Справа № 460/7933/25
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2025 року м. Рівне №460/7933/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_1
про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати накази командира Військової частини НОМЕР_1 : від 31.12.2024 року № 136/окп «Про призначення розслідування для з`ясування причин і умов смерті старшого лейтенанта ОСОБА_2 »; від 15.03.2025 року № 1341/окп «Про результати службового розслідування для з`ясування причин і умов смерті старшого лейтенанта ОСОБА_2 » та Акт проведення розслідування для з`ясування причин і умов смерті старшого лейтенанта ОСОБА_2 .

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести спеціальне розслідування випадку смерті старшого лейтенанта ОСОБА_2 , з дотриманням вимог розділу ІІІ Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332, з урахуванням висновків суду, та скласти за його результатами відповідні акти.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що її син, старший лейтенант ОСОБА_2 , у період з 05.08.2022 по 30.12.2024 проходив військову службу у складі Збройних сил України, востаннє на посаді заступника командира 4 танкової роти з озброєння НОМЕР_2 танкового батальйону Військової частини НОМЕР_1 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 від вогнепального кульового поранення голови в зоні активних бойових дій, в місці дислокації НОМЕР_2 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 в селищі ... (назва в матеріалах справи, в рішенні суд не зазначає) Покровського р-ну Донецької області.

У зв`язку із смертю військовослужбовця командиром Відповідача було призначене службове розслідування, за наслідками якого смерть ОСОБА_2 визнана такою, що не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби та спричинена заподіянням військовослужбовцем навмисного самоушкодження, пострілом із ручної вогнепальної зброї.

Не погоджуючись з викладеними в Акті розслідування висновками комісії та прийнятими на їх підставі наказами Відповідача Позивач звернулася до суду з позовом про їх скасування з призначенням належного спеціального службового розслідування випадку загибелі військовослужбовця.

Позивач зазначає про порушення Відповідачем порядку призначення та проведення розслідування випадку загибелі військовослужбовця ОСОБА_2 : призначення неналежною посадовою особою, проведення неповноважним складом комісії, проведення не у формі спеціального службового розслідування, тощо. Вказує про неповноту, передчасність та необ`єктивність висновків комісії в частині встановлення причин та обставин смерті військовослужбовця та її зв`язку з проходженням ним військової служби та, як наслідок, незаконність Акту розслідування та прийнятих на його підставі наказів Відповідача. Звертає увагу суду на наявність істотних прогалин у з`ясуванні комісією фактичних обставин смерті: не проведення комісією безпосереднього огляду місця події, не забезпечення фотографування місця події; наявність неточностей щодо часу та обставин виявлення тіла військовослужбовця, його подальшого обстеження; необґрунтованість висновку про вчинення самогубства: не підтвердження доказами, неузгодження з фактичними обставинами події, поясненнями побратимів щодо його досвіду, психічного стану померлого, його характеристикою, тощо.

Позивач зазначила, що викладене у Акті розслідування та наказі Відповідача формулювання причин та обставин смерті військовослужбовця ОСОБА_2 порушує її права на отримання соціальних виплат пов`язаних з загибеллю сина та перешкоджає можливості проведення повноцінних релігійних обрядів, пов`язаних із його похованням.

Перед зверненням до суду Позивач зверталася до Відповідача зі скаргою, у якій просила повторно переглянути результати розслідування обставин смерті ОСОБА_2 . Проте, листом Відповідача від 29.03.2025 у позасудовому перегляді результатів розслідування було відмовлено.

Із вказаних підстав просила суд задовольнити позов, визнати незаконними та скасувати Акт службового розслідування, накази про його призначення та затвердження результатів та зобов`язати Відповідача провести саме спеціальне службове розслідування, обов`язковість якого передбачена Інструкцією №332.

Ухвалою суду від 13.05.2025 позовна заява залишалася без руху.

Ухвалою від 19.05.2025 відкрито спрощене провадження, без виклику сторін.

Ухвалою від 20.05.2025 витребувано від Покровського РУП ГУНП в Донецькій області та Державної спеціалізованої установи «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» копію висновку судово-медичної експертизи трупа громадянина ОСОБА_2 .

Ухвалою від 12.06.2025 долучено надані Позивачем додаткові докази у справі.

Відповідач правом подання відзиву не скористався.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив таке:

Позивач є матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_3 .

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 запроваджено загальну мобілізацію.

Згідно з указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який був неодноразово продовжений і діє по теперішній час.

05.08.2022 громадянин України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 був призваний на військову службу до Збройних Сил України за мобілізацією.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.11.2024 року № 315 старшого лейтенанта ОСОБА_2 було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . Наказом від 01.12.2024 № 343 призначено на посаду заступника командира 4 танкової роти з озброєння НОМЕР_2 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.12.2024 № 357 ОСОБА_2 прибув у відрядження до військової частини НОМЕР_4 Донецької області з метою виконання бойових та спеціальних завдань терміном з 15.12.2024 до окремого розпорядження. За наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.12.2024 року № 364 ОСОБА_2 приступив до виконання бойових та спеціальних завдань згідно посадових обов`язків по БР.

30.12.2024 року близько 17:45 ОСОБА_2 було виявлено без ознак життя, з вогнепальним пораненням голови в місці дислокації НОМЕР_2 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 (... адреса зазначена в матеріалах справи).

