості, надані декларантом документи вважаються такими, які не містять інформації щодо складових митної вартості.

Митний орган зазначив, що за результатами перевірки об`єктивності ціни товарів на підставі п.2.5 Методичних рекомендацій, затверджених наказом Державної фіскальної служби від 11.09.2015 №689 встановлено, що заявлені рівні митної вартості значно нижчі за ціни подібних товарів, що також викликає сумніви у дійсності ціни товарів.

Враховуючи неможливість застосування попередніх методів, митна вартість визначена із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Кодексу з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, яка щонайбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях подібних за характеристиками товарів, оформлених за митними деклараціями:

Товар 9 від 10.02.2021 №UA500150/2020/1347 (митна вартість із розрахунку 7,51 дол. США /кг), товар 12 від 04.02.2021 №UA100070/2021/312347 (митна вартість із розрахунку 3,66 дол. США/кг), товар 23 від 16.01.2021 №UA100340/2021/515213 (митна вартість із розрахунку 2,52 дол. США/кг), товар 32 від 17.02.2021 №UA500020/2021/5479 (митна вартість із розрахунку 3,58 дол. США/кг), товар 37 від 12.03.2021 №UA500500/2021/10296 (митна вартість із розрахунку 2,51 дол. США/кг), товар 43 від 11.03.2021 №UA500490/2021/3090 (митна вартість із розрахунку 2,72 дол. США/кг), овар 44 від 10.02.2021 №UA100340/2021/515793 (митна вартість із розрахунку 2,51 дол. США/кг), товар 52 від 15.03.2021 №UA100020/2021/578198 (митна вартість із розрахунку 3,59 дол. США/кг), товар 55 від 19.12.2020 №UA100130/2020/709310 (митна вартість із розрахунку 4,07 дол. США/кг), товар 56 від 13.02.2021 №UA100670/2021/100982 (митна вартість із розрахунку 1,89 дол. США/кг), товар 80 від 03.03.2021 №UA209170/2021/15713 (митна вартість із розрахунку 4,95 дол. США/кг).

Декларантом подано нову митну декларацію ЕМД №100310/2021/407789 від 25.03.2021 року, сплачено вартість донарахованих митних платежів відповідно до спірного рішення про коригування митної вартості товарів, товар випущено у вільний обіг.

Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості товарів №UA100310/2021/000023/2 від 24.03.2021, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 МК України).

Згідно з ч.1 ст.246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч.1 ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст.53 МК України).

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч.5 ст.53 МК України).

За правилами ч.6 ст.53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Частиною 1 ст. 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За положеннями ч.1 ст. 55 МК України рішення про коригування митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

При цьому, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування (частина 2 статті 55 Митного кодексу України).

За визначенням, наведеним у ч. 1 ст. 256 МК України, відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.12 ст. 264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених законом випадках. Даний висновок узгоджується з основним принципом оцінки товарів для митних цілей, закріпленим у ст.VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі «Оцінка товарів для митних цілей», згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито, або аналогічного товару.

При цьому митний орган перевіряє правильність визначення саме числового значення і складових митної вартості товару, заявленого декларантом до митного оформлення, достовірність та точність заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, та відсутність обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у вищезазначених нормах.

Сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені, зокрема, неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

З огляду на наведені норми, суд також зазначає, що основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною договору, а обов`язок доведення митної вартості товару покладається саме на декларанта.

При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх передбачених статтею 53 МК документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості лише у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації про митну вартість товару.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлена Верховним Судом у подібних правовідносинах, зокрема, але не виключно, у постановах від 27.03.2020 (справа №540/2605/18), від 06.05.2020 (справа №140/1713/19), від 02.07.2019 (справа №804/1416/16), від 30.07.2018 (справа №804/16582/14), від 05.06.2018 (справа №804/475/16), від 02.06.2022 (справа № 460/2674/20) тощо.

Необхідно також зауважити, що Законом України №227-V від 05.10.2006 "Про приєднання України до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур у зміненій редакції згідно з Додатком I до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур" Верховна Рада України постановила: Приєднатися до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, вчиненого 26 червня 1999 року в м.Брюсселі, в тому числі Додатку I та Додатку II до нього, прийнявши Спеціальні додатки (додаток III до Протоколу).

Відповідно до Стандартного правила 8 Розділу 1 Спеціального додатку А "Додатку III до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур (Спеціальні додатки)" у випадках, коли митна служба вимагає документи в зв`язку з представленням їй товарів, інформація, що міститься у цих документах, обмежується лише даними, необхідними для ідентифікації товарів та транспортного засобу.

