Справа № 520/21897/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 червня 2025 року № 520/21897/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Аграрник К" (вул. Українська, буд. 27, м. Красноград, Харківська область, 63304 ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057 ) про визнання протиправним і скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Аграрник К" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 06.06.2024 №2 про сплату штрафних санкцій з ПДВ на суму 36752,50 грн, від 23.07.2024 №2 про сплату штрафних санкцій з ПДВ на суму 36752,50 грн, від 06.06.2024 №2 про сплату пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності та за невиконання зобов`язань та порушення вимог валютного законодавства на суму 636864,11 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 06.06.2024 за №2 та від 06.06.2024 за №2 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню з огляду на те, що прийняті на підставі акта перевірки, висновки якого є необґрунтованими. Так, вказує, що під час перевірки контролюючим органом не взято до уваги, що позивачем складено податкову накладну від 15.02.2022 за № 30 та направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних 11.03.2022 о 08:59, отримано квитанцію № 2 про її прийняття, а отже застосування штрафних санкцій на суму 36752,50 грн на підставі статті 120-1 Податкового кодексу України за платежем податок на додану вартість є безпідставним; свідоцтвом № 04470 Китайської міжнародної торгової палати та висновком Харківської торгово-промислової палати від 08.05.2024 за № 223/63.01-6 підтверджено наявність форс-мажорних обставин, які стали підставою невиконання зобов`язань за зовнішньоекономічним контрактом від 27.12.2022 за №НТ27122022SK, а тому застосування пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності є також безпідставним. Уважає, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 23.07.2024 за №2 протиправно застосовано до відповідача штрафні санкції на суму 36752,50 грн на підставі статті 120-1 Податкового кодексу України за платежем податок на додану вартість, оскільки податковим повідомленням-рішенням від 06.06.2024 за №2 до позивача вже застосовано штрафні санкції на суму 36752,50 грн на підставі статті 120-1 Податкового кодексу України за платежем податок на додану вартість.

Ухвалою суду від 09.08.2024 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив, в якому він проти задоволення позовних вимог заперечує та вказує, що результатами податкової перевірки, проведеної ГУ ДПС у Харківській області, виявлено, що в ЄРПН відсутня податкова накладна від 15.02.2022 за № 30, а отже штраф, застосований податковим повідомленням-рішенням від 06.06.2024 за №2, відповідає приписам Податкового кодексу щодо його застосування; оскільки штраф, визначений таким податковим повідомленням-рішенням, позивачем не сплачено, контролюючим органом правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.07.2024 за №2. Зазначає, що під час перевірки за зовнішньоекономічним контрактом від 27.12.2022 за №НТ27122022SK встановлено перевищення граничного строку розрахунків, що є підставою для застосування штрафних санкцій податковим повідомленням-рішенням від 06.06.2024 за №2, а наявність форс-мажорних обставин, на які посилається позивач, належними доказами не підтверджено. З огляду на зазначене відповідач вважає прийняті податкові повідомлення-рішення правомірними, а тому у задоволенні позовних вимог ПП "Аграрник К" просить відмовити.

Відповідно до ухвали суду від 02.09.2024 розгляд справи №520/21897/24 здійснюється за правилами загального позовного провадження.

Від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій він доводить, що податкова накладна від 15.02.2022 за № 30 в ЄРПН зареєстрована, оскільки згідно з наданою до позову квитанцією «документ доставлено до ДПС України, документ прийнято», а отже твердження відповідача про відсутність реєстрації зазначеної податкової накладної не відповідає дійсним обставинам. Також вказує, що податкове повідомлення-рішення від 23.07.2024 за №2 прийняте без повторної перевірки щодо реєстрації/нереєстрації податкової накладної від 15.02.2022 за № 30, а отже позивача притягнуто двічі за порушення, встановлене в акті перевірки. Також звертає увагу на необґрунтованість висновку відповідача щодо перевищення граничного строку розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом від 27.12.2022 за №НТ27122022SK, оскільки обставини, які склалися для ПП "Аграрник К", відповідають критеріям форс-мажорних обставин, що підтверджується листом-повідомленням від 20.02.2023, наданим до матеріалів справи.

З додатковими поясненнями у справі відповідачем надано додаткові докази на підтвердження висновку контролюючого органу щодо того, що податкова накладна від 15.02.2022 за № 30 в ЄРПН не зареєстрована.

З додатковими поясненнями у справі на спростування висновку контролюючого органу щодо того, що податкова накладна від 15.02.2022 за № 30 в ЄРПН не зареєстрована, позивачем надано скріншот із програми для подання звітності «М.Е.Doc».

