Справа № 380/25835/24
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/25835/24 пров. № А/857/8441/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Шинкар Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року (головуючий суддя Мартинюк В.Я., м. Львів) у справі №380/25835/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області про визнання протиправною бездіяльність, -

В С Т А Н О В И В:

26.12.2024 позивач ( ОСОБА_1 ) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області (відповідач), в якому просив: визнати протиправною бездіяльність щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії з 29.02.2024 року з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, сум додаткових щомісячних видів грошового забезпечення та індексації за 24 місяці перед звільненням, зазначених у новій (уточненій) довідці Головного управління Національної поліції у Львівській області від 11.11.2024 №227; зобов`язати провести перерахунок та виплату пенсії з 29.02.2024 року з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, сум додаткових щомісячних видів грошового забезпечення та індексації за 24 місяці перед звільненням, зазначених у новій (уточненій) довідці Головного управління Національної поліції у Львівській області від 11.11.2024 №227, з урахуванням проведених виплат.

Позов обґрунтовує тим, що позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Посилається на те, що звертався до відповідача щодо перерахунку пенсії, однак така заява залишена без задоволення у зв`язку з відсутністю підстав для такого перерахунку. Вказує, що така відповідь є протиправною, оскільки пенсійний орган зобов`язаний був здійснити, на підставі вищезазначеної довідки, перерахунок пенсії з урахуванням складових та розмірів грошового забезпечення, вказаних у вказаній довідці.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо непроведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі нової (уточненої) довідки Головного управління Національної поліції у Львівській області від 11.11.2024 року №227. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі нової (уточненої) довідки Головного управління Національної поліції у Львівській області від 11.11.2024 року №227, з урахуванням проведених виплат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що, суми індексації грошового забезпечення поліцейських не віднесені до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та не підлягають зазначенню у довідці про грошове забезпечення для перерахунку пенсії. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

06.05.2025 позивачем до суду подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області протиправно не включило до суми пенсії позивача суми індексації грошового забезпечення, які були нараховані на виплачені позивачу за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що встановлено рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.02.2024 у справі №380/5600/24, яке набрало законної сили 05.11.2024. Крім того, зазначає, що суд першої інстанції правильно встановив всі обставини справи, дослідив всі наявні докази, дотримався вимог матеріального та процесуального права, а тому рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року у справі №380/25835/24 є законним та обґрунтованим. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині відмови в задоволенні позову, відтак, у відповідності до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає оскаржуване рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач звернувся до відповідача щодо перерахунку та виплати пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення.

Відповідач, листом від 04.12.2024 року, відмовив позивачу у проведенні перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки.

Мотивами відмови є те, що чинним законодавством не передбачено проведення індивідуального перерахунку пенсій військовослужбовцям за їхньою заявою та згідно з долученими документами про грошове забезпечення. Рішенням суду від 23.07.2024 року жодних зобов`язань щодо перерахунку пенсії не покладено.

Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача, позивач звернувся в суд першої інстанції з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з наступними змінами та доповненнями (Закон №2262-ХІІ) перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Відповідно до частини 2 статті 63 Закону № 2262-ХІІ якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Частиною 4 статті 63 Закону №2262-ХІІ передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно з частиною 18 статті 43 Закону №2262-ХІІ у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Частиною 3 статті 51 Закону №2262-ХІІ визначено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Водночас, відповідно до пункту 4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, з наступними змінами та доповненнями, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону.

У рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у адміністративній справі за № 160/8324/19 від 17.12.2019 року зазначено, що до моменту отримання належної довідки у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вказану довідку відповідачем отримано, що підтверджується його листом, який міститься в матеріалах справи.

Отже, у відповідача виник обов?язок для перерахунку пенсій позивача, призначеної згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру грошового забезпечення зазначеного в згаданій довідці.

Як наслідок, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відмова відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі довідки не відповідає критерію правомірності, передбаченому пункту 1 частини 2 статті 2 КАС України, а тому позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими, та в цих межах підлягають задоволенню.

Відтак, обґрунтованими є і похідні вимоги про спонукання до вчинення дій.

Щодо вимог, які стосуються здійснення перерахунку та виплати пенсії з 29.02.2024 року, як просить позивач, то суд зазначає таке.

Відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку та виплаті будуть порушені.

Тобто, колегія суддів вважає, що згадані вимоги є передчасними і не підлягають задоволенню.

Таким чином, проаналізувавши зазначені нормативно правові акти, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає, що у відповідача наявна достатня кількість підстав для зобов?язання проведення перерахуноку та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі нової (уточненої) довідки Головного управління Національної поліції у Львівській області від 11.11.2024 року №227, з урахуванням проведених виплат.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року у справі № 380/25835/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
Т. І. Шинкар