За фактом смерті військовослужбовця Покровським районним управлінням поліції ГУНП в Донецькій області розпочато кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001036 від 31.12.2024 за ч.1 ст. 115 ККУ.

Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вказаного провадження: «30.12.2024 о 21:57 надійшло повідомлення до ЧЧ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, про те, що 30.12.2024… у розташуванні роти, яка базується в с. ... (назву суд не зазначає, міститься в матеріалах справи) Покровського району 30.12.2024 старший лейтенант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив самогубство, шляхом пострілу у голову.»

Відповідно до Лікарського свідоцтва про смерть № 4 від 02.01.25 виданого Покровським відділенням СМЕ КЗОЗ «Донецького обласного бюро СМЕ» смерть ОСОБА_2 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок навмисного самоушкодження. Хвороба (патологічні стани), що призвели до смерті: набряк головного мозку; ушкодження речовини головного мозку; вогнепальне кульове наскрізне поранення голови; навмисне самоушкодження пострілом із ручної вогнепальної зброї.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.12.2024 № 375 старшого лейтенанта ОСОБА_2 знято з усіх видів забезпечення, у зв`язку із його смертю.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2024 № 136/окп призначено розслідування для з`ясування причин і умов смерті старшого лейтенанта ОСОБА_2 для проведення якого призначено комісію у складі службових осіб військової частини.

За результатами розслідування комісією складено Акт проведення розслідування для з`ясування причин і умов смерті старшого лейтенанта ОСОБА_2 (форма НВ-2), відповідно до якого: «30.12.2024 близько 17:45 годин на території місця дислокації НОМЕР_2 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , начальник групи управління взводу зв`язку НОМЕР_2 танкового батальйону, молодший сержант ОСОБА_3 та сержант з матеріального забезпечення 4 танкової роти НОМЕР_2 танкового батальйону, старший сержант ОСОБА_4 виявили старшого лейтенанта ОСОБА_2 з вогнепальним пораненням без ознак життя. Про смерть старшого лейтенанта ОСОБА_2 було сповіщено управління 2 танкового батальйону та представників військової служби правопорядку. Тіло старшого лейтенанта ОСОБА_2 доставлено до Покровського відділення судово-медичної експертизи АДРЕСА_1 ».

Згідно з Актом розслідування смерть старшого лейтенанта ОСОБА_2 була визнана такою, яка не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Причиною смерті визнано навмисне самоушкодження пострілом із ручної вогнепальної зброї.

У матеріалах проведення розслідування міститься службова характеристика старшого лейтенанта ОСОБА_2 , заступника командира роти з озброєння 4 танкової роти НОМЕР_2 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якої ОСОБА_2 за час проходження служби на вказаній посаді зарекомендував себе з позитивної сторони. Окрім позитивних якостей, пов`язаних з несенням військової служби та виконанням службових обов`язків, він характеризується як «тактовний, має добре розвинене почуття гумору, спокійний, спостережливий, розсудливий, порядний і чесний за будь-яких обставин, вміє аргументовано та спокійно донести свою думку до оточуючих, раціонально ставиться до ресурсів та майна. Високо розвинуте почуття колективізму та товариськості. Завжди готовий прийти на допомогу. Користується заслуженим авторитетом та повагою у товаришів по службі. Скромний, простий у спілкуванні, оптиміст за характером. За час служби не зловживав спиртними напоями та наркотичними засобами. Стан здоров`я задовільний. Дисциплінарних стягнень не має».

Згідно відповіді на запит наданої Донецьким обласним бюро судово-медичної експертизи № 1175 від 10.03.2025 року та Акту судово-токсикологічного дослідження № 393 від 08.01.2025, що є додатками до Акту проведення розслідування старший лейтенант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебував у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння.

15.03.2025 командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ № 1341/окп «Про результати службового розслідування для з`ясування причин і умов смерті старшого лейтенанта ОСОБА_2 », згідно з яким службове розслідування визнано завершеним. Посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , чи інших осіб, дії чи бездіяльність яких могли призвести до смерті старшого лейтенанта ОСОБА_2 , розслідуванням не встановлено. Смерть старшого лейтенанта ОСОБА_2 визнано такою, що настала внаслідок навмисного самоушкодження пострілом із ручної вогнепальної зброї. Відповідно до пункту 11 розділу ІІ Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 4 від 02.01.2025, матеріалами службового розслідування та являється такою, що не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно з Висновком експерта Покровської філії СМЕ ДСУ «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» № 4 від 02.01.2025 щодо проведеної у межах кримінального провадження № 0001036 від 31.12.2024 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_2 : «При судово-медичній експертизі трупа гр.. ОСОБА_2 , 1994 р.н., виявлене одне вогнепальне кульове наскрізне поранення голови з вхідною раною в області чола та вихідною раною в потиличній ділянці праворуч…. які утворилися прижиттєво, незадовго до настання смерті, від пробивної дії компактного снаряду (кулі), який володів високою кінетичною енергією, в результаті одного пострілу впритул з ручної вогнепальної зброї…має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. .. Причиною смерті гр.. ОСОБА_2 , 1994 р.н., стало одне вогнепальне кульове наскрізне поранення голови з множинними переломами кісток мозкового черепу, розривами твердої мозкової оболонки головного мозку, дифузними крововиливами під м`які мозкові оболонки головного мозку, розрощення речовини правої півкулі головного мозку.»

