Справа № 712/6950/25
Суддя: Чапліна Н. М.
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/6950/25
Провадження № 2а/712/199/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі головуючого судді Чапліної Н.М.

при секретарі судового засідання Саса Л.О.

представника позивача Зелтіньш Ю.Ю.

представника відповідача Косьміна О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача Чернія С.В. на підставі довіреності Зелтінш Ю.Ю. звернулась до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії БАА № 490172 від 13.05.2025 про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до тексту оскаржуваної постанови серії БАА № 490172 від 13.05.2025, винесеної поліцейським взводу № 1 роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області капралом поліції Яворським Д.М., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 13.05.2025 він керував транспортним засобом MITSUBISHI L200, д.н.з. НОМЕР_1 при цьому не мавши права керувати таким ТЗ, чим порушив вимоги п.2.1 а ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Постанова прийнята з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Після зупинки транспортного засобу, позивачу не було повідомлено причини зупинки, транспортний засіб не мав технічних несправностей, правил дорожнього руху позивач не порушував. Інспектором відділення ВІБДР Донецького ЗВ ВСП о 8-50 складений протокол відносно позивача про те, що від керував транспортним засобом без посвідчення водія, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) РДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Вже о 8-55 поліцейським взводу № 1 роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у якій також не зафіксовано та не описано правопорушення, що передувало вимозі пред`явлення документів.

Із зазначеного поліцейським в оскаржуваній постанові неможливо встановити, яке саме правопорушення вчинено позивачем, оскільки за правопорушення, що фактично вказане у фабулі постанови настає відповідальність, що передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП, натомість відповідно до дійсних обставин, а саме не пред`явлення посвідчення водія настає відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, саме цю норму і вказав поліцейський у постанові. Тобто поліцейським під час розгляду справи неповно з`ясовано обставини справи та не вірно кваліфіковано дії позивача, суть правопорушення та передбачена відповідальність.

Крім того, поліцейським не зібрано достатньо доказів, що могли б довести зазначене правопорушення. Зазначено, що до постанови додається відео. Отже, єдиним доказом вказаного правопорушення є запис нагрудного відеореєстратора. Проте, зазначене у фабулі постанови правопорушення не може бути доведене відеозаписом.

Розгляд справи відбувся через 5 хвилин після складання протоколу, що свідчить про спрощений підхід до розгляду справи, ігнорування прав особи, формальний підхід до вивчення обставин справи.

02 червня 2025 ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси у вищевказаній справі було відкрито провадження. Відповідачу визначено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

09.06.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача, у якому відповідач заперечував проти задоволення позову, вказав, що посадові особи ВІБДР під час виконання покладених на них завдань мають право, відповідно до п. 2.4 Положення про органи безпеки дорожнього руху Міністерства оборони України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №330 від 01.11.1999, зупиняти військові транспортні засоби у разі: порушення їх водіями ПДР; за наявності ознак, що свідчать про технічну несправність транспорту або забруднення ним довкілля, а також відомостей про те, що він використовується з протиправною метою чи не за призначенням; з метою огляду військових транспортних засобів і перевірки у водіїв документів на право користування та керування транспортними засобами, дорожніх листів, відповідності вантажів, що перевозяться, товаротранспортним документам. Зазначена правова норма узгоджується з п. 20 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про військову службу правопорядку у Збройних Силах України».

13.05.2025 приблизно о 08 год. 35 хв. в м. Краматорськ, по вул. Коцюбинського, біля буд. 159 військовослужбовцем відділення ВІБДР ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 було зупинене автомобіль MITSUBISHI L200 номерний знак НОМЕР_1 (реєстрація військової частини ЗСУ) під керуванням водія військовослужбовця ОСОБА_1 з метою огляду військового транспортного засобу і перевірки у водія документів на право користування та керування транспортним засобом (відео камера 474731). Під час спілкування з водієм у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. За керування транспортними засобами з ознаками наркотичного сп`яніння передбачена адміністративна відповідальність за статтею 130 КУпАП. Через те, що згідно із ч. 1 ст. 255 КУпАП складання протоколів про адміністративні правопорушення за статтею 130 КУпАП мають право уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції України, військовослужбовцем ВІБДР було запрошено на місце події екіпаж патрульної поліції для подальшого реагування.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2.4 а ПДР України водію було наголошено вимогу надати для перевірки посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Після чого встановлено, що позивач не має права керування транспортним засобом відповідної категорії.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме, порушення вимог п. 2.1 а ПДР України, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, поліцейським було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення ( далі Постанова), щодо позивача.

