Справа № 520/33069/24
Суддя: Пасечнік О.В.
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2025 р. № 520/33069/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Пасечнік О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Олітто О.О.,

представника позивача Кудрявцева О.М. (в режимі відеоконференції),

представника відповідача Павлович Ю.О.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕВРОАВТОРТАКТ» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст і підстави позовних вимог.

До Харківського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС у Харківській області (далі відповідач), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕВРОАВТОРТАКТ» (далі третя особа) у якій позивач просить суд:

1. визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 02.08.2024 №0 на суму штрафних (фінансових) санкцій 1 210 420,66 грн;

2. стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області судовий збір за подання цього позову в розмірі 9683,4 грн, витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що працівниками ГУ ДПС у Харківській області, було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 . За результатами перевірки, було складено Акт № 31051/20-40-24-10-07/ НОМЕР_1 від 02.07.2024, у якому було встановлено порушення вимог частини 3 статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», з урахуванням пункту 21 розділу ІІ «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5 (з урахуванням положень п. 14 прим. 2 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану»), у частині дотримання законодавчо встановленого строку розрахунків за імпортним контрактом від 10.10.2022 № 1, укладеного з нерезидентом фірмою Shandong Everbright Foreign Trade CO., LTD, юридична адреса: місто Дечжоу, провінція Шакин, Китай, у сумі 33100 Доларів США на 405 днів, за наслідками якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 02.08.2024 № 0 на суму штрафних (фінансових) санкцій 1 210 420,66 грн.

ІІ. Виклад позицій інших учасників справи.