Рекомендації Європейської економічної комісії ООН №18 "Заходи щодо спрощення процедур міжнародної торгівлі" 26-29 березня 2001 року вимагають, щоб документарні вимоги були зведені до мінімуму.

Відповідно до Стандартного правила 3.16. Розділу 3 Загального додатку Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур (Кіотська конвенція) від 18.05.1973: "На підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства".

Отже, митний орган може додатково вимагати лише ті документи, які можуть усунути обґрунтовані сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товару.

Водночас, суд вважає, що вказані митним органом в оскаржуваному рішенні розбіжності в поданих документах не могли бути підставою для витребування додаткових документів та коригування заявленої позивачем митної вартості товару, оскільки подані позивачем для митного оформлення товару документи були достатніми для підтвердження задекларованої митної вартості у своїй сукупності не викликали сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації про ціну товару та інші складові митної вартості.

Щодо розбіжності «Прайс лист від 19.11.2020 MATRIZE Handels GmbH не містить умов, достатніх будь-якому покупцю для здійснення замовлення: а саме: об`єму мінімальної партії товару, умов оплати та можливих знижок, термінів поставки та інше, отже прайс-лист не може бути використаний для підтвердження заявленої митної вартості. Також, в вищезазначеному прайс - листі відсутні деякі артикули товарів, які подані до митного оформлення», суд зазначає таке.

Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців.

Прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.04.2021 у справі № 815/2443/18).

Згідно із загальноприйнятою світовою практикою, прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, контактну інформацію про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

Прайс-лист не може вважатися первинними документами і є лише способом для продавця запропонувати свій товар, до якого чинне законодавство не встановлює вимог щодо форми та змісту. Наявність чи відсутність у прайс-листі та комерційній пропозиції певних відомостей не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом у постановах від 27.06.2019 у справі № 0840/3083/18, від 13.09.2019 у справі № 820/859/17, від 06.02.2020 у справі № 520/10709/18, від 06.02.2020 у справі №520/10709/18.

З огляду на вищевикладене, суд не приймає зауваження митного органу стосовно змісту наданого позивачем прайс-листа як такі, що є необґрунтованими.

Щодо ненадання декларантом договору на організацію транспортних перевезень, Заявок на перевезення, Актів виконаних робіт, що, на думку митного органу, унеможливлює визначити витрати експедитора, що залучався до виконання договору транспортного експедирування, та які можуть вплинути на рівень митної вартості товарів, суд зазначає таке.

Статтею 1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» визначено, що транспортно-експедиторська діяльність підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів.

Експедитор (транспортний експедитор) суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування.

Стаття 8 вказаного Закону містить перелік видів транспортно-експедиторських послуг, що надаються експедиторами за дорученням клієнтів, серед яких: надають інші допоміжні та супутні перевезенням транспортно-експедиторські послуги, що передбачені договором транспортного експедирування і не суперечать законодавству.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування.

При цьому, у плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.11.2020 між ТОВ «МАРТІМ» (Виконавець) та позивачем (Клієнт) укладено договір №171120 про надання транспортно-експедиційних послуг, за умовами якого Виконавець зобов`язується за плату і за власний рахунок Клієнта виконати або організувати виконання визначених цим Договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу відповідно до узгоджених Сторонами Заявок (п.2.1). Виконавець має право для виконання визначених цим Договором послуг здійснювати самостійний добір перевізників, агентів, інших третіх осіб та укладати правочини з такими третіми особами від свого імені або від імені Клієнта (п.3.1.1)

Отже, ТОВ «МАРТІМ» є експедитором, а не перевізником, і має право залучити транспортні засоби третіх осіб для виконання своїх господарських зобов`язань перед позивачем що повністю узгоджується з вимогами законодавства.

При цьому, умови договору, укладеного позивачем з експедитором, не містять заборон щодо залучення третіх осіб до його виконання.

Залучення експедитором третьої особи перевізника відповідає змісту транспортно-експедиторської діяльності, договірним відносинам позивача з експедитором та положенням Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність».

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 13.09.2019 по справі № 826/66/14.

До митного оформлення було надано: коносамент (bill of lading) № WST2101016 від 14.02.2021; довідку транспортних витрат № 22- 03/2021 від 22.03.2021 р, видану TOB «Мартім», згідно з якою витрати на перевезення до митного кордону склали 246 579,13 грн.; рахунок на оплату від 26.03.2021 р. № 1802 га рахунок від 16.03.2021р. №1664.; договір про надання транспортно-експедиторських послуг № 171120 від 17.11.2020 p., укладений між TOB «Світ Інструменту Україна» та TOB «Мартім». Документи повною мірою підтверджують витрати на вартість перевезення.