Згідно відповіді Покровської філії судово-медичної експертизи ДСУ "Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи" № 3 від 10.03.2025: «Судово-медичного експерта Покровської філії судово-медичної експертизи для огляду місця події оперативно-слідчою групою залучено не було. Запис в пункті 9 у Лікарському свідоцтві про смерть про «навмисне самоушкодження» було зроблено на підставі описової частини Постанови про призначення судово-медичної експертизи від 31.12.2024, слідчого СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області Яковенко Микити.

Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20.01.2025 року № 1418/1 30.12.2024 року о 21:35 оперативному черговому ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшло повідомлення від представників військової частини НОМЕР_1 про те, що 30.12.2024 року близько 21:30 у місці тимчасового розташування підрозділу в/ч НОМЕР_1 у приміщенні будинку за адресою АДРЕСА_2 (адреса не зазначається, міститься в матеріалах справи), старший лейтенант ОСОБА_2 шляхом пострілу впритул у лобну частину голови покінчив життя самогубством.

Згідно відповіді Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Донецькій області від 24.05.2025 №10аз/21/02-2025 - 30.12.2024 о 21:57 до Покровського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло телефонне повідомлення від чергового ІНФОРМАЦІЯ_5 про виявлення командиром танкового батальйону Відповідача Медяним о 17:45 у розташуванні роти ОСОБА_5 з вогнепальним пораненням голови. Вказане повідомлення зареєстроване до ІКС ІПНП Покровського РУП ГУНП в Донецькій області за № 19324 від 30.12.2024.

Згідно відповіді Департаменту організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Національної поліції України від 03.06.2025 року № 817472025 30.12.2024 о 21:57 до органів поліції надійшло телефонне повідомлення від чергового ІНФОРМАЦІЯ_5 про виявлення командиром танкового батальйону Відповідача о 17:45 у розташуванні роти за адресою: с. ... (назва не зазначається, міститься в матеріалах справи) Покровського району Донецької області військовослужбовця ОСОБА_6 з вогнепальним пораненням голови. У листі також вказано, що станом на 30.12.2024 с. ... (назва не зазначається) Покровського району Донецької області перебувало у зоні активних бойових дій. Після здійснення евакуаційних заходів 01.01.2025 тіло ОСОБА_5 доставлено в с. Межова Дніпропетровської області, для огляду слідчо-оперативною групою.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одним із основних державних обов`язків є захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України (ст. 65 Конституції України).

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).

Відповідно до вимог частини 1 статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 24 Закон № 2232-XII визначено, що початком проходження військової служби вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України (ч. 3 ст. 24 цього Закону).

Згідно частини 4 статті 24 Закону № 2232-XII військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) (п. 1 ч. 4 ст. 24 цього Закону); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби (п. 2 ч. 4 ст. 24 цього Закону); поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника) (п. 3 ч. 4 ст. 24 цього Закону); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою (п. 4 ч. 4 ст. 24 цього Закону); під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку (п. 5 ч. 4 ст. 24 цього Закону).

Процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями, отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту визначає Інструкція про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, яка затверджена наказом Міністерства оборони України 27.10.2021 №332 (далі Інструкція №332).

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції №332 розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, … а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції №332 розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.

Пунктами 2, 3 розділу II Інструкції №332 визначено, що про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинен(на) негайно сповістити безпосереднього командира (начальника). У разі настання нещасного випадку безпосередній командир (начальник) або керівник робіт зобов`язаний: терміново організувати надання домедичної допомоги, а за можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги потерпілому військовослужбовцю, забезпечити за потреби його доставку до закладу охорони здоров`я; негайно повідомити про нещасний випадок командира військової частини; зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку місце події та устаткування, яке там знаходилось, у такому стані, у якому вони перебували на дату настання нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших військовослужбовців і не призведе до більш тяжких наслідків), а також вжити заходів щодо недопущення подібних нещасних випадків.

Згідно п. 5 Розділу II Інструкції №332, командир військової частини, який отримав повідомлення про нещасний випадок зобов`язаний негайно через засоби зв`язку повідомити про нещасний випадок (зникнення, смерть) старшого командира (начальника) та протягом доби надати йому письмове повідомлення за формою НВ-1 наведеною у додатку 2 до цієї Інструкції

Командир також має протягом доби призначити комісію з розслідування нещасного випадку чисельністю не менш як три особи у складі голови комісії (яким є один із його заступників) та членів - командира роти, батальйону (дивізіону, ескадрильї тощо), до складу якого входить підрозділ, де стався нещасний випадок, та залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок, - фахівців профільних служб (озброєння, тилу, пожежної, автомобільної, інженерної, медичної тощо). До складу комісії не може входити безпосередній командир (начальник) потерпілого військовослужбовця.

Відповідно до пункту 7 Розділу 2 Інструкції №332 нещасні випадки зі смертельним наслідком або внаслідок яких військовослужбовцем отримані тяжкі травми, групові нещасні випадки та випадки зникнення або смерті військовослужбовців підлягають спеціальному розслідуванню та розслідуються з урахуванням вимог розділу III цієї Інструкції.