03.12.2024 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач проти заявленого позову заперечував з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому, представником відповідача зазначено, що ГУ ДПС на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 41.1 статті 41, пунктів 61.1, 61.2 статті 61, підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79, підпункту 69.351 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі за текстом ПК України, Кодекс), у зв`язку з надходженням листа Державної податкової служби України від 05.07.2023 № 15823/7/99-00-07-05-02-07 (вх. ГУ ДПС від 05.07.2023 № 2974/8) щодо наявності податкової інформації, наданої Національним банком України (щодо порушення валютного законодавства), відповідно до наказу ГУ ДПС від 23.04.2024 № 1655-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 )», повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 23.04.2024 № 196, була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності Позивача з питань дотримання вимог валютного законодавства за період діяльності з 13.05.2023 по 20.06.2024 за контрактом від 10.10.2022 № 1 (дата операції 14.11.2022). Засвідчену копію наказу ГУ ДПС від 23.04.2024 № 1655-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 )» 25.04.2024 було направлено Позивачу засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення через національного оператора поштового зв`язку України АТ «Укрпошта» згідно приписів ст. 42, п. 79.2 ст. 79 Кодексу (номер поштового відправлення 005) на податкову адресу (зареєстроване місце проживання): АДРЕСА_1 . Повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 23.04.2024 № 196 було направлено 25.04.2024 Позивачу засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення через національного оператора поштового зв`язку України АТ «Укрпошта» згідно приписів ст. 42, п. 79.2 ст. 79 Кодексу (номер поштового відправлення 005) на податкову адресу (зареєстроване місце проживання): АДРЕСА_1 . Запрошення від 23.04.2024 № 1290/20-40-24-10-17 на підписання матеріалів, складених за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки (далі за текстом Запрошення), було направлено 25.04.2024 Позивачу засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення через національного оператора поштового зв`язку України АТ «Укрпошта» згідно приписів ст. 42 (номер поштового відправлення 005) на податкову адресу (зареєстроване місце проживання): АДРЕСА_1 . Даним запрошенням ГУ ДПС пропонувалося Позивачу отримати матеріал перевірки нарочно, особисто або через законного представника, в приміщенні контролюючого органу (вул. Петра Болбочана, буд. 25, м. Харків) 02.07.2024 о 08 год 00 хв. 10.05.2024 поштове відправлення 005, в якому містилася засвідчена копія наказу ГУ ДПС від 23.04.2024 № 1655-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 )», повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 23.04.2024 № 196. Запрошення, повернуто на адресу ГУ ДПС «за закінченням встановленого терміну зберігання» згідно відміток національного оператора поштового зв`язку України АТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення/досилання, що також підтверджується даними системи відстеження відправлень АТ «Укрпошта». Фактично поштове відправлення 005 повернулося на юридичну адресу ГУ ДПС (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків) 11.05.2024 згідно даних системи відстеження відправлень з офіційного веб-сайту національного оператора поштового зв`язку України АТ «Укрпошта». ГУ ДПС також забезпечено відображення скан-копій наказу ГУ ДПС від 23.04.2024 № 1655-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 )», повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 23.04.2024 № 196, Запрошення в електронному кабінеті Позивача через систему документування контролюючого органу ІКС «Управління документами». Згідно Квитанцій «Про доставку документів в електронний кабінет» вказані скан-копії документів були доставлені в електронний кабінет Позивача, відповідно, 23.04.2024 о 9:46, 23.04.2024 о 10:56, 23.04.2024 о 11:00. Згідно інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова, місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . Отже, згідно наведених положень національного законодавства засвідчена копія наказу ГУ ДПС від 23.04.2024 № 1655-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 )», повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 23.04.2024 № 196, Запрошення вважаються належним чином врученими Позивачу саме у паперовій формі 10.05.2024. Вважає, що ГУ ДПС було дотримано усі норми діючого законодавства України по відношенню до позивача, що регулюють листування з платниками податків та дотримання процедур, що передують проведенню перевірок, в частині направлення наказів та повідомлень про проведення перевірки, зокрема ст. 42 (п. п. 42.1, п. п. 42.2, п. п. 42.5) та п. 79.2 ст. 79 Кодексу. Згідно норм діючого законодавства Позивач вважається належним чином повідомленим про факт проведення відносно нього документальної позапланової невиїзної перевірки, підстави, час, місце, тривалість та предмет такої перевірки. За результатами проведеної документальної позапланової перевірки встановлено порушення Позивачем вимог частини 3 статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», з урахуванням пункту 21 розділу ІІ «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5 (з урахуванням положень п. 14 прим. 2 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану»), у частині дотримання законодавчо встановленого строку розрахунків за імпортним контрактом від 10.10.2022 № 1, укладеного з нерезидентом фірмою Shandong Everbright Foreign Trade CO., LTD, юридична адреса: місто Дечжоу, провінція Шакин, Китай, у сумі 33100 Доларів США на 405 днів. Сума нарахованої за результатами перевірки за порушення строку розрахунку за зовнішньоекономічною операцією склала 1210420,66 гривень.

24.02.2025 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив у якій вказано, що відповідач вважає свої дії по проведенню та оформленню податкової перевірки та винесення оскаржуваного повідомлення-рішення законними, натомість позивач вважає їх необґрунтованими та такими, що спростовуються наявними у справі письмовими доказами. Заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

