Справа № 520/6493/25
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
19 червня 2025 р. № 520/6493/25
Приватне акціонерне товариство "НОВИЙ СТИЛЬ" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської митниці, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000552/2 від 20.09.2024;
В обґрунтування позову зазначено, що рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000552/2 від 20.09.2024 є протиправним та таким, що винесене з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 у справі відкрито спрощене провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, позивачу - відповідь на відзив.
Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що оскаржуване позивачем рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000552/2 від 20.09.2024 є таким, що винесене в межах чинного законодавства України, а тому не підлягає скасуванню.
Не погодившись з відзивом, представником позивача надано відповідь на відзив, в якій просив суд задовольнити позовні вимоги.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши викладені сторонами обставини справи та надані на їх підтвердження докази, суд прийшов до наступного.
Між позивачем - Приватним акціонерним товариством "Новий Стиль", та Компанією SHANGHAI EAST PACIFIC TRADING LIMITED, Shanghai, China (Китай) укладено контракт №East-03 від 03.02.2023.
Умовами п. 1.1. контракту, в якому позивач є покупцем, а продавцем компанія SHANGHAI EAST PACIFIC TRADING LIMITED, Shanghai, China (Китай) визначено: продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити наступну продукцію: частини та компоненти стільців і меблів (надалі іменовану товар) на умовах, викладених у контракті.
Відповідно до п. 3.1. контракту, та відповідно до комерційного інвойсу від 20.06.2024 №С124-006-024, а також специфікації № 47 від 20.07.2024 продавець поставляє покупцю товар на умовах: EX-WORK YIXING, Сhina відповідно до Інкотермс 2010.
Відповідно до п. 5.2. контракту, умови оплати 35 календарних днів після отримання покупцем відвантажувальних документів. Строки оплати можуть регулюватися в інвойсах.
Відповідно до комерційного інвойсу від 20.06.2024 № Р124-006-027 визначені асортимент та ціна товару, яка становить 5600,00 (п`ять тисяч шістсот доларів США, 00 центів) доларів США, а також строк оплати 30 днів, з моменту видачі коносаменту.
Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000552/2 від 20.09.2024. Обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.: 54, 55, 57, 58-63 Митного кодексу України - невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МК України, у зв`язку з тим, що зазначені у частині другій статті 53 МК України містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари зокрема:
- декларантом не надано проформу-інвойс №P124-004-015, що зазначена в комерційному інвойсу №CI24-006-024;
- відсутня передоплата згідно з умовами комерційного інвойсу №CI24-006-024 від 20.07.2024;
- відсутні каталоги, загальні справжні прейскуранти (прайс-листи) від виробника товару;
- відсутній прайс-лист виробника товару, передбачений умовами п.3.7. контракту від 03.02.2023 №East-03;
- відсутній сертифікат походження товару передбачений умовами п.3.7. контракту від 03.02.2023 №East-03;
- відсутній посередницький договір між експедитором та перевізником, зазначений в CMR.
- у зв`язку з неможливістю надати декларантом всі витребувані додаткові документи, передбачені п.3 ст.53 МК України відповідно до програмного комплексу АСМО Інспектор, мінімальна митна вартість ідентичного/подібного товару митне оформлення якого вже здійснено в максимально наближений термін складає: тов. № 1 = 3,77 $/кг.
Не погоджуючись з наведеним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.
Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (далі по тексту - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Відповідно до ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. (ч. 1 ст. 53 МК України).
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 МК України).
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (ч. 3 ст. 53 МК України).
Згідно з ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч.1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Згідно з п.1 ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 5 статті 54 Митного кодексу України встановлено, що митний орган має право упевнитися в достовірності та точності будь-якої заяви, документа, рахунку поданих для цілей визначення митної вартості.
Так, відповідач має повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару, за наявності підстав сумніву митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.
Згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач у порядку пункту 2 частини 4 статті 54 МК України звернувся до відповідача з листом про надання письмової інформації, що згідно наданих декларантом документів можливо визначити всі складові митної вартості оцінюваних товарів за ціною угоди, а декларантом надано вичерпний перелік документів згідно норм Митного кодексу України щодо підтвердження складових частин заявленої митної вартості оцінюваного товару за ціною угоди та методу її визначення, а саме:
- щодо відсутності транспортного договору щодо морського перевезення згідно з коносаментом. Транспортно-експедиторські послуги приватному акціонерному товариству "НОВИЙ СТИЛЬ" надавав ТОВ "ТГЛ Україна" за договором № 0801/23 від 08 січня 2024 року, який наданий разом з МД при розмитненні товару. Відповідно до п.п. 1.1., 1.2., 1.3. даного Договору, експедитор від свого імені та за дорученням клієнта, надає транспортно-експедиторські послуги щодо забезпечення та організації перевезення вантажів клієнта морським, залізничним, авіа або автомобільним транспортом у прямому або змішаному сполученні за маршрутом, вказаним у транспортній Заявці на передбачених даним договором умовах. З метою виконання зобов`язань за даним договором експедитор має право від свого імені залучати інших осіб, у тому числі від свого імені укладати договори з перевізниками, при цьому залишаючись безпосередньо відповідальним перед клієнтом за виконання таких зобов`язань. Усі права та обов`язки по операціях, укладених експедитор із перевізниками та іншими особами, набуває сам експедитор, хоча б клієнт був названий в угоді або вступив з ним у безпосередні відносини щодо виконання цієї угоди. Відповідно до наведеного у АТ "НОВИЙ СТИЛЬ" не може бути у наявності транспортний договір щодо морського перевезення. Тобто, ТОВ "ТГЛ Україна", а не АТ "НОВИЙ СТИЛЬ" укладає договір з перевізником;
- щодо відсутності банківського/платіжного документу, що підтверджують факт оплати морського фрахту, передбачений умовами коносаменту. Відповідно до п.п. 1.2., 1.3. договору про надання транспортно-експедиторських послуг № 0801/23 від 08 січня 2024 року, з метою виконання зобов`язань за даним договором експедитор має право від свого імені залучати інших осіб, у тому числі від свого імені укладати договори з перевізниками, при цьому залишаючись безпосередньо відповідальним перед клієнтом за виконання таких зобов`язань. Усі права та обов`язки по операціях, укладених експедитором із перевізниками та іншими особами, набуває сам експедитор, хоча б клієнт був названий в угоді або вступив з ним у безпосередні відносини щодо виконання цієї угоди. Відповідно до наведеного, у АТ "НОВИЙ СТИЛЬ" не може бути у наявності транспортних договорів з перевізниками. Тобто, експедитор ТОВ "ТГЛ Україна", а не АТ "НОВИЙ СТИЛЬ" укладає договір з перевізником. Отже, у АТ "НОВИЙ СТИЛЬ" не може бути банківського/платіжного документу, що підтверджують факт оплати морського фрахту;
- щодо не надання проформи-інвойсу №P124-004-015, що зазначена в комерційному інвойсу №CI24-006-021: Вказана митним органом проформа-інвойс №P124-004-015 не є платіжним документом відповідно до контракту, оскільки відповідно до п. 5.2. контракту, оплата товару повинна здійснюватися на підставі інвойсу. Відповідно до платіжної інструкції № 305 від 30.09.2024 товар оплачений на підставі комерційного інвойсу від 20.06.2024 № С124-006-024;
- щодо відсутності каталогів, загальні справжні прейскурантів (прайс-листи) від виробника товару. Каталоги, прайс листи не є основним документом при митному оформленні товару. Каталоги, Прайс-листи - це перелік пропозицій товару та цін, який не може зважаться первинним документом. Прайс-лист не є обов`язковим документом, який обов`язково має надаватися декларантом до митного органу, та такий прайс-лист може бути наданий декларантом до митного органу лише з метою додаткового інформаційного обґрунтування при поданні митної декларації;
- щодо відсутності прайс-листа виробника товару, передбачений умовами п.3.7. контракту від 03.02.2023 №East-03. Прайс лист не є основним документом при митному оформленні товару. Прайс-листи - це перелік пропозицій товару та цін, який не може зважаться первинним документом. Прайс-лист не є обов`язковим документом, який обов`язково має надаватися декларантом до митного органу, та такий прайс-лист може бути наданий декларантом до митного органу лише з метою додаткового інформаційного обґрунтування при поданні митної декларації;
- щодо відсутності сертифікату походження товару, передбачений умовами п.3.7. контракту від 03.02.2023 №East-03. Сертифікат походження товару не є основним документом при митному оформленні товару. Цей документ не містить цифрових значень, тому не формує ціну товару;
- щодо відсутності посередницького договору між експедитором та перевізником, що зазначений в CMR. Відповідно до п.п. 1.2., 1.3. договору про надання транспортно-експедиторських послуг №0801/23 від 08 січня 2024 року, з метою виконання зобов`язань за даним договором експедитор має право від свого імені залучати інших осіб, у тому числі від свого імені укладати договори з перевізниками, при цьому залишаючись безпосередньо відповідальним перед клієнтом за виконання таких зобов`язань. Усі права та обов`язки по операціях, укладених експедитором із перевізниками та іншими особами, набуває сам експедитор, хоча б клієнт був названий в угоді або вступив з ним у безпосередні відносини щодо виконання цієї угоди. Отже, у АТ "НОВИЙ СТИЛЬ" не може бути посередницьких договорів, які укладає експедитор;
Відповідно до частини 2 статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.
Так, митним органом прийнято рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000552/2 від 20.09.2024.
Згідно зі ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Відповідно до положень пунктів 2,4 частини другої статті 55 Митного кодексу України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити зокрема наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
При цьому, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598).
Таким чином, у рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
Таким чином, рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим та прийнятим без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень.
З огляду на викладене, рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000552/2 від 20.09.2024 є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Шляхова