Пунктом 1 Розділу ІІІ Інструкції №332 визначено, що спеціальному розслідуванню підлягають: нещасні випадки з військовослужбовцями зі смертельним наслідком; нещасні випадки, унаслідок яких військовослужбовцем отримані тяжкі травми; групові нещасні випадки, що сталися одночасно з двома і більше військовослужбовцями, незалежно від тяжкості шкоди їх здоров`ю; випадки зникнення військовослужбовців, за відсутності ознак ухилення від військової служби; випадки смерті військовослужбовців. Спеціальне розслідування зазначених вище випадків проводиться за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно пункту 2 Розділу ІІІ Інструкції №322, про груповий нещасний випадок, нещасний випадок зі смертельним наслідком, нещасний випадок, що спричинив тяжкі травми, випадок зникнення військовослужбовця або його смерті за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання обов`язків військової служби командир військової частини зобов`язаний негайно доповісти через засоби зв`язку та протягом трьох годин надати письмове повідомлення за формою НВ-1: безпосередньому командиру (начальнику) за підпорядкованістю; до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері за місцем, де стався нещасний випадок, зникнення або смерть; до Військової служби правопорядку у Збройних Силах України; до відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо).

Відповідно до пункту 3 Розділу ІІІ Інструкції №322 командир (начальник) органу військового управління вищого рівня, який отримав від командира підпорядкованої військової частини повідомлення, зобов`язаний призначити своїм наказом комісію для проведення спеціального розслідування.

Згідно пункту 4 Розділу ІІІ Інструкції №332 спеціальне розслідування нещасних випадків проводиться протягом 15 робочих днів. За потреби зазначений строк може бути подовжений командиром (начальником), який призначив комісію зі спеціального розслідування, але не більш як на тридцять днів або на строк, необхідний для проведення медичних досліджень закладом охорони здоров`я, технічної та (або) судово-медичної експертиз (досліджень) та отримання їх висновків. За результатами спеціального розслідування комісія з урахуванням висновків експертиз та (або) досудового розслідування складає акт за формою НВ-2 та оформлює інші матеріали, передбачені цією Інструкцією. Якщо за висновком комісії з розслідування в акті за формою НВ-2 випадок визнано таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, у військовій частині, де стався нещасний випадок, протягом доби на кожного потерпілого складаються та подаються на затвердження командиру військової частини акти за формою НВ-3.

Пунктом 5 Розділу ІІІ Інструкції №332 встановлено, що на вимогу комісії зі спеціального розслідування командир (начальник) військової частини, де стався нещасний випадок, зобов`язаний: забезпечити проведення необхідних досліджень, випробувань, експертиз та технічних розрахунків. Члени комісії зі спеціального розслідування мають право одержувати письмові та усні пояснення (опитування) військовослужбовців і працівників військової частини та свідків події. Члени комісії зі спеціального розслідування за можливості повинні зустрітися з потерпілими військовослужбовцями або членами їх сімей, розглянути на місці соціальні питання або внести пропозиції щодо їх вирішення відповідним органам, а також надати роз`яснення військовослужбовцям або членам їх сімей стосовно їх прав і належних компенсацій відповідно до законодавства України.

Крім того, особливості розслідування нещасних випадків, що сталися в районах бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил врегульовані Розділом V Інструкції №332.

Згідно з пункту 8 Розділу V Інструкції №332 посадова особа, яка призначила розслідування нещасного випадку, має право за клопотанням голови комісії з розслідування нещасного випадку подовжити строк проведення розслідування понад встановлений до 20 днів, а в разі настання випадків, зазначених у пункті 1 розділу III цієї Інструкції,- до 45 днів або на строк, необхідний для проведення медичних досліджень, технічної та (або) судово-медичної експертиз (досліджень) та отримання їх висновків, із зазначенням у наказі обґрунтованих причин подовження розслідування.

Із аналізу п. 7 розділу II, п.1 розділу III Інструкції №332 слідує, що у випадку смерті військовослужбовця, має проводитися спеціальне розслідування. Проте командиром військової частини НОМЕР_1 було видано наказ від 31.12.2024 року № 136/окп «Про призначення розслідування для з`ясування причин і умов смерті старшого лейтенанта ОСОБА_2 » та проведене розслідування, яке не є спеціальним, тобто не дотримано порядку призначення розслідування та його подальшого проведення.

Всупереч вимогам п.3 розділу III Інструкції № 332 службове розслідування випадку смерті ОСОБА_2 було призначено наказом командира самого ж Відповідача, а не наказом командира органу військового управління вищого рівня. Тобто, розслідування призначене не уповноваженою посадовою особою.

Матеріали розслідування не містять відомостей про направлення Відповідачем на адресу Командира (начальника) органу військового управління вищого рівня за підпорядкованістю письмового повідомлення про випадок смерті військовослужбовця, за формою НВ-1, обов`язковість якого передбачена п. 2 розділу III Інструкції № 332. Таким чином, всупереч вимог Інструкції Відповідачем не було ініційовано проведення саме спеціального розслідування випадку загибелі військовослужбовця.

Згідно з п. 3 розділу III Інструкції № 332, до складу комісії зі спеціального розслідування включаються: один із заступників командира (голова комісії) органу військового управління вищого рівня; начальники відповідних служб органу військового управління вищого рівня або їх заступники; начальники відповідних служб військової частини, у якій стався нещасний випадок; командир підрозділу (крім безпосереднього командира), де стався нещасний випадок; представник відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо), за узгодженням з начальником цього органу; представник Військової служби правопорядку у Збройних Силах України за узгодженням з її керівником.