01.04.2025 від представника третьої особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВРОАВТОРТАКТ» до суду надійшли письмові пояснення, у яких вказано, що товариство було зацікавлене у придбанні нового автомобіля з електродвигуном марки HONDA E:NS1 з Китаю та з цією метою звернулося до ОСОБА_2 , який мав здійснити пошук відповідного автомобіля за кордоном, узгодити деталі поставки, підписати відповідні документи щодо купівлі автомобіля з іноземною компанією та здійснити оплату поставленого товару та всі витрати за рахунок ТОВ «ЄВРОАВТОТРАКТ» за комісійну винагороду. Власником поставленого автомобіля, після його митного оформлення мало бути ТОВ «ЄВРОАВТОТРАКТ». Із цією метою 01 жовтня 2022 року між ФОП ОСОБА_1 , та ТОВ «ЄВРОАВТОТРАКТ» було укладено договір комісії № 1-10 від 01.10.2022 р. на купівлю легкового автомобіля з електродвигуном марки HONDA E:NS1. ОСОБА_1 було укладено контракт з постачальником SHANDONG EVERBRIGH FOREIGN TRADE CO.,LTD № від 10 жовтня 2022 р„ а 14.11.2022 р. здійснено оплату товару (автомобіля) та витрат на його доставку на користь SHANDONG EVERBRIGH FOREIGN TRADE CO.,LTD згідно із платіжним дорученням № 2 від цієї дати. При цьому, у призначенні платежу платіжного доручення № 2 від 14.11.2022 р. було вказано VIN код автомобіля НОМЕР_2 , який був вказаний постачальником у інвойсі від 10.10.2022 № ЕВ-АС-221010-2. Фактично, компанією SHANDONG EVERBRIGH FOREIGN TRADE CO.,LTD за контрактом № від 10 жовтня 2022 р. було поставлено повністю аналогічний автомобіль з електродвигуном марки HONDA E:NS1, але з іншим VIN кодом - НОМЕР_3 , пояснюючи це тим, що у контракті/інвойсі від 10.10.2022 р. було вказано код такого ж автомобіля, який уже був проданий іншому покупцю раніше, а після отримання 14.11.2022 р. оплати, китайська компанія отримала дійсний VIN код реального автомобіля, який і був поставлений за договором. В той же час, зміни щодо VIN коду автомобіля до контракту № від 10 жовтня 2022 р. та інвойсу від 10.10.2022 № ЕВ-АС-221010-2 не вносились, що і призвело до розбіжностей між вказаними документами та відомостями зазначеними у у ВМД 30.01.2023 № 23UA54U0. Крім того, ТОВ «ЄВРОАВТОТРАКТ» здійснює поставку із закордону та продаж автомобілів на території України, що є основним видом діяльності компанії. З цих підстав, між ТОВ «ЄВРОАВТОТРАКТ» та SHANDONG EVERBRIGH FOREIGN TRADE CO.,LTD також був укладений контракт № 20220628 від 28.06.2022 р. на поставку аналогічного автомобіля з електродвигуном марки HONDA E:NS1, однак даний контракт не був виконаний, оплата по ньому не перераховувалась, зокрема оформлений SHANDONG EVERBRIGH FOREIGN TRADE CO.,LTD інвойс від 01.11.2022 № ЕВ-АС-221010-2 ТОВ «ЄВРОАВТОТРАКТ» не оплачувався, ціна автомобілю у ньому вказана помилково, оскільки відсутні витрати на доставку автомобіля із Китаю до України, товар не поставлявся. Фактично, необхідний ТОВ «ЄВРОАВТОТРАКТ» автомобіль був поставлений за договором комісії № 1-10 від 01.10.2022 р. та за контрактом № від 10 жовтня 2022 р. Слід зауважити, що митне оформлення легкового автомобіля з електродвигуном марки HONDA E:NS1 з VIN кодом - НОМЕР_3 здійснювалось не ОСОБА_1 , а безпосередньо ТОВ «ЄВРОАВТОТРАКТ», у особі його представника, про що зазначено у вантажно-митній декларації та яким у ВМД 30.01.2023 № 23UA54U0 було допущено помилки при зазначенні документів, на підставі яких здійснювалось постачання автомобіля на територію України (описані вище). Легковий автомобіль з електродвигуном марки HONDA E:NS1 з VIN кодом - НОМЕР_3 був розмитнений та поставлений на облік за ТОВ «ЄВРОАВТОТРАКТ», а згодом був проданий новому власнику за договором купівліпродажу транспортного засобу № 01047 від 08.06.2023. Між ОСОБА_1 та товариством був підписаний Акт виконаних робіт від 30.01.2023 р. за договором комісії № 1-10 від 01.10.2022 р., сторони претензій одна до одної не мали. Оплата послуг ОСОБА_1 та понесених ним витрат на купівлю та поставку автомобіля по договору комісії № 1-10 від 10.10.2022 р., згідно із договором від 20.10.2022 р. про відступлення прав та обов`язків по договору комісії № 1 -10 від 10 жовтня 2022 року між ТОВ «ЄВРОАВТОТРАКТ», ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , було покладено на ОСОБА_3 , який зобов`язався здійснити оплату на користь комісіонера ОСОБА_1 .Просить позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 09.12.2024 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання по справі на 26.12.2024.