У додаткових поясненнях у справі відповідач звертає увагу, що окрім свідоцтва Китайської міжнародної торгової палати Китайського комітету сприяння міжнародній торгівлі №233700В2/004470 позивачем до позовної заяви додано висновок щодо обставин, які ускладнили виконання зобов`язань, виданий Харківською торгово-промисловою палатою 08.05.2024 за № 223/63.01-6, в якому серед документів, які були надані до аналізу, зазначено, що надається « 10. Копія сертифікату від 19.02.2023 року №СССМЕ 202302-В0078, виданого Chana Chamber of Commerce for import and Export of Machinery and (Electronic Products.» (стор. 2 Висновку), тобто при зверненні до Харківської торгово-промислової палати позивачем надався інший документ, аніж долучено до позовної заяви. Водночас, цей же документ надавався під час податкової перевірки, про що свідчить інформація, зазначена на сторінці 29 Акта перевірки. Надав суду копію зазначеного сертифікату, що міститься в матеріалах перевірки, а також витяг з Реєстру податкових щодо податкових накладних ПП «Аграрник К» на адресу ТОВ «МЕГА КОРМ» за 2022 рік, серед яких відсутні дані про податкову накладну від 15.02.2022 за № 30, квитанцію на яку надано позивачем. Звертає увагу, що підстави для прийняття податкового повідомлення-рішення від 23.07.2024 за №2 визначені статтею 120-1 Податкового кодексу України і повторна перевірка, на необхідність проведення якої посилається позивач, для прийняття зазначеного податкового повідомлення-рішення не потрібна.

З додатковими поясненнями у справі позивачем надано до матеріалів справи податкові накладні, складені ПП «Аграрник К» на адресу ТОВ «МЕГА КОРМ» за 2022 рік, з квитанціями та скріншотами із програми для подання звітності «М.Е.Doc» на підтвердження їх реєстрації в ЄРПН.

У додаткових поясненнях у справі від 15.01.2025 відповідач звертає увагу, що надані позивачем до матеріалів справи податкові накладні ПП «Аграрник К» на адресу ТОВ «МЕГА КОРМ» за 2022 рік зі скріншотами із програми для подання звітності «М.Е.Doc» містять відмітку «ЗАРЕЄСТРОВАНО В ЄРПН», натомість податкова накладна від 15.02.2022 за № 30, долучена до позовної заяви, такої відмітки не містить.

У додаткових поясненнях у справі від 05.03.2025 відповідачем викладено порядок роботи Електронного кабінету платника податків та зазначено, що податкова накладна від 15.02.2022 за № 30, долучена до позовної заяви, не містить даних щодо її направлення до ЄРПН.

Ухвалою суду від 06.03.2025 зупинено провадження у справі за позовом Приватного підприємства "Аграрник К" до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним і скасування податкових повідомлень-рішень до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі № 200/4768/23.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 12.06.2025, прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 12.06.2025, прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав його необґрунтованості.

Ухвалою суду, постановленою в судовому засіданні 12.06.2025, провадження у справі поновлено. Суд, заслухавши позиції сторін також ухвалою від 12.06.2025 ухвалив перехід до стадії ухвалення рішення.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив таке.

Приватне підприємство "Аграрник К" зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом 37048399, місцезнаходження: 63304, Харківська область, м. Красноград, вул. Українська, 27; перебуває на обліку в ГУ ДПС у Харківській області (Красноградське відділення).

У період з 26.04.2024 по 09.05.2024 ГУ ДПС у Харківській області на підставі направлень від 25.04.2024 за №3428-№3430, Наказу ГУ ДПС у Харківській області від 24.04.2024 за № 1695-п проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПП «АГРАРНИК К» з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.07.2021 по 31.12.2023, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2021 по 31.12.2023, результати якої оформлені актом від 16.05.2024 за №22106/20-40-07-02-03/37048399 (далі також акт перевірки).

За висновками акта перевірки встановлено, серед іншого, порушення позивачем:

- вимог п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в частині нереєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних за червень 2022 року на суму ПДВ 73 505 грн;

- вимог частини 3 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», пункту 14-2 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 за №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» за зовнішньоекономічним контрактом від 27.12.2022 за №НТ271220225К.

На підставі акта перевірки ГУ ДПС у Харківській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 06.06.2024 за №2, яким позивача попереджено про необхідність скласти та/або зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування у строк, визначений ПК України, та згідно зі статтею 120-1 ПК України застосовано штраф за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у загальному розмірі 36752,50 грн (т.1 а.с. 131-132);

- від 06.06.2024 за №2, яким до позивача на підставі пункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та частини 5 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» застовано штрафні санкції на суму 636864,11 грн (т. 1 а.с. 135-136).

