Справа № 203/3256/25
Суддя: Колесніченко О. В.
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/3256/25
Провадження № 2-а/0203/32/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

за участю секретаря Погрібного О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року позивач за представництва адвоката Дубовенка А.В. звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції з вимогами скасувати постанову серії ЕНА № 4693120 від 09 травня 2025 року поліцейського 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Магденка Вадима Сергійовича про накладення стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за порушення вимог п. 19.1а Правил дорожнього руху, нібито через те, що 09 травня 2025 року приблизно о 22:00 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21103» з номерним знаком НОМЕР_1 рухався в місті Кропивницький по вул. Велика Перспективна, 57в в темну пору доби без увімкнених фар ближнього світла, проте такі висновки поліцейського не відповідають дійсності, оскільки автомобіль під керуванням рухався в темну пору доби з увімкненими фарами ближнього світла, проте поліцейським не встановлені фактичні обставини, не допитано в якості свідка пасажира автомобіля Моткова З.В,. не надані жодні докази правопорушення, та безпідставно винесена постанова, тому позивач просив суд постанову ЕНА № 4693120 від 09 травня 2025 року скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Центрального районного суду міста Дніпра від 21 травня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін (а.с. 24).

27 травня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від відповідача Департаменту патрульної поліції, за підписом представника Колісник О.В., надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов не визнав повністю та на спростування доводів позивача навів аргументи дотримання процедури розгляду таких справ поліцейським з притягненням до адміністративної відповідальності позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП, висновки про винуватість якого засновані на фактичних даних доказів відеофіксації вказаної події правопорушення, зокрема з нагрудних портативних відео-реєстраторів № 472133, № 473706 та автомобільним відео-реєстратором із службового транспортного засобу, відтак будь-яких порушень в діях поліцейського при винесенні оскаржуваної постанови не вбачається і постанова відповідає всім вимогам Закону, а її суть обставинам правопорушення. Таким чином, з урахуванням викладеного, представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову.

11 червня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому останній на спростування аргументів відповідача наводить свої доводи про те, що з наданих відповідачем відео з нагрудних портативних відео-реєстраторів поліцейських вбачається, що в автомобілі «ВАЗ 21103» з номерним знаком були увімкнені фари ближнього світла, однак на думку поліцейського, таке ближнє світло фар є недостатнім, тобто має несправності і такі несправності повинні бути усунуті. Також відеозаписами, наданими відповідачем, підтверджується факт того, що капрал Магденко В.С. пересвідчився, що у автомобіля увімкнене ближнє світло фар не таке яскраве, як він вважає за необхідне, але звернув увагу володільця транспортного засобу на те, щоб він перевірив роботу фар та наступного разу перед початком руху переконався у справності освітлювальних приладів, проте такі обставини не інкримінувалися позивачу та не містяться у фабулі правопорушення, тоді як склад правопорушення передбаченого п.19.1а ПДР відсутній, тому представник позивача наполягав на задоволенні позову.

13 червня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від відповідача Департаменту патрульної поліції, за підписом представника Колісник О.В., надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких на спростування доводів позивача посилається на обставини того, що транспортний засіб позивача рухався в темну пору доби без увімкнених фар ближнього світла, на підтвердження чого до відзиву долучено відеозаписи фіксації факту адміністративного правопорушення 09 травня 2025 року, де чітко зафіксовано рух транспортного засобу без увімкнених фар ближнього світла в темну пору доби.

В судове засідання позивач та представник позивача не прибули та у поданій 16 червня 2025 рок заяві представник позивача клопотав про розгляд справи у їх відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання представника жодного разу не направив, про причини неявки суду не повідомив, про відкладення розгляду не клопотав, у зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 205 КАС України суд приходить до висновку про розгляд справи у відсутності представника відповідача, неявка якого не перешкоджає встановленню обставин справи.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням всі надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою поліцейського 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області капралом поліції Магденко Вадимом Сергійовичем серії ЕНА № 4693120 від 09 травня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. що виразилось в тому, що 09 травня 2025 року о 22:05:22 год. в м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна (карла Маркса), 57, водій, керуючи транспортним засобом в темну пору доби рухався без увімкнених фар ближнього світла, чим порушив п. 19.1а Правил дорожнього руху. (а.с. 11).

За вимогами пункту 19.1а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 110 жовтня 2001 року, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються. Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3. ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п. 1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (ч. 4 ст. 258 КУпАП).

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених в тому числі частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті122 КУпАП.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Разом з тим, 26 квітня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №338/855/17 вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно вимог ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Безумовно, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Так, під час розгляду цієї адміністративної справи висновки інспектора про порушення вимог п.19.1а ПДР обґрунтовані даними відеозаписи з нагрудних портативних відео-реєстраторів та відеозапис з відео-реєстратора із службового транспортного засобу поліцейських.

Разом з тим, з дослідженого судом відеозапису №2-2-с2е1d330-3аd5-11f0-aaa8-51e9a0b-67fe8 з відеореєстратора автомобіля патрульної поліції (3 сек.) видно, що по зустрічній смузі руху від смуги руху автомобіля патрульної поліції рухається в темну пору доби автомобіль ВАЗ 21103 д/н НОМЕР_1 з увімкненими передніми фарами ближнього світла, після чого автомобіль патрульної поліції розвертається і дає вимогу цьому автомобілю зупинитися, що виконано водієм з дотриманням вимог ПДР.

На відеозаписі з бодікамери поліцейського №2-2-abd603a0… на 1хв.30сек. капрал ОСОБА_2 пересвідчився, що у автомобіля вмикається ближнє світло фар і він пропонує перемкнути на дальнє світло та світло габаритів, однак такі дані не підтверджують рух автомобіля без увімкнених фар ближнього світла, а підтверджують справність світлових пристроїв автомобіля.

Таким чином, надані представником відповідача відеозаписи з бодікамер не свідчать про відсутність увімкнених фар ближнього світла під час руху автомобіля, тоді як відеозапис з відеореєстратора автомобіля патрульної поліції спростовують висновки оскаржуваної постанови про рух автомобіля у темну пору доби без увімкнених фар ближнього світла, оскільки фари ближнього світла під час руху автомобіля по зустрічній смузі руху були увімкнені.

Зазначення одним із поліцейських під час складення оскаржуваної постанови про те, що раніше у березні 2025 року ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП не може бути самостійною підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. Крім того, за відкритими даними ЄДРСР рішенням Центрального районного суду міста Дніпра від 26 травня 2025 року № 203/1971/25 постанова серії ЕАН № 4242355 від 10 березня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. скасовано; провадження у справі пор адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП закрито.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на встановлені судом обставини, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а відповідна справа про адміністративне правопорушення стосовно позивача закриттю, що з огляду на положення ч. 2 ст. 9 та ч. 3 ст. 286 КАС України буде належним та ефективним способом захисту прав позивача, позов якого підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, понесені та доведені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн (а.с. 6) суд вважає за необхідне стягнути на користь останнього за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, яке є відповідачем у справі і посадовою особою якого була винесена оскаржувана позивачем постанова.

Керуючись ст. 9, 77, 132, 139, 205, 242-244, 246, 250, 255, 286, 292- 293, 295, 297 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Магденка Вадима Сергійовича серії ЕНА № 4693120 від 09 травня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн., а провадження у справі ро адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернеста, 3) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення набирає законної сили впродовж десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, до сплину яких може бути оскаржене шляхом подання безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги.

Суддя О.В. Колесніченко