Ухвалою від 17.02.2025 суд задовольнив клопотання представника позивача про залучення Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕВРОАВТОРТАКТ» до участі у справі в якості третьої особи.

Протокольною ухвалою від 27.05.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив судовий розгляд справи по суті на 10.06.2025.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав правову позицію, викладену в позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги повністю.

В судовому засіданні представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання 10.06.2025 не прибув.

IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 41.1 статті 41, пунктів 61.1, 61.2 статті 61, підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79, підпункту 69.351 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі за текстом ПК України, Кодекс), у зв`язку з надходженням листа Державної податкової служби України від 05.07.2023 № 15823/7/99-00-07-05-02-07 (вх. ГУ ДПС від 05.07.2023 № 2974/8) щодо наявності податкової інформації, наданої Національним банком України (щодо порушення валютного законодавства), відповідно до наказу ГУ ДПС від 23.04.2024 № 1655-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 )», повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 23.04.2024 № 196, була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності Позивача з питань дотримання вимог валютного законодавства за період діяльності з 13.05.2023 по 20.06.2024 за контрактом від 10.10.2022 № 1 (дата операції 14.11.2022), за результатами якої складено Акт № 31051/20-40-24-10-07/ від 02.07.2024 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог валютного законодавства за період діяльності з 13.05.2023 по 20.06.2024 за контрактом від 10.10.2022 № 1. Відповідно до висновків Акту перевірки документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлено порушення: 1) вимог частини З статті 13 Закону України 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту i валютні операції», з урахуванням пункту 21 розділу II «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.012019 № 5 (з урахуванням положень п. 14 прим. 2 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження военного стану»), у частині дотримання законодавчо встановленого строку розрахунків за імпортним контрактом від 10.10.2022 № 1, укладеного з нерезидентом фімою Shandong Everbright Foreign Trade СО., LTD, юридична адреса: місто Дечжоу, провінція Шакин, Китай, у cyмі 33100 Доларів США на 405 днів.

Не погодившись із висновками Акту перевірки, позивачем було підготовлено письмові заперечення на такий Акт від 08.08.2024 та направлено їх на адресу ГУ ДПС у Харківській області.

На підставі вказаного вище акту перевірки відповідачем було складено податкове повідомлення-рішення від 02.08.2024 № 0 на суму штрафних (фінансових) санкцій 1210420,66 грн, яке 19.08.2024 отримано за адресою позивача (рекомендоване поштове відправлення 208).

Як зазначає позивач у позовній заяві, письмову відповідь на зазначені заперечення на Акт перевірки від контролюючого органу, до моменту отримання оскаржуваного повідомлення-рішення ОСОБА_1 не отримував.

ОСОБА_1 02.09.2024 було направлено на адресу Державної податкової служби України скаргу на податкове повідомлення-рішення від 02.08.2024 № 0.

Рішенням ДПС України від 18.09.2024 № 28122/6-99-00-06-01-02-06, строк розгляду скарги ОСОБА_1 було продовжено до 03.11.2024.

Під час процедури адміністративного оскарження, із матеріалів наявних у ДПС України, представником позивача було отримано лист відповідача від 20.08.2024 № 37822/6/20-40-24-10-17, яким позивачу було повідомлено про залишення без розгляду його заперечень від 08.08.2024 на Акт перевірки.

31.10.2024 за результатами розгляду скарги № 32769/6/99-00-06-01-02-06 від 31.10.2024 ДПС України прийнято рішення, згідно із яким скаргу було залишено без задоволення, а оскаржуване податкове повідомленнярішення без змін.