У подальшому відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.07.2024 за №2, яким до позивача згідно зі статтею 120-1 ПК України застосовано штрафні санкції на суму 36752,50 грн.

Доказів адміністративного оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень до матеріалів справи не надано.

Скориставшись правом на оскарження податкових повідомлень-рішень у судовому порядку, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає таке.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Закон України "Про валюту та валютні операції" від 21 червня 2018 року № 2473-VIII (далі - Закон № 2473-VIII) визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.

Частиною першою статті 3 Закону № 2473-VIII встановлено, що відносини, які виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону № 2473-VIII органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.

Так, Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів (частина перша статті 13 Закону №2473-VIII).

Згідно із вимогами частини другої статті 13 Закону №2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) (частина п`ята статті 13 Закону №2473-VIII).

Водночас частина шоста статті 13 Закону №2473-VIII передбачає, що у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Отже, у разі зупинення виконання господарської операції, яке зумовлене виникненням форс-мажорних обставин, зупиняється як перебіг строку розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, так і нарахування пені на весь період дії форс-мажорних обставин.

Правління Національного банку України (далі також - НБУ) Постановою від 02 січня 2019 року №5 затвердило Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті (далі - Положення №5).

Згідно із пунктом 21 розділу ІІ вказаного Положення граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Пункт 23 розділу ІІ Положення №5 передбачає, що розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного пунктом 21 розділу II цього Положення, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення, у повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією).

Водночас, 24 лютого 2022 року з метою забезпечення надійності та стабільності функціонування банківської системи НБУ прийняв Постанову № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (далі - Постанова №18).

Постановою Правління НБУ № 68 від 04 квітня 2022 року Постанову №18 доповнено, зокрема пунктом 142, за змістом якого граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 90 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року».

В подальшому до пункту 142 Постанови №18 вносились зміни і з 07 червня 2022 року цифри "90" було замінено цифрами "120", а з 07 липня 2022 року - цифри "120" замінено цифрами "180" (постанови Правління НБУ №113, №142 відповідно).

Отже, за загальним правилом експорт та імпорт товарів має здійснюватися у строки, зазначені у договорах, але не пізніше граничного строку розрахунків, встановленого НБУ, що обчислюється з дня здійснення авансового платежу (попередньої плати). До 05 квітня 2022 року такі граничні строки розрахунків становили 365 календарних днів. З огляду на введення в Україні воєнного стану НБУ змінив граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту. Відповідно до указаних змін у період з 05 квітня 2022 року по 07 червня 2022 року такі строки становили 90 календарних днів, з 07 червня 2022 року по 07 липня 2022 року - 120 календарних днів, з 07 липня 2022 року - 180 календарних днів. При цьому змінені Постановою №18 строки застосовуються лише до операцій, що здійснені з 05 квітня 2022 року.

Судом встановлено, що за змістом акта перевірки у період з 01.07.2021 по 31.12.2023 ПП «АГРАРНИК К» здійснювало здійснювало придбання обладнання на підставі зовнішньоекономічного контракту від 27.12.2022 за № HT27122022SK, укладеного з нерезидентом Henan Huatai Cereals and Oils Machinery Co., Ltd (Китай).

В межах контракту від 27.12.2022 за № НТ271220228К ПП «АГРАРНИК К» перераховано грошові кошти на загальну суму 15 329 557,12 або 419 200 дол. США згідно з платіжними дорученнями: від 03.01.2023 за №2 на суму 4 614 957,32 грн. або 126 200 дол. США, від 15.03.2023 за №3 на суму 4 599 598,51 або 125 780 дол. США, від 17.03.2023 за №4 на суму 3 656 860 грн. або 100 000 дол. США, від 13.03.2023 за №5 на суму 1 276 646,39 або 34 911 дол. США, від 27.03.2023 за №6 на суму 1 81 494,9 або 32 309 дол. США.

В свою чергу за зовнішньоекономічним контрактом від 27.12.2022 за № НТ271220228К від нерезидента Henan Huatai Cereals and Oils Machinery Co., Ltd (Китай) здійснена поставка обладнання, що підтверджено митною декларацію від 16.08.2023 за № 23UA22U4 на суму 5 329 557,12 грн. або 419 200 дол. США.

З огляду на те, що перерахування авансового платежу в сумі 126 000 дол. США здійснено 03.01.2023 (платіжним дорученням №2), відлік граничного строку розрахунків за контрактом обчислюється з 03.01.2023 і має становити 180 днів.