Представником відповідача 05.06.2025 за вих. № 2516 зроблено запит до Територіального сервісного центру МВС №1452 щодо надання інформації, чи має право керування транспортними засобами «категорії В» особа ОСОБА_1 . 06.06.2025 за вх. № 1774 отримано відповідь ТСЦ МВС №1452, у якій зазначено, що особа ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 09.08.2005 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами «категорії В» серії НОМЕР_2 . 28.02.2021 року у гр. ОСОБА_1 зазначене посвідчення водія вилучено на підставі складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та на даний час статус посвідчення водія є «зданий на збереження».

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України «Про Національну поліцію» поліція здійснює інформаційно-аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених законом. Поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності користується реєстрами та базами (банками) даних Міністерства внутрішніх справ України та інших органів державної влади. Під час повного з`ясування всіх обставин справи поліцейський, встановивши особу водія, перевірив позивача за реєстрами даних інформаційної системи МВС. Було встановлено, що по відношенню до гр. ОСОБА_1 28.02.2021 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ДПР18 № 124475, посвідчення водія серії НОМЕР_2 вилучено, відповідно до ст. 265-1 КУпАП. Зазначений протокол було розглянуто Соснівським районним судом м. Черкаси та призначено відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу 10200 грн. та позбавлення права керування на 1 рік.

Оскільки посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 знаходиться в статусі «зданий на збереження», позивач, після спливу строку позбавлення права керування, зазначене посвідчення водія належним чином не отримав (надається витяг з бази НАІС). Зазначені відомості були вказані в графі «суть адміністративного правопорушення» оскаржуваної постанови та поліцейським зазначено, що водій керував ТЗ при цьому не мавши право керування таким ТЗ, чим порушив п. 2.1 а ПДР України та правильно кваліфіковано правопорушення вчинене позивачем за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Представник позивача вказує, що при винесенні постанови поліцейським було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема не роз`яснено прав позивачу та не надана можливість їх реалізувати. Вважаємо ці твердження помилковими, оскільки: Відповідно до статті 279 КУпАП, розгляд справи почався з представлення інспектора, інспектор оголосив, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснив особі, що брала участь у розгляді справи, її права і обов`язки.

12.06.2025 до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, у якій представник позивача вказала, що у постанові частина у зазначенні частини ст. 126 КУпАП риска є дописаною. У постанові зазначено єдиний доказ відео. Надані відеозаписи підтверджують, що перевірку в базах даних відносно позивача поліцейський не здійснював, витягів не формував, долучений відеозапис є таким, що переривається.

16.06.2025 до суду надійшли заперечення від відповідача, у яких зазначено, що у позовній заяві представник позивача не заперечує, що 13.05.2025 року позивач керував автомобілем та підтверджує факт відсутності у позивача посвідчення водія відповідної категорії. Ці твердження також підтверджуються відеозаписом на портативний відеореєстратор Motorola Solutions VB 400 № 474731. Вимога поліцейського до позивача надати посвідчення водія відповідної категорії та процесуальна послідовність винесення постанови зафіксована на портативний відеореєстратор Motorola Solutions VB 400 № 474729. Вказаний пристрій, відповідно до ст. 283 КУпАП було зазначено в графі № 5 спірної постанови. Факт того, що позивач не має права керування транспортними засобами підтверджується витягом з бази НАІС інформаційного порталу Національної поліції (надається суду) та відповіддю на запит ТСЦ МВС №1452 в якій було зазначено, що особа ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 09.08.2005 р. отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами «категорії В» серії НОМЕР_2 , але 28.02.2021 року у гр. ОСОБА_1 зазначене посвідчення водія було вилучено на підставі складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та на даний час статус посвідчення водія є «зданий на збереження»