Позивач, вважаючи податкове повідомлення-рішення від 02.08.2024 № 0 протиправним, звернувся з цим позовом до суду.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства, є Закон України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII (далі Закон №2473-VIII).

За правилами частини першої статті 13 Закону №2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.

Граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів не застосовуються щодо розрахунків, пов`язаних з договорами про участь у розподілі пропускної спроможності, а також щодо грошового забезпечення (кредитних лімітів) з метою участі в аукціонах з розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів.

Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Відповідно до частини третьої статті 13 Закону №2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону №2473-VIII, порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Відповідно до п.21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 № 5 (із змінами і доповненнями), граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

В Україні ідентифікація дорожніх транспортних засобів (далі - ДТЗ) здійснюється відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 №142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 №1335/5/1159), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 за № 1074/8395 (далі - Методика №142/5/2092).

Ця Методика розроблена згідно із Законами України «Про судову експертизу», «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національним стандартом №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи й оцінки майна (п.1.1 розділу І Методики №142/5/2092).

Відповідно до абз.абз. 1, 3, 7 п.6.1 розділу VI Методики №142/5/2092 визначення типу, моделі, версії ДТЗ, року його виготовлення, комплектності, укомплектованості, повної маси, робочого об`єму двигуна тощо провадиться на підставі даних виробника ДТЗ. Визначальним при цьому є ідентифікаційний номер (VIN-код) ДТЗ.

Структура і зміст VIN-коду визначаються ДСТУ 3525-97 «Засоби транспортні дорожні. Маркування», які складаються з міжнародного коду виробника КТЗ (перші три символи), описової частини (подальші шість символів) і розпізнавальної частини (останні вісім символів).

У разі механічних і корозійних пошкоджень, знищення VIN-коду, номерних табличок, номера двигуна КТЗ установлення типу, моделі, версії, року виготовлення, робочого об`єму двигуна за VIN-кодом, а також визначення вартості КТЗ та його складників проводяться після відповідного дослідження зазначених номерів на предмет їх автентичності.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст.74 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає поняття допустимості доказів, передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд зазначає, що інформація зазначена в ВМД від 30.01.2023 № 23UA54U0, не відповідає інформації зовнішньоекономічного контракту від 10.10.2022 № 1, інвойсу-проформі від 10.10.2022 № EB-АС-221010-2. Слід зазначити, що поле « 44» ВМД від 30.01.2023 № 23UA54U0 містить реквізити зовнішньоекономічного контракту від 28.06.2022 № 20220628,

Також ВМД від 30.01.2023 № 23UA54U0 містить посилання на інвойс від 01.11.2022 № EB-AC-221010-2. Вартість автомобіля згідно інвойсу від 01.11.2022 № EB-AC-221010-2 27500 Доларів США (включаючи вартість транспортування).

Проте, згідно інвойсу-проформі від 10.10.2022 № EB-АС-221010-2 вартість автомобіля складає 33100 Доларів США (включаючи вартість транспортування).

Суд звертає увагу, що у наданих до перевірки поясненнях Shandong Everbright Foreign Trade CO., LTD з приводу розбіжності у Vin code, вказаному у платіжному дорученні від 14.11.2022 № 2, контракті від 10.10.2022 № 1, інвойс-проформі від 10.10.2022 № EB-АС-221010-2 до контракту від 10.10.2022 № 1 та у Vin code, вказаному у ВМД від 30.01.2023 № 23UA54U0 говориться про те, що станом на момент здійснення позивачем оплати (14.11.2022) Продавець (Shandong Everbright Foreign Trade CO., LTD) не міг знати інформацію стосовно Vin code автомобіля, який він у майбутньому буде постачати, оскільки автомобіль замовлявся позивачем шляхом попереднього замовлення. Проте інвойс до ТОВ «Євроавтотракт» фірмою Shandong Everbright Foreign Trade CO., LTD, що підтверджується митною декларацією від 30.01.2023 № 23UA54U0 на постачання автомобіля з Vin code LVHRS1854N5001470 був виставлений 01.11.2022, тобто до моменту (за два тижні) до здійснення позивачем оплати за контрактом від 10.10.2022 № 1.