Дата першого дня перевищення граничного строку валютних розрахунків, з урахуванням приписів частини 3 статті 13 Закону №2473 та пункту 142 Постанови № 18, за зазначеним операціями починається з 02.07.2023 але поставка обладнання позивачу здійснена лише 16.08.2023.

В зв`язку із тим, що ГУ ДПС у Харківській області при проведенні перевірки встановило порушення позивачем граничних строків розрахунків за операціями з імпорту товарів за зовнішньоекономічним контрактом від 27.12.2022 за № HT27122022SK, контролюючим органом здійснено нарахування пені та прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.06.2024 за №2, яким ПП «АГРАРНИК К» за порушення частини третьої статті 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" від 21.06.2018 за № 2473-VIII, нарахована пеня за порушення граничних строків розрахунків в сумі 636864,11 грн згідно з розрахунком, доданим до такого податкового повідомлення-рішення.

Слід зазначити, що позивач не заперечує вказаного порушення, але із податковим повідомленням-рішенням від 06.06.2024 за №2 не погоджується з тих підстав, що при вирішенні питання щодо наявності достатніх умов для нарахування пені за порушення резидентом строків розрахунків за імпортною операцією слід виходити з наявності форс-мажорних обставин, як у нерезидента Henan Huatai Cereals and Oils Machinery Co., Ltd (Китай), так і у ПП «АГРАРНИК К».

Так, у позовній заяві ПП «АГРАРНИК К» зазначає, що невиконання зовнішньоекономічного контракту обумовлено форс-мажорними обставинами, які підтверджено свідоцтвом № 04470 від 13.10.2023 Китайської міжнародної торгової палати та висновком Харківської торгово-промислової палати від 08.05.2024 за № 223/63.01-6, й існування обставин непереборної сили виключає можливість для нарахування позивачу пені за порушення термінів розрахунків в сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Судом установлено, що свідоцтво № 04470 Китайської міжнародної торгової палати та висновок Харківської торгово-промислової палати від 08.05.2024 за № 223/63.01-6 надавалися позивачем під час перевірки на запит контролюючого органу.

Щодо обставин, які слід розглядати як форс-мажорні (обставини непереборної сили) суд зазначає таке.

За змістом частини 6 статті 13 Закону № 2473-VIII підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Згідно із частиною 1 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), який видано Торгово-промисловою палатою України та уповноваженою нею регіональними торгово-промисловими палатам, або уповноваженою організацією (органом) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту) є підставою для подовження законодавчо встановлених термінів (строків) розрахунків на період дії форс-мажорних обставин та підставою для ненарахування пені на період дії форс-мажорних обставин.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин деталізовано в Регламенті засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженому рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18 грудня 2014 року № 44(5).

За визначенням, наведеним у підпункті 3.1.1 Регламенту, форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) - це надзвичайні та невідворотні обставини, які об`єктивно впливають на виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків за законодавчими і іншими нормативними актами, дію яких неможливо було передбачити та дія яких унеможливлює їх виконання протягом певного періоду часу.

Не вважаються форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) фінансова та економічно криза, дефолт, зростання офіційного та комерційного курсів іноземної валюти, недодержання/порушення своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язань товарів, відсутність у боржника необхідних коштів тощо (пункт 3.2 Регламенту).

Відповідно до пункту 3.3 вказаного Регламенту сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - сертифікат) - документ встановленої ТПП України форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

За усталеною практикою Верховного Суду форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру. У разі їх виникнення сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку (зокрема, але не виключно постанови Верховного Суду від 16 липня 2019 року у справі №917/1053/18, від 25 січня 2022 року у справі №904/3886/21, від 18 січня 2024 року у справі № 914/2994/22).

Верховний Суд також неодноразово вказував (постанови від 05 грудня 2023 року у справі №917/1593/22, від 18 січня 2024 року у справі № 914/2994/22, від 19 серпня 2022 року у справі №908/2287/17 тощо), що підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної ТПП. Водночас, сертифікат Торгово-промислової палати України не є єдиним доказом існування форс-мажорних обставин; обставина форс-мажору має оцінюватись судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

У постановах від 05 жовтня 2023 року у справі №520/14773/21, від 19 серпня 2022 року у справі №818/2429/18, від 17 червня 2020 року у справі №812/677/17, від 03 вересня 2019 року у справі №805/1087/16 Верховний Суд зазначив, що має встановлюватися (доводитися) вплив обставин непереборної сили, засвідчених відповідними сертифікатами ТПП України, на неможливість платника податку належним чином виконувати свої зобов`язання і на зміну його економічного стану цими форс-мажорними обставинами. Ці фактори мають перебувати у причинно-наслідковому зв`язку.