Водночас, аналіз наказів Відповідача від 31.12.2024 № 136/окп про призначення розслідування та від 15.03.2025 № 1341/окп про затвердження його результатів свідчить, що до складу комісії було включено виключно службових осіб Відповідача. Склад комісії, яка проводила розслідування, початково був визначений Відповідачем з порушенням вимог п. 3 розділу III Інструкції № 332.

Таким чином, суд вважає, що наказ від 31.12.2024 № 136/окп «Про призначення розслідування для з`ясування причин і умов смерті старшого лейтенанта ОСОБА_2 » підлягає скасуванню, як такий що прийнятий командиром Відповідача поза межами його посадових повноважень. Склад комісії визначено без врахування вимог до її учасників. Ці обставини свідчать про те, що розслідування призначене не уповноваженою особою та проведене неповноважним складом комісії.

Істотні порушення порядку призначення та проведення розслідування зумовлюють недійсність складеного за його наслідками Акту проведення розслідування для з`ясування причин і умов смерті старшого лейтенанта ОСОБА_2 .

Вказаний Акт підлягає скасуванню зокрема і з наступних підстав:

Пунктами 2, 3 розділу II Інструкції №332 визначено, що про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинен(на) негайно сповістити безпосереднього командира (начальника). У разі настання нещасного випадку безпосередній командир (начальник) або керівник робіт зобов`язаний: терміново організувати надання домедичної допомоги, а за можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги потерпілому військовослужбовцю, забезпечити за потреби його доставку до закладу охорони здоров`я; негайно повідомити про нещасний випадок командира військової частини; зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку місце події та устаткування, яке там знаходилось, у такому стані, у якому вони перебували на дату настання нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших військовослужбовців і не призведе до більш тяжких наслідків), а також вжити заходів щодо недопущення подібних нещасних випадків.

Згідно з п.16 розділу II Інструкції, Командир військової частини, де стався нещасний випадок, забезпечує фотографування місця події, складання ескізів та схем, проведення експертних досліджень.

Згідно з п.8 Розділу II Інструкції, Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана обстежити місце нещасного випадку, одержати письмові та усні пояснення (провести опитування) свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо; з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;

П.5 розділу III Інструкції №332 передбачає обов`язок командира (начальника) військової частини, де стався нещасний випадок на вимогу комісії зі спеціального розслідування зробити за потреби фотознімки місця нещасного випадку, пошкодженого об`єкта, устаткування, інструмента, надати комісії технічну документацію та інші необхідні матеріали;

Відповідно до п.6 розділу III Інструкції №332 до матеріалів спеціального розслідування включаються: 1) копія наказу про утворення комісії зі спеціального розслідування; 2)акт розслідування за формою НВ-2, до якого додаються, зокрема: протокол огляду місця події; ескіз місця події, що сталася, необхідні плани, схеми, фотознімки; 3) акти розслідування за формою НВ-3 на кожного потерпілого окремо.

Проте, в порушення вказаних вимог п.8, 16 Розділу II, п.5,6 розділу III Інструкції №332 комісією Відповідача не обстежувалося місце загибелі військовослужбовця, як і не зазначено про відсутність необхідності або неможливість проведення такого обстеження. Матеріали службового розслідування не містять фотографій місця події, схем чи інших документів спроможних охарактеризувати місце події (будівля, територія): положення тіла особи, наявність зброї та її розташування відносно тіла, наявність слідів інших осіб, слідів пострілу, гільз, тощо. Тобто саме тих обставин, які спроможні допомогти встановити фактичні обставини смерті та її ймовірну причину.

Пунктом 6 розділу ІІІ Інструкції №332 передбачено, що до матеріалів спеціального розслідування включається, зокрема акт розслідування за формою НВ-3 на кожного потерпілого. П.4 цього розділу передбачає право комісії з спеціального розслідування не складати відповідний акт, у разі визнання комісією випадку таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби.

Схожі за змістом норми містить і п.8-11 розділу ІІ Інструкції №332 згідно з якими, в межах розслідування нещасного випадку комісія зобов`язана скласти зокрема акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3, у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. П.9 цього розділу передбачає право комісії не складати акт НВ-3 у випадку якщо нещасний випадок визнаний не пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби.

П.11 розділу ІІ Інструкції №332 передбачає, що обставинами, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби є зокрема: навмисне заподіяння військовослужбовцем шкоди своєму здоров`ю; самогубство, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та (або) постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження.

Суд зазначає, що матеріали службового розслідування не містять висновку судово-медичної експертизи чи постанови про закриття кримінального провадження за фактом смерті ОСОБА_2 .

У зв`язку із цим, в межах відповідного спеціального службового розслідування обставин смерті військовослужбовця, комісія мала скласти акт за формою НВ-3. Наведені обставини свідчить про неповноту проведеного розслідування та передчасність викладених за його результатами висновків.

Суд також критично оцінює обґрунтованість встановлення розслідуванням фактичних обставин події, зокрема висновок комісії щодо самогубства, як безспірно встановленої причини смерті військовослужбовця ОСОБА_2 .