Отже, станом на момент переведення позивачем на користь Shandong Everbright Foreign Trade CO., LTD грошових коштів у сумі 33100 Доларів США 14.11.2022 Vin code автомобіля, який, як стверджує позивач, фактично придбавався, був уже відомий.

Суд наголошує, що єдиним належним та допустимим доказом встановлення таких обставин є митна декларація, в якій би було чітко зазначено від 10.10.2022 № 1 та транспортний засіб марки Honda E: NS1, Vin code НОМЕР_2 , так як саме митна декларація містить інформацію про митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури в силу вимог п. 2 ч.1 ст.4 Митного кодексу України.

Щодо не отримання позивачем письмової відповіді на заперечення до Акту до моменту винесення оскаржуваного ППР та протиправності не розгляду по суті заперечень Позивача на Акт, суд повідомляє таке.

ГУ ДПС отримало заперечення Позивача від 09.08.2024 б/н (вх. ГУ ДПС від 15.08.2024 № 53210/6) (далі за текстом Заперечення) на Акт.

Згідно приписів п. 86.7 ст. 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності, відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Отже, граничним терміном подання заперечень на акт була дата 30.07.2024. Проте Позивачем фактично подано заперечення на акт до контролюючого органу 15.08.2024, з пропущенням строку, встановленого п. 86.7 ст. 86 ПК України.

Суд зауважує, що ПК України не передбачено поновлення платникам податків строків для подання заперечень на акти перевірок.

Відмова у розгляді заперечень на акт була оформлена листом ГУ ДПС від 20.08.2024 № 37822/6/20-40-24-10-17, який було направлено на вказану особисто Позивачем адресу (бульвар Ярослава Гашека, буд. 24, кв. 110, м. Київ, 02157) рекомендованим листом з повідомленням про вручення (номер поштового відправлення 914). Щодо не розгляду ГУ ДПС Заперечення Позивача на Акт до моменту прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд зазначає таке.

Податкове повідомлення рішення № 0 було прийняте ГУ ДПС 02.08.2024, у встановлений п. 86.8 ст. 86 Кодексу строк. Заперечення на Акт Позивачем подано 15.08.2024, вже після закінчення строку для подання таких заперечень, і навіть після закінчення максимального строку для прийняття контролюючими органами податкових повідомлень-рішень на підставі актів перевірок.

Щодо протиправності не розгляду контролюючим органом Заперечень на Акт, суд зазначає таке.

Позивачем подано заперечення на акт з пропущенням строку, визначеного п. 86.7 ст. 86 ПК України. І цей факт ним визнано, оскільки у тексті Заперечення він просить поновити строк на подання такого Заперечення. Податковим законодавством не передбачено поновлення таких строків.

Щодо зазначення позивачем дат фактичного отримання ним акту, варто зауважити, що ПК України відлік та обрахунок строків в рамках листування з платником податків визначається фактами вчинення контролюючим органом та поштовим оператором дій з дотриманням встановленого законодавством порядку, а не датами фактичного/фізичного отримання платниками податків вмістів поштових відправлень. Податкове законодавство не передбачає можливості переносити початок відліку строку для подання заперечень через зокрема передачу документа від одного члена сім`ї іншому. Відповідно до статті 42 ПКУ, відповідальність за отримання кореспонденції, що надходить на офіційну податкову адресу, лежить на платнику податків. З моменту вручення матері позивача листа відповідно до норм чинного законодавства вважається документ належним чином врученим платнику податків. Відповідно до законодавства, платник податків повинен забезпечити організацію своєчасного отримання офіційної кореспонденції за своєю податковою адресою. Затримка передачі документів у межах сім`ї не впливає на встановлені законодавством строки, оскільки це є особистою відповідальністю платника податків.

Щодо спростування висновків контролюючого органу змістом документів, які перевірялись, суд повідомляє наступне.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (п. п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Кодексу).