Про обґрунтованість такого висновку свідчить і аналіз частини шостої статті 13 Закону України №2473, яка передбачає можливість зупинення перебігу строків розрахунків та нарахування пені за їх порушення лише у разі зупинення виконання договору, яке відбувається у зв`язку із виникненням форс-мажорних обставин. Іншими словами, неможливість виконання договору, а відповідно і звільнення від нарахування пені, має місце у разі впливу форс-мажорних обставин на таку можливість.

За змістом свідоцтва № 04470 від 13.10.2023 ТОВ «Хенань Хуатай зернова та масляна машинобудівна компанія», яка є продавцем та виробником нафтопродуктів для покупця, приватного підприємства «Аграрник К», згідно з договором № HT27122022SK від 27 грудня 2022 року, не може виконати свої зобов`язання з виготовлення та постачання продукції протягом 90 календарних днів з отримання залишку оплати в розмірі 32 309,00 доларів США 27 березня 2023 року у зв`язку з початком свята весни та канікулами. ТОВ «Хенань Хуатай зернова та масляна машинобудівна компанія» їде у відпустку з січня 2023 року по лютий 2023 року. Дати виробництва та поставки перенесено. Дата відправлення від 25 травня 2023 року згідно з накладною № ZHWE23060008.

Тобто зазначене свідоцтво фактично є повідомленням Henan Huatai Cereals and Oils Machinery Co., Ltd (Китай), засвідченим Китайською міжнародною торговою палатою, про відтермінування поставки товару за контрактом № HT27122022SK від 27 грудня 2022 року у зв`язку з початком свята весни та канікулами, що на переконання суду, не можна розцінювати як форс-мажорну обставину, оскільки такі не є надзвичайними та невідворотними обставинами, що об`єктивно унеможливили виконання зобов`язань, передбачених умовами зовнішньоекономічного контракту контрагентом-нерезидентом позивача.

Суд зауважує, що діючи з належною обачністю, сторони зовнішньоекономічного контракту № HT27122022SK від 27 грудня 2022 року під час його укладення могли передбачити наведені в свідоцтві № 04470 від 13.10.2023 обставини, та укласти такий контракт з урахуванням початку свята весни та канікулами у Henan Huatai Cereals and Oils Machinery Co., Ltd (Китай).

Крім того, за змістом розділу 10 зовнішньоекономічного контракту № HT27122022SK від 27 грудня 2022 року у випадку обставин, що виключають часткове чи повне виконання контрактних зобов`язань кожної зі сторін, а саме: пожежа, стихійне лихо, війна чи бойові дії, ембарго дата виконання контрактних зобов`язань змінюється в залежності від тривалості впливу таких обставин. При цьому, сторона, яка знаходиться під впливом таких обставин, повинна проінформувати іншу сторону про настання чи припинення таких обставин протягом п`яти днів.

Отже, під час укладення контракту сторонами не були визначені початок свята весни та канікули у якості обставин непереборної сили. Разом з цим, надане свідоцтво № 04470 містить дату засвідчення 13.10.2023, тобто оформлене та направлене позивачу після настання та завершення відповідних обставин та після поставки товару, а не у період часу коли форс-мажор виник.

Щодо висновку від 08.05.2024 за № 223/63.01-6, наданого Харківською торгово-промисловою палатою за зверненням ПП «АГРАРНИК К», то суд зазначає, що такий не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта, для якого настали певні форс-мажорні обставини, що унеможливили дотримання строків поставки товару, і введення карантину та воєнного стану в Україні, ведення бойових дій на території Харківської області, про що зазначено у висновку, не можна розцінювати як форс-мажорну обставину для недотримання контрагентом-нерезидентом позивача строків поставки обладнання в межах зовнішньоекономічного контракту.

Водночас позивач під час розгляду справи не посилався на те, що введення карантину та воєнного стану в Україні, ведення бойових дій на території Харківської області вплинули на неможливість отримання товару 02.07.2023 на умовах поставки товару FCA («Інкотермс 2010»), які були погоджені сторонами під час укладення контракту № HT27122022SK від 27 грудня 2022 року, відповідних доказів до матеріалів справи не надав.

За змістом висновку від 08.05.2024 за № 223/63.01-6 для аналізу обставин, які ускладнили виконання зобов`язань, позивачем, серед інших, було подано копію листа-повідомлення від 20.02.2023 за № СССМЕ 202302-В0078 Henan Huatai Cereals and Oils Machinery Co., Ltd (Китай), відповідно до якого останнє повідомило ПП «АГРАРНИК К», що у період з 01.01.2023 по 17.02.2023 в провінції Хенань і Henan Huatai Cereals and Oils Machinery Co., Ltd перебувало в карантинній зоні.