У матеріалах розслідування відсутня інформація про наявність очевидців події та того, що старший лейтенант ОСОБА_2 дійсно вчинив самогубство шляхом пострілу у голову із вогнепальної зброї. Відповідна обставина лише припускається комісією, з огляду на пояснення побратимів щодо відсутності на місці події слідів боротьби чи слідів взуття іншої людини, виявлення поряд з тілом службової зброї. Також, комісією не встановлено безпосереднього місця події (приміщення, подвір`я, вулиця, тощо).

Зокрема, до Акту розслідування долучені пояснення побратимів загиблого, відібрані членом комісії Відповідача засобами зв`язку, з яких відомо, що: 30.12.2024 о 17:40 молодший сержант ОСОБА_3 та старший сержант ОСОБА_4 перебували разом з старшим лейтенантом ОСОБА_2 у с. ... (назва не зазначається) Донецької області. Старший лейтенант ОСОБА_2 вийшов на вулицю покурити. Невдовзі ОСОБА_3 почув звук пострілу зі зброї. Обійшовши територію виявив тіло ОСОБА_2 з вогнепальним пораненням голови, несумісним з життям. Поряд з тілом знаходилася службова зброя ОСОБА_2 . Під час огляду місця ОСОБА_3 не помічено явних ознак насильницької смерті, передсмертної записки, слідів боротьби або слідів взуття іншої людини.

Начальник штабу НОМЕР_2 танкового батальйону в/ч НОМЕР_1 майор ОСОБА_7 зазначив, що 30.12.2024 о 18:00 йому зателефонував молодший сержант ОСОБА_3 і повідомив, що виявив ОСОБА_2 без ознак життя. Прибувши на місце події ОСОБА_7 не виявив ознак насильства та боротьби, тож присутні дійшли висновку, що ОСОБА_2 самостійно наніс собі вогнепальне поранення. Про подію майор ОСОБА_7 негайно доповів командуванню військової частини НОМЕР_1 та до зональної військової служби правопорядку.

Суд зауважує, що встановлення таких обставин як наявність або відсутність ознак насильства та боротьби, слідів взуття іншої людини, належить до компетенції органів досудового розслідування і здійснюється відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Самостійно встановити такі обставини та надати їм юридичного значення, як це зазначається вищевказаними військовослужбовцями не видається можливим.

Командир 4 танкової роти НОМЕР_2 танкового батальйону, старший лейтенант ОСОБА_8 у своїх поясненнях зазначив, що з 01 грудня 2024 року рота знаходилась у районі виконання завдань. ОСОБА_2 зі своєю групою був направлений на локацію у н.п. ... (назва не зазначається) Донецької області (що не узгоджується з доданим до позову наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 357, відповідно до якого старший лейтенант ОСОБА_2 прибув у відрядження з метою виконання бойових та спеціальних завдань з 15.12.2024 року). Також, ОСОБА_8 зазначив, що про дану подію його повідомив молодший сержант ОСОБА_3 , сам він на місце події прибути не зміг. Після повідомлення він негайно доповів управлінню НОМЕР_2 танкового батальйону в/ч НОМЕР_1 та до зональної військової служби правопорядку.

Крім того, у своїх поясненнях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зазначають: «Напередодні даної події старший лейтенант ОСОБА_2 не знаходився у пригніченому стані, не демонстрував суїцидальних намірів, з товаришами по службі за останні місяці поводився спокійно та адекватно. Бойові завдання та вказівки командування виконував належним чином, у спілкування песимізму не проявляв. На місці не було знайдено передсмертної записки, тому мотиви даного вчинку не відомі».

Ці ж обставини підтверджуються і позитивною службовою характеристикою військовослужбовця ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що ОСОБА_2 був військовослужбовцем з 2022 року, належав до числа осіб офіцерського складу, то ж мав досвід ведення військової служби. Обіймав керівну посаду, яка відповідає високому рівню командного досвіду.

Тому суд критично оцінює висновки комісії, викладені в Акті щодо обставин і причин смерті військовослужбовця ОСОБА_2 як такої, що сталася внаслідок навмисного самоушкодження. Наявність логічного сумніву у ймовірності вчинення військовослужбовцем самогубства та його мотивах комісією не спростовано.

Згідно змісту Акту розслідування, висновок про навмисне самоушкодження пострілом з ручної вогнепальної зброї здійснено комісією також і на підставі Лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_2 № 4 від 02.01.25, виданого Покровським відділенням СМЕ КЗОЗ «Донецького обласного бюро СМЕ».

Відповідно до п.9 вказаного Лікарського свідоцтва про смерть № 4 від 02.01.25, смерть ОСОБА_2 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок навмисного самоушкодження. Хвороба (патологічні стани), що призвели до смерті: набряк головного мозку; ушкодження речовини головного мозку; вогнепальне кульове наскрізне поранення голови; навмисне самоушкодження пострілом із ручної вогнепальної зброї.

Суд зауважує, що лікарське свідоцтво про смерть не є висновком судово-медичного експерта щодо з`ясування причин смерті особи та не може бути використано в Акті розслідування нещасного випадку, як підтвердження факту навмисного самоушкодження відповідно до п.11 розділу ІІ Інструкції №332.

Суд критично ставиться до об`єктивності вказаного медичного висновку в частині встановлення причини смерті з огляду на наступне.