У судовому засіданні представник позивача надала суду пояснення аналогічні позову, заявлені вимоги підтримала, вважає, що докази на підтвердження наявності адміністративного правопорушення відповідачем не надані, у постанові вказана не та частина, відеозаписи не підтверджують правомірність дій поліцейських.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог та доводів позивача заперечив з підстав, викладених у відзиві та запереченнях, наголосив на їх необґрунтованості, вказує, що факт вчинення адміністративних правопорушень підтверджується належними та допустимими доказами. У задоволенні позову просив відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши обставини справи, на яких ґрунтується позов, відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 року поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 цього ж закону поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, Іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Наказом Міністерства оборони України №330 від 01.11.1999 затверджено Положення про органи безпеки дорожнього руху Міністерства оборони України. Посадові особи ВІБДР під час виконання покладених на них завдань мають право, відповідно до п. 2.4 Положення, зупиняти військові транспортні засоби у разі: порушення їх водіями ПДР; за наявності ознак, що свідчать про технічну несправність транспорту або забруднення ним довкілля, а також відомостей про те, що він використовується з протиправною метою чи не за призначенням; з метою огляду військових транспортних засобів і перевірки у водіїв документів на право користування та керування транспортними засобами, дорожніх листів, відповідності вантажів, що перевозяться, товаротранспортним документам. Зазначена правова норма узгоджується з п. 20 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про військову службу правопорядку у Збройних Силах України».

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що 13.05.2025 року поліцейським взводу № 1 роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області капралом поліції Яворським Д.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої 13.05.2025 о 8-35 у м. Краматорськ по вул. Коцюбинського поблизу буд. 159 водій ОСОБА_1 керував ТЗ MITSUBISHI L200, д.н.з. НОМЕР_1 при цьому не мавши права керувати таким ТЗ, чим порушив вимоги п.2.1 а ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Зазначено, що велась відеофіксація на нагрудний відеореєстратор Motorola Salutions VB 400 № 474729, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Долучена позивачем копія постанови, наданий для огляду оригінал в судовому засіданні та долучена копія постанови відповідачем до відзиву містять відомості про притягнення до відповідальності позивача за ч. 2 ст. 126, частина зазначена двома рисками «ІІ», фабула вказана у описовій частині постанови та протоколі також відповідає ознакам ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30 червня 1993 року №3353-ХІІ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 2.1 Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`явити для перевірки такі документи: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно ч. 9-10 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Стаття 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування цим засобом, або не пред`явила їх на вимогу уповноваженої особи, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Судом встановлено, а представником позивача не заперечувалось, що 13.05.2025 о 8-35 у м. Краматорськ по вул. Коцюбинського поблизу буд. 159 водій ОСОБА_1 керував ТЗ MITSUBISHI L200, д.н.з. НОМЕР_1 при цьому не мавши права керувати таким ТЗ. Ці обставини підтверджуються і відповіддю ТСЦ МВС №1452, у якій зазначено, що особа ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 09.08.2005 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами «категорії В» серії НОМЕР_2 . 28.02.2021 року у гр. ОСОБА_1 зазначене посвідчення водія вилучено на підставі складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та на даний час статус посвідчення водія є «зданий на збереження», відеозаписами наданими відповідачем, з яких видно, що поліцейським здійснювалась перевірка наявності водійського посвідчення у позивача за базами за допомогою планшету. Отже, у діях ОСОБА_1 вбачається наявність ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126 КУпАП.

Щодо доводів представника позивача про те, що розгляд справи проведений формально, права позивача порушені, такі твердження спростовуються відеозаписом, на якому зафіксоване притягнення до відповідальності позивача, роз`яснення прав.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідає дійсним обставинам справи, винесена з дотриманням норм чинного законодавства, позиція представника позивача щодо недотримання відповідачем вимог законодавства при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Згідно з п.1 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Беручи до уваги встановлені обставини справи, суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а вина позивача доводиться належними та допустимими доказами. Водночас, позивачем не надано доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених ним позовних вимог.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 8-9, 72-77, 241, 242-246, 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 490172 від 13.05.2025 відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Повний текст рішення складений 20.06.2025.

Суддя: Н.М. Чапліна