Зазначений лист-повідомлення від 20.02.2023 за № СССМЕ 202302-В0078 надано позивачем до матеріалів справи.

Дослідивши зміст наданого листа-повідомлення від 20.02.2023 за № СССМЕ 202302-В0078 (т. 2 а.с. 230), суд зауважує, що такий містить посилання на сертифікат № 234100В0/001268, проте останній до матеріалів справи не надано.

Разом з цим лист-повідомлення від 20.02.2023 за № СССМЕ 202302-В0078, на який посилається позивач як на документ, що підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не є тим документом, який у розумінні частини шостої статті 13 Закону №2473-VIII підтверджує обставини настання і припинення форс-мажорних обставин для цілей зупинення перебігу строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів та нарахування пені на весь період дії таких обставин, оскільки складений Henan Huatai Cereals and Oils Machinery Co., Ltd контрагентом позивача за зовнішньоекономічним контрактом № HT27122022SK від 27 грудня 2022 року, а не уповноваженою організацією (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного контракту відповідно до розділу 10 контракту № HT27122022SK від 27 грудня 2022 року (т.1 а.с. 160-197).

Отже, позивач не надав ні контролюючому органу під час перевірки, ні суду копії документів уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного контракту (Китай) або третьої країни, які б підтверджували виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин, що зумовили неможливість своєчасного виконання своїх обов`язків з поставки товару за зовнішньоекономічним контрактом № HT27122022SK від 27 грудня 2022 року компанією Henan Huatai Cereals and Oils Machinery Co., Ltd (Китай).

Водночас судом установлено, що згідно з листом-повідомленням від 22.05.2023 експедитора (ТОВ «ЄВРО ФОРВАРДІНГ»), за контрактом, укладеним між Henan Huatai Cereals and Oils Machinery Co., Ltd та ПП «АГРАРНИК К», виникли проблеми з пошуком перевізника в Польщі через негабаритність вантажу, а також проблеми у Китаї з пошуком морського перевізника через ті ж самі проблеми, тому вантаж не був доставлений в строк (т. 2 а.с. 170).

Враховуючи встановлені у справі обставини, а саме порушення строків поставки товару нерезидентом за контрактом № HT27122022SK від 27 грудня 2022 року та ненадання позивачем доказів, які б підтвердили настання обставин непереборної сили, що зумовили неможливість виконання нерезидентом своїх обов`язків за контрактом, суд дійшов висновку, що застосування контролюючим органом до ПП «АГРАРНИК К» пені на підставі частини 5 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» податковим повідомлення-рішенням від 06.06.2024 за №2 є правомірним.

Розмір пені в сумі 636864,11 грн згідно з оскаржуваним податковим повідомлення-рішенням від 06.06.2024 за №2 не є спірним.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 06.06.2024 за №2.

Щодо податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 06.06.2024 за №2, яким до позивача застосовано штрафні санкції на суму 36752,50 грн на підставі статті 120-1 Податкового кодексу України, суд зазначає таке.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом (п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Отже, на платника податків покладено обов`язок щодо реєстрації податкової накладної/ та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у термін встановлений податковим законодавством.

Порушення встановленого терміну реєстрації податкової накладної свідчить про наявність порушення, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафу в залежності від терміну такого порушення, що передбачено пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Так, пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є окремим видом правопорушення, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної, що передбачено абзацом першим пунктом 120-1.2 статті 120-1 ПК України.

Так, відповідно до пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу), що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної, або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

Крім того, відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, є також підставою для накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній, що передбачено абзацом другим пунктом 120-1.2 статті 120-1 ПК України.

У разі реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, штрафні санкції, передбачені абзацом другим цього пункту та пунктом 120-1.1 цієї статті, не застосовуються.

Подання електронних документів засобами телекомунікаційного зв`язку до контролюючих органів здійснюється відповідно до вимог ПК України з урахуванням, зокрема, Закону України від 22 травня 2003 року № 851-IV «Про електронні документи та електронний документообіг» (далі Закон № 851).

Реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) здійснюється відповідно до вимог ПК України та Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 із змінами і доповненнями (далі Порядок № 1246).