Отже, податковим законодавством України передбачено, що при проведенні заходів контролю у формі податкових перевірок контролюючий орган зобов`язаний перевіряти та досліджувати, зокрема (але не виключно), дотримання встановлених законом строків проведення розрахунків в іноземній валюті. Безумовне прийняття контролюючим органом факту дотримання суб`єктами господарювання таких строків на підставі оформлених ними документів (що можуть свідчити про наміри, але не підтверджують здійснення господарських операцій) на підставі таких документів чинним законодавством не передбачено.

З урахуванням приписів п. п. 191.1.4 п. 191.1 ст. 191 та п. п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України оформлення Позивачем договору комісії підтверджує наміри, а не реальність проведення господарської операції та не позбавляє контролюючий орган обов`язку співставляти такий документ з фактами надходження/не надходження товарів на митну територію України та способом оформлення таких операцій, відображеним в Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної митної служби України, а також відповідністю способу оформлення операцій нормам чинного законодавства.

Щодо доводів позивача стосовно порушень митним органом вимог законодавства України при оформленні ВМД від 30.01.2023 № 23UA54U0, суд зауважує таке.

Договір комісії від 01.10.2022 № 1-10 не доводить факту порушення митним органом вимог законодавства України при оформленні ВМД від 30.01.2023 № 23UA54U0, оскільки договір відображає наміри, а не факт проведення господарських операцій. ВМД від 30.01.2023 № 23UA54U0 не містить жодної інформації про договір комісії від 01.10.2022 № 1-10.

Суд зазначає, що обов`язок, встановлений п. 85.2 ст. 85 ПК України в частині надання посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки покладений саме на позивача.

Водночас ГУ ДПС було зазначено позивачу про такий його обов`язок у повідомленні про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 23.04.2024 № 196, яке вважається йому належним чином врученим 10.05.2024 згідно приписів ст. 42 ПК України та скан-копія якого була відображена в електронному кабінеті позивача.

Також слід зазначити, що контролюючий орган не має підстав ураховувати при проведенні перевірок документи, які під час таких перевірок не були йому надані. Якщо не надано документи під час перевірки, то платник не позбавлений права надати такі і після завершення такої перевірки, які мають бути враховані контролюючим органом під час розгляду питання про прийняття рішення. Протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, визначені в акті перевірки як відсутні. Якщо до закінчення перевірки або у вказаний термін платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у платника на час складення такої звітності. Такий висновок сформував Касаційний адміністративний суд Верховного Суду у постановах Верховного Суду від 11.10.2019 у справі № 815/4831/13-а, від 05.03.2021 у справі № 826/23914/15.

Обов`язок платника податків зберігати документи на підтвердження задекларованих показників податкового обліку й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником податків таких документів прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК до їх відсутності. Такий висновок сформував Касаційний адміністративний суд Верховного Суду у постановах від 01.06.2022 у справі № 280/597/19, від 21.05.2025 у справі № 280/5127/23.

Щодо відсутності при проведенні перевірки документа, який би свідчив про факт оплати ТОВ «Євроавтотракт» на користь фірми Shandong Everbright Foreign Trade CO., LTD за товар, поставлений ВМД від 30.01.2023 № 23UA54U0 суд повідомляє таке.

ГУ ДПС проводилась перевірка Позивача з питань дотримання вимог валютного законодавства за період діяльності з 13.05.2023 по 20.06.2024 за контрактом від 10.10.2022 № 1 (дата операції 14.11.2022). Відповідно, ГУ ДПС перевірявся факт дотримання позивачем строку надходження товару на митну територію України за здійсненою ним 14.11.2022 передплатою на користь нерезидента. Відповідно, ГУ ДПС перевірявся факт належності наданої позивачем ВМД від 30.01.2023 № 23UA54U0 до здійсненої ним 14.11.2022 передплати. І за результатами такої перевірки була встановлена відсутність зв`язку між ВМД від 30.01.2023 № 23UA54U0 та здійсненою Позивачем 14.11.2022 передплатою на користь нерезидента. Законодавчі підстави перевіряти факт здійснення ТОВ «Євроавтотракт» плати за товар, поставлений ВМД від 30.01.2023 № 23UA54U0 у відповідача були відсутні.