Норми законодавства не містять вимог про надання документів безпосереднім перевізником товару або документів на підтвердження додаткових витрат, понесених експедитором, на що посилається відповідач в оскаржуваному рішенні. За вказаних обставин посилання відповідача на не підтвердження витрат на вартість перевезення є необґрунтованими.

Щодо не надання позивачем виписок з бухгалтерської документації, суд зазначає, що згідно з положеннями пунктів 4, 5 частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 4) виписку з бухгалтерської документації.

Пунктом 5.2 контракту від 01 грудня 2019 року № CHN-MIU/137/011219 передбачено, що Покупець здійснює оплату наступним чином: 100% вартості відправленої партії товарів повинні бути сплачені протягом 180 календарних днів після відвантаження, підтвердженого копіями відвантажувальних документів.

Товар було відвантажено продавцем на борт судна 14.02.2021, що підтверджується коносаментом (Bill of lading) №WST2101216.

Отже, з урахуванням положень п. 5.2 контракту станом на дату декларування товару строк оплати не настав, оплата товару позивачем на вказану дату не була здійснена і у позивача був відсутній обов`язок надавати банківські платіжні, бухгалтерські документи, виписку з бухгалтерської документації.

Крім того, у процедурах митного контролю за митною вартістю товару предметом декларування є ціна товару та інші складові вартості товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку з цим бути підставою для відмови у визначенні митної вартості.

Таким чином, відповідні посилання Митниці є необґрунтованими.

Митний орган як на одну з підстав для коригування митної вартості товару вказав на відсутність оплати роялті та інших ліцензійних платежів стосовно товарів.

Суд не погоджується з такими доводами, оскільки, у даному випадку, слід виокремити, чи мало включатися за умовами договору роялті/ліцензійний платіж за користування торгівельної марки до митної вартості чи ні, виходячи з умов договору/контракту, натомість, питання сплати/несплати таких платежів у силу вимог законодавства за умови не передбачення цих умов в договорі, не є предметом розгляду даного спору та не ставить у залежність висновок про не доведення декларантом складових митної вартості імпортованого товару.

Відповідно до ч. 10 статті 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу; оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України.

Суд вказує на те, що за умовами контракту № CHN-MIU/137/011219 від 01.12.2019 відсутня інформація про наявність роялті та інших ліцензійних платежів, що згідно з нормами міжнародного права та статті 58 Митного кодексу України, свідчить про те, що такі витрати відсутні.

Відтак, сумніви митного органу суд визнає необґрунтованими та безпідставними.

Що стосується посилання митного органу та відсутність витрат на страхування товару, то суд зазначає, що в спірних правовідносинах страхування ввезеного товару не є обов`язковим, що прямо передбачено п. 10.1 контракту.

До того ж, з поданих до митного оформлення документів вбачається відсутність додаткових витрат на страхування, а тому витрати на страхування не є складовими митної вартості та не можуть вплинути на правильність визначення митної вартості.

За таких обставин, враховуючи положення ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, який також не встановлює обов`язку страхувати товар, підстави для висновку про ненадання позивачем всієї інформації щодо складових вартості товару, а в даному випадку страхових витрат, відсутні.

Також безпідставними є доводи відповідача про ненадання декларантом додаткових документів на вимогу митного органу, оскільки останнім не доведено наявність підстав для витребування додаткових документів у позивача.

Крім того, відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України додаткові документи надаються декларантом за наявності, відтак, саме по собі подання таких документів не в повному обсязі або неподання таких документів не може бути підставою для коригування митної вартості товару.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач надав митному органу усі необхідні документи, які надають можливість перевірити та підтвердити заявлену митну вартість товару, проте, митним органом необґрунтовано витребувано додаткові документи, а вказані в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості недоліки у поданих позивачем документах спростовані в ході судового розгляду справи.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Разом з тим суд встановив, що надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а також заявлену митну вартість, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Натомість митний орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, як не довів і правових підстав для застосування другорядного методу.

У постанові від 09.11.2022 у справі № 815/2162/17 Верховний Суд зазначив про те, що доводи митниці щодо оцінки ризиків при перевірці митної вартості товарів суд оцінює критично з огляду на те, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари було розмитнено іншими особами за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту, за відсутності інших законних підстав для витребування додаткових документів, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. В основу такого підходу лягли висновки про те, що торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо) (постанови Верховного Суду від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 25.02.2021 у справі № 810/3295/17, від 23.11.2022 у справі № 810/2547/17).