Згідно відповіді Покровської філії судово-медичної експертизи ДСУ «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи" № 3 від 10.03.2025: «Судово-медичного експерта Покровської філії судово-медичної експертизи для огляду місця події оперативно-слідчою групою залучено не було. Запис в пункті 9 у Лікарському свідоцтві про смерть про «навмисне самоушкодження» було зроблено на підставі описової частини Постанови про призначення судово-медичної експертизи від 31.12.2024, слідчого СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області Яковенко Микити.

Формулювання у лікарському свідоцтві про смерть причини смерті як від «навмисного самоушкодження» виходячи виключно з повідомленої вихідної інформації про ймовірне самогубство вказують на те, що дії лікаря вийшли за межі медичної практики, оскільки стосуються правової кваліфікації події. Цим обставинам Відповідачем не надано належної уваги.

Висновком експерта Покровської філії СМЕ ДСУ «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» № 4 від 02.01.2025, за результатами проведеної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_2 , факт навмисного самоушкодження, як причини смерті військовослужбовця, не підтверджений. Ознак алкогольних чи наркотичних речовин у крові ОСОБА_2 також не виявлено.

Згідно відповіді ДСУ «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» від 25.04.2025 № 1367, судово-медичне дослідження трупу гр. ОСОБА_2 , 1994 р.н. було проведено досконало та належним чином, враховуючи всі обставини та факти кримінального провадження, на підставі чого був складений та оформлений висновок експерта № 4 від 02.01.2025 року.

Висновки комісії частково не узгоджуються і з іншими матеріалами справи.

Зокрема, згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20.01.2025 року № 1418/1: 30.12.2024 року о 21:35 оперативному черговому ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшло повідомлення від представників військової частини НОМЕР_1 про те, що 30.12.2024 року близько 21:30 у місці тимчасового розташування підрозділу в/ч НОМЕР_1 у приміщенні будинку за адресою АДРЕСА_2 (назва не зазначається), старший лейтенант ОСОБА_2 шляхом пострілу впритул у лобну частину голови покінчив життя самогубством. Натомість, Актом розслідування встановлено, що тіло ОСОБА_2 було виявлено поза межами приміщення близько 17:45 хв. 30.12.2024.

Тобто, здійснюючи первинне повідомлення військової служби правопорядку про загибель військовослужбовця ОСОБА_2 . Відповідач зазначив зовсім інші фактичні обставини смерті (щодо місця смерті: у будинку; щодо часу загибелі 21:30 год, а не близько 17:45 год), ніж ті, що відображені у матеріалах службового розслідування та закріплені в складеному за наслідками розслідування акті.

Крім того, у своїх поясненнях до Акту розслідування, майор ОСОБА_7 та старший лейтенант ОСОБА_8 вказували про те, що зональну військову службу правопорядку про цю подію сповістили негайно, що теж не узгоджується із зазначеною відповіддю, згідно якої повідомлення надійшло о 21:35 год., тобто більше ніж через 3 години після події.

Ці обставини, також свідчать про наявність неузгодженостей щодо фактів (місця, часу та обставин смерті ОСОБА_2 ), які визнано встановленими в межах службового розслідування.

Згідно відповіді Департаменту ОАЗ та ОР Національної поліції України від 03.06.2025 року № 817472025, 30.12.2024 о 21.57 до Покровського районного управління головного управління Національної поліції в Донецькій області телефоном надійшло повідомлення від чергового ІНФОРМАЦІЯ_6 про те, що цього дня о 17.45 командиром танкового батальйону в/ч НОМЕР_1 о 17.45 у розташуванні роти за адресою: АДРЕСА_2 (назва не зазначається), виявлено військовослужбовця ОСОБА_6 з вогнепальним пораненням голови.

Таким чином, першочергове повідомлення, що надійшло до Покровського РУП ГУНП у Донецькій області та зареєстроване до ІКС ІПНН Покровського РУП ГУНП в Донецькій області за № 19324 від 30.12.2024 року не містить жодного посилання на те, що ОСОБА_2 вчинив самогубство.

Тому, викладений у Акті розслідування висновок про самогубство з урахуванням даних доказів свідчить про його передчасність та неспівпадіння з даними, які Відповідач повідомив для ІНФОРМАЦІЯ_5 та відобразив у Акті.

Суд також зауважує, що смерть військовослужбовця настала від вогнепального поранення голови в період виконання ним обов`язків військової служби, поряд з місцем ведення активних бойових дій.

За фактом смерті військовослужбовця Покровським районним управлінням поліції ГУНП в Донецькій області розпочато кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001036 від 31.12.2024 за ч.1 ст. 115 ККУ. Відомості про закриття відповідного кримінального провадження, зокрема у зв`язку із відсутністю події або складу злочину, матеріали справи не містять.

Таким чином, матеріали розслідування випадку смерті військовослужбовця не є переконливими щодо обставини, за яких смерть може бути визнана такою, що не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Наведені обставини, в їх сукупності, дають підстави стверджувати, що службове розслідування обставин смерті ОСОБА_2 проведене з істотними порушеннями вимог Інструкції №332 та є неповним. Здійснені за наслідками розслідування висновки про те, що загибель військовослужбовця є наслідком самоушкодження та не пов`язана з виконанням ним обов`язків військової служби є передчасними та необґрунтованими. За цих обставин, Акт проведення розслідування для з`ясування причин і умов смерті старшого лейтенанта ОСОБА_2 (форма НВ-2) є протиправним та підлягає скасуванню.