Податкова накладна/розрахунок коригування приймаються до ЄРПН у разі дотримання вимог, установлених п. 192.1 ст. 192 ПК України , пп. 200 прим. 1.3, 200 прим. 1.9 ст. 200 прим. 1 та пп. 201.1, 201.10 і 201.16 ст. 201 ПК України, а також з урахуванням, зокрема, Закону № 851, Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 за № 557.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Згідно з актом перевірки ПП «АГРАРНИК К» реалізовано товар на користь ТОВ «МЕГА КОРМ», код платника 41565278, що підтверджено видатковою накладною від 15.02.2022, у кількості 24.1 т. на суму 441 030,00 грн, в тому числі ПДВ на суму 73 505,00 грн. Зазначена операція з ПДВ відображена в податковій декларації за червень, проте в ЄРПН інформація щодо такої операції відсутня.

Позивач, заперечуючи такі висновки акта перевірки, стверджує, що ПП «АГРАРНИК К» за результатами господарської операції з ТОВ «МЕГА КОРМ» складена податкова накладна від 15.02.2022 за № 30, направлена на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних 11.03.2022 о 8:59 та прийнята ДПС України, на підтвердження чого надав квитанцію.

Згідно з квитанцією податкова накладна від 15.02.2022 за № 30 зареєстрована в ЄРПН 11.03.2022 о 8:59 за № ; документ доставлено до ДПС України, документ прийнято (т.1 а.с. 138).

З додатковими поясненнями у справі позивачем надано роздруківку скріншоту файлу зі спеціалізованого програмного забезпечення - комп`ютерної програми «М.Е.Dос», що містить зображення податкової накладної від 15.02.2022 за № 30, а також податкові накладні, складені ПП «Аграрник К» на адресу ТОВ «МЕГА КОРМ» за 2022 рік з квитанціями та роздруківками скріншотів із програми для подання звітності «М.Е.Doc» на підтвердження їх реєстрації в ЄРПН.

Натомість відповідачем надано до матеріалів справи квитанцію, яка містить інформацію, що податкова накладна від 15.02.2022 за № 30, подана до ЄРПН 11.03.2022 о 8:59, документ доставлено до ДПС, документ не прийнято у зв`язку із закінченням дії форми 28.02.2022, порушено пункт 3 порядку заповнення податкової накладної, а саме: документ складено за формою, нечинною на дату реєстрації в ЄРПН. Також відповідачем надано скріншоти з функціоналу «Єдине вікно подання електронної звітності» з інформацією направлення квитанції до ПП «АГРАРНИК К».

Під час розгляду справи відповідачем повідомлено, що за результатами додаткової перевірки в АІС «Податковий блок» відсутня квитанція, яку позивач надав до матеріалів справи на підтвердження реєстрації податкової накладної від 15.02.2022 за № 30, та зазначено, що за інформацією з АІС «Єдине вікно подання електронної звітності», «Реєстр податкових накладних» є зареєстровані ПП «АГРАРНИК К» на адресу ТОВ «МЕГА КОРМ» податкові накладні за 2022 рік, проте серед переліку таких накладних відсутня податкова накладна від 15.02.2022 за № 30, на підтвердження чого надав Витяг про зареєстровані податкові накладні (т. 3 а.с. 62-63).

Надаючи оцінку зазначеним доказам, суд зазначає, що за обставин цієї справи подана позивачем квитанція не може бути достатнім доказом на підтвердження реєстрації податкової накладної від 15.02.2022 за № 30 в ЄРПН (т.1 а.с. 138), оскільки відповідачем надано до матеріалів справи квитанцію, яка містить інформацію, що податкова накладна від 15.02.2022 за № 30, подана 11.03.2022 о 8:59, до ЄРПН не прийнята (т. 3 а.с. 8).

Суд ураховує, що відповідно до висновків Верховного Суду, сформованих у постановах від 28 квітня 2020 року у справі №810/198/16 та від 20 жовтня 2020 року у справі №620/817/19, роздруковані скріншоти файлів є допустимими доказами на підтвердження факту направлення на реєстрацію податкових накладних, проте зауважує, що окрім роздрукованого скріншоту файлу із зображенням податкової накладної від 15.02.2022 за № 30 зі спеціалізованого програмного забезпечення - комп`ютерної програми «М.Е.Dос», позивачем не надано інших сформованих у програмі «М.Е.Dос» документів на підтвердження реєстрації такої податкової накладної в ЄРПН, зокрема Витягу з ЄРПН на запит щодо отримання відомостей з ЄРПН, роздруківки скріншоту з програми «М.Е.Dос» із зареєстрованими ПП «АГРАРНИК К» на адресу ТОВ «МЕГА КОРМ» податковими накладними за 2022 рік.