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування методу визначення митної вартості товару, обраного декларантом, і не може бути підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за методом, визначеним в декларації митної вартості.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем для оформлення товару за першим методом надано всі передбачені чинним законодавством документи на підтвердження митної вартості товару за ціною договору, а митним органом безпідставно витребувано у позивача додаткові документи та необґрунтовано застосовано другорядний метод визначення митної вартості товару, а тому оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин та досліджених письмових доказів суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір в розмірі 2 270,00 грн згідно платіжної інструкції № 7905 від 26.05.2021.

Отже, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270,00 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо відшкодування витрат, пов`язаних із залученням перекладача, суд зазначає таке.

Позивач вказує, що ним були понесені витрати у загальному розмірі 25 600,00 грн у зв`язку із залученням перекладача для перекладу поданих до матеріалів справи письмових доказів державною мовою на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 09.04.2025.

На підтвердження понесених позивачем витрат пов`язаних з перекладом документів до суду надано:

- договір №24 від 10.04.2025 укладений між позивачем (Замовник) та ТОВ «Адвокатська агенція «Де Юре» (Виконавець). Предметом договору є виконання роботи із перекладу з англійської мови на українську документів: комерційний інвойс (16 стор.), специфікація до інвойсу (11 стор.), контракт (8 стор) з нотаріальним посвідченням підпису перекладача. Вартість робіт за договором складає 25 600,00 грн. (двадцять п`ять тисяч гривень 00 копійок) (п.2.2).

- рахунок №24/04 від 10.04.2025 про надання послуг перекладу та нотар. посвідчення згідно договору №24 від 10 квітня 2025 року: комерційний інвойс (16 стор.), специфікація до інвойсу (11 стор.), контракт (8 стор) на загальну суму 25 600,00 грн.;

- платіжну інструкцію №2153 від 11.04.2025 на суму 25 600,00 грн. Призначення платежу: За послуги перекладу та нотар. посвідчення згідно рахунку №24/04 від 10 квітня 2025 року без ПДВ;

- лист №10/04 від 15.04.2025 яким повідомлено, що перекладачем ОСОБА_1 було здійснено переклад тексту з англійської мови та її підпис було посвідчено нотаріально.

З матеріалів справи вбачається, що переклад документів замовлений позивачем під час розгляду справи в суді та наданий до суду на виконання ухвали від 09.04.2025 з метою доведення своєї позиції, оскільки долучені до матеріалів справи документи, на підставі яких здійснювалось митне оформлення товару, були складені іноземною мовою.

Суд зазначає, що відповідно до статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Відповідно до ст. 15 КАС України судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасників судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами. Частинами першою, другою статті 94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

З огляду на зазначені норми, всі докази повинні бути надані суду державною мовою.

Суд зауважує, що витрати, пов`язані з перекладом документів, відносяться до судових витрат та відповідно до пункту 5 частини третьої статті 132 КАС України є витратами, пов`язаними із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Верховний Суд в постанові від 31.03.2020 за результатом розгляду справи №160/7049/19 зазначив: «…Склад та розмір витрат, пов`язаних із залученням перекладача, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із залученням перекладача, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на залучення перекладача, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має з`ясувати, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, тощо…».

Суд зазначає, що всі вище перелічені документи, переклад яких здійснено позивачем, долучені до матеріалів справи згідно клопотання позивача про долучення доказів.

З матеріалів справи також слідує, що вказані витрати безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи, оскільки спір стосується дослідження та оцінки документів, які надавались позивачем митному органу під час митного оформлення товарів на підтвердження митної вартості товарів, у тому числі, які складені іноземною мовою.

Суд висновує, що позивачем доведено обґрунтованість таких витрат та їх пов`язаність з цією справою.

Заперечень щодо співмірності відповідних витрат не заведено, підстави для визнання заявлених витрат неспівмірним із складністю справи та виконаними перекладачем роботами, обсягом наданих ним послуг, судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи надані позивачем докази понесення витрат на залучення перекладача, вимоги позивача в частині відшкодування витрат, пов`язаних із залученням перекладача, у розмірі 25 600,00 грн, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з положеннями абзацу 6 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2825-IX, судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд.

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Київської митниці №UA100310/2021/000023/2 від 4.03.2021 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ ІНСТРУМЕНТУ УКРАЇНА» за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.) та витрати, пов`язані із залученням перекладача, у розмірі 25 600,00 грн (двадцять п`ять тисяч шістсот гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «СВІТ ІНСТРУМЕНТУ УКРАЇНА», місцезнаходження: 03148, м. Київ, вул. Сім`ї Стешенків, буд. 1; .

Відповідач - Київська митниця, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, буд. 8А; .

Повне судове рішення складено 20.06.2025.

Суддя М.О. Семененко