Визнання протиправним та скасування Акту розслідування зумовлює визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2025 № 1341/окп «Про результати службового розслідування для з`ясування причин і умов смерті старшого лейтенанта ОСОБА_2 », згідно з яким службове розслідування визнано завершеним. Смерть старшого лейтенанта ОСОБА_2 визнано такою, що настала внаслідок навмисного самоушкодження пострілом із ручної вогнепальної зброї та не пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби.

Суд зауважує, що матеріали розслідування не містять доказів дотримання Відповідачем строків затвердження результатів розслідування, встановлених Інструкцією №332. Відповідно до п.4 розділу III Інструкції №332 Спеціальне розслідування нещасних випадків проводиться протягом 15 робочих днів. За потреби зазначений строк може бути подовжений командиром (начальником). За результатами спеціального розслідування комісія з урахуванням висновків експертиз та (або) досудового розслідування складає акт за формою НВ-2 та оформлює інші матеріали, передбачені цією Інструкцією.

Згідно з п.7 розділу III Інструкції №332 командир військової частини, де стався випадок, зобов`язаний після затвердження акта розслідування за формою НВ-2 протягом двох робочих днів видати наказ, в якому зазначаються питання, визначені в пункті 18 розділу II цієї Інструкції, зокрема: дата, місце та обставини, за яких стався нещасний випадок; військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) та дата народження потерпілого військовослужбовця; вид, характер і локалізація поранення, травми, контузії, каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я; коли стався нещасний випадок (під час виконання обов`язків військової служби чи ні); перебував чи ні потерпілий військовослужбовець в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних або отруйних речовин; порушення нормативно-правових актів, що спричинили нещасний випадок або були супутніми факторами його настання, посадові особи, які допустили ці порушення; заходи з попередження подібних нещасних випадків у майбутньому.

Наданий Відповідачем Акт проведення розслідування обставин смерті ОСОБА_2 за формою НВ-2 не містить дати його складання та затвердження. Водночас, з його змісту відомо, що розслідування було проведено у період з 31.12.2024 по 14.01.2025.

Наказ про результати розслідування № 1341/окп складено Відповідачем лише 15.03.2025 року, тобто більш ніж через 2 місяці після завершення розслідування, що є порушенням вимог п. 7 розділу III Інструкції №332.

У матеріалах розслідування відсутні клопотання членів комісії подовжити строк проведення розслідування, а відповідно і рішення командира Військової частини про таке подовження. У тому числі, на строк, необхідний для проведення медичних досліджень закладом охорони здоров`я, технічної та (або) судово-медичної експертиз (досліджень) та отримання їх висновків. Матеріали розслідування не містять рішення командира Військової частини щодо продовження строків розслідування.

У зв`язку із цим наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2025 № 1341/окп «Про результати службового розслідування для з`ясування причин і умов смерті старшого лейтенанта ОСОБА_2 » також є протиправним.

Відтак, слід констатувати, що в даному випадку призначення та проведення розслідування відбулось із порушенням вимог Інструкції №332, а тому накази Відповідача щодо призначення службового розслідування та щодо затвердження його результатів є очевидно незаконними та підлягають скасуванню.

Наслідком скасування Акту проведення розслідування для з`ясування причин і умов смерті старшого лейтенанта ОСОБА_2 та наказів командира Військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2024 року № 136/окп «Про призначення розслідування для з`ясування причин і умов смерті старшого лейтенанта ОСОБА_2 » та від 15.03.2025 року № 1341/окп «Про результати службового розслідування для з`ясування причин і умов смерті старшого лейтенанта ОСОБА_2 » є зобов`язання військової частини НОМЕР_1 провести спеціальне розслідування випадку смерті старшого лейтенанта ОСОБА_2 , з дотриманням вимог розділу ІІІ Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332, з урахуванням висновків суду.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); безсторонньо (пункт 4); добросовісно (пункт 5); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації (пункт 7); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8); своєчасно, тобто протягом розумного строку (пункт 10).

Відповідно до частини 1статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно частини 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, в ході розгляду справи не довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах. Натомість, доводи та аргументи позивача, якими обґрунтовано позовні вимоги, знайшли своє підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому такі позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено повноваження суду при вирішенні справи. Зокрема відповідно до пункту 2 частини 2 цієї статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

При цьому відповідно до частини 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Враховуючи положення ст.139 КАС України, судовий збір, сплачений за подання цього позову, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати накази командира Військової частини НОМЕР_1 : від 31.12.2024 року № 136/окп «Про призначення розслідування для з`ясування причин і умов смерті старшого лейтенанта ОСОБА_2 »; від 15.03.2025 року № 1341/окп «Про результати службового розслідування для з`ясування причин і умов смерті старшого лейтенанта ОСОБА_2 » та Акт проведення розслідування для з`ясування причин і умов смерті старшого лейтенанта ОСОБА_2 .

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести спеціальне розслідування випадку смерті старшого лейтенанта ОСОБА_2 , з дотриманням вимог розділу ІІІ Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332, з урахуванням висновків суду, та скласти за його результатами відповідні акти.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Військової частини НОМЕР_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1937,92 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 20 червня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 )

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 )

Суддя С.М. Дуляницька