Щодо посилання позивача на лист від 07.09.2023 як причину ненадання до перевірки документів, що є доказами розрахунку між ним та ТОВ «Євроавтотракт» за договором комісії від 01.10.2022 № 1-10, суд зауважує, що в повідомленні на проведення перевірки від 23.04.2024 № 196 був зазначений обов`язок позивача, визначений п. 85.2 ст. 85 Кодексу, надати після початку перевірки всі документи, пов`язані з предметом такої перевірки. Відстрочення надання таких документів, можливість надати їх вже в рамках оскарження винесених рішень у зв`язку з перебуванням платника податків не за місцем зберігання документів, пов`язаних з предметом перевірки, податковим законодавством не передбачено.

Щодо посилання позивача на лист Головного сервісного центру МВС України від 14.10.2024 № 31/2852АЗ-30181-2024, суд повідомляє наступне.

Даний лист стверджує факт перереєстрації автомобіля, ввезеного за ВМД 30.01.2023 № 23UA54U0 на ім`я ТОВ «Євроавтотракт», на нового власника і не є підтвердженням фактичних взаємовідносин між Позивачем та ТОВ «Євроавтотракт» в рамках проведеної Позивачем 14.11.2022 операції з попередньої оплати на користь нерезидента на виконання умов контракту від 10.10.2022 № 1. Цей лист не є підтвердженням факту належності автомобіля марки Honda, модель: E: NS1; ідентифікаційний номер ТЗ (номер кузова/шасі) НОМЕР_4 , ввезеного за ВМД 30.01.2023 № 23UA54U0 на ім`я ТОВ «Євроавтотракт», до проведеної Позивачем 14.11.2022 операції з попередньої оплати на користь нерезидента на виконання умов контракту від 10.10.2022 № 1.

Щодо посилання Позивача у позовній заяві на норми ст. 109 та ст. 112 Податкового кодексу України, суд повідомляє таке.

Пунктом 1.1 ст. 1 ПК України встановлено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з п. 5.1 ст. 5 ПК України поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 цього Кодексу.

Між тим, визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства саме Закон № 2473.

Відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону (ч. 1 ст. 3 Закону № 2473).

Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. (ч. 2 ст. 3 Закону № 2473).

У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону (ч. 3 ст. 3 Закону № 2473).

Суд наголошує, що ч. 5 ст. 13 Закону № 2473 передбачена відповідальність за порушення резидентами встановлених строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями. При цьому норми Закону № 2473 не ув`язують факт настання такої відповідальності та застосування такої відповідальності контролюючими органами з наявністю вини та умислу резидента чи нерезидента у розумінні ст. 109 та ст. 112 Кодексу, а також з фактом наявності чи відсутності негативних наслідків для фінансової системи України через таке порушення.

Форми податкових повідомлень-рішень затверджені наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 (зі змінами). Варто зауважити, що податкове повідомлення-рішення за формою «С» не містить розділів щодо збитків, негативних наслідків, які настали для фінансової системи України внаслідок вчиненого платником порушення.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки наведених вище висновків суду не спростовують.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, позивачем не надано до суду належних доказів щодо неправомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення або порушення відповідачем процедури прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Судом таких обставин також не встановлено.

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про залишення позовних вимог позивача без задоволення.

VII. Розподіл судових витрат.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕВРОАВТОРТАКТ» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Головне управління ДПС у Харківській області, місцезнаходження: 61057, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 46, .

Третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕВРОАВТОРТАКТ», місцезнаходження: 311150, Хмельницька область, Старокостянтинівський район, сільрада Григорівська, вул. 143+558 ліворуч автодороги Н03 Житомир-Чернівці, .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 20.06.2025.

Суддя О.В. Пасечнік