Водночас відповідачем надано скріншоти з функціоналу «Єдине вікно подання електронної звітності» з інформацією направлення квитанції до ПП «АГРАРНИК К» про те, що податкова накладна від 15.02.2022 за № 30, подана 11.03.2022 о 8:59, до ЄРПН не прийнята, а також Витяг з АІС «Єдине вікно подання електронної звітності», «Реєстр податкових накладних» щодо податкових накладних за 2022 рік, зареєстрованих ПП «АГРАРНИК К» на адресу ТОВ «МЕГА КОРМ», у якому інформація податкової накладної від 15.02.2022 за № 30 відсутня.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту реєстрації спірної податкової накладної від 15.02.2022 за № 30 у Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість відповідачем під час розгляду справи доведено обґрунтованість висновків акта перевірки в частині нереєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних за червень 2022 року на суму ПДВ 73 505 грн.

Отже, висновок контролюючого органу про застосування до позивача на підставі статті 120-1 Податкового кодексу України штрафних санкцій на суму 36752,50 грн податковим повідомлення-рішенням від 06.06.2024 за №2 є правомірним.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 06.06.2024 за №2.

Разом з цим, щодо податкового повідомлення-рішення від 23.07.2024 за №2, яким до позивача згідно зі статтею 120-1 ПК України застосовано штрафні санкції на суму 36752,50 грн, суд зазначає таке.

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

За змістом п. 86.1. ст. 86 ПК України результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, який вручається або надсилається для підписання платнику податків.

Відповідно до п. 86.7. ст. 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Згідно з п. 86.8. ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

З наведених норм випливає висновок, що у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, в розглядуваному випадку застосування штрафних санкцій згідно зі статтею 120-1 ПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, у якості підстави для визначення (нарахування) грошового зобов`язання позивачу у податковому повідомленні-рішенні від 23.07.2024 за №2 вказано: «нереєстрація в ЄРПН податкової накладної за червень 2022 року на суму ПДВ 73 505 грн. На підставі висновків акта від 16.05.2024 за №22106/20-40-07-02-03/37048399 ГУ ДПС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення від 06.06.2024 за №2 за формою «ПН». Однак, всупереч пункту 120-1 ст. 120-1 Податкового кодексу України, Приватним підприємством «АГРАРНИК К» не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкову накладну на таку операцію».

Разом з цим факт відсутності реєстрації відповідної податкової накладної в ЄРПН актом перевірки не зафіксовано, акта перевірки, висновки якого стали підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 23.07.2024 за №2, до матеріалів справи відповідачем не надано.

У свою чергу, на переконання суду, висновки акта від 16.05.2024 за №22106/20-40-07-02-03/37048399 не можуть бути підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 23.07.2024 за №2, оскільки на підставі такого акта перевірки до позивача застосовано штрафні санкції податковим повідомленням-рішенням від 06.06.2024 за №2 за нескладення та нереєстрацію в ЄРПН податкової накладної на таку операцію всупереч приписам Податкового кодексу України.

Щодо посилання відповідача у відзиві на позов на те, що податкове повідомлення-рішення від 23.07.2024 за №2 прийняте з тієї підстави, що позивачем не сплачено штраф за податковим повідомленням-рішенням від 06.06.2024 за №2, то суд зазначає, що ст. 120-1 Податкового кодексу України не встановлено притягнення платника податків до відповідальності за несплату штрафу, визначеного податковим повідомленням-рішенням.

Саме відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, є підставою для накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній, що передбачено абзацом другим пунктом 120-1.2 статті 120-1 ПК України, що за обставин справи відповідачем у належному порядку не встановлено.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з огляду на те, що відповідач під час розгляду справи не довів правомірності застосування до позивача штрафних санкції у розмірі 36752,50 грн оскаржуваним повідомленням-рішенням від 23.07.2024 за №2, суд дійшов висновку, що таке є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги у відповідній частині слід задовольнити.

Позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС в Харківській області від 06.06.2024 за №2, від 06.06.2024 за №2 задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 8 524,43 грн.

Отже, ураховуючи часткове задоволення позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 441,03 грн (36 752,50 : 710 369,11 х 8 524,43 = 103,15, де 36752,50 грн грошова оцінка задоволених позовних вимог, 710 369,11 грн ціна позову, 8 524,43 грн понесені позивачем судові витрати).

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255-262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Приватного підприємства "Аграрник К" (вул. Українська, буд. 27, м. Красноград, Харківська область, 63304 ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057 ) про визнання протиправним і скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 23.07.2024 за №2.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Приватного підприємства "Аграрник К" судові витрати зі сплати судового збору в сумі 441 (чотириста сорок одна) грн 03 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.В. Мельников