Справа № 280/9583/24
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2025 року м. Дніпросправа № 280/9583/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року (суддя Чернова Ж.М.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання протиправним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в якому, з врахуванням уточненої позовної заяви, просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 01.10.2024 №252 «Про застосування дисциплінарних стягнень» про застосування до поліцейського взводу №3 роти №3 штурмового батальйону №1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_3 штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » сержанта поліції ОСОБА_1 (дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції;

визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 15.10.2024 №1436о/с «По особовому складу» про звільнення поліцейського взводу №3 роти №3 штурмового батальйону №1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_3 штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » сержанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції з 15.10.2024;

поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу №3 роти №3 штурмового батальйону №1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 », з залишенням звання «сержант поліції», з 16.10.2024;

стягнути з Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 16.10.2024 і по день прийняття судом рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді;

допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу №3 роти №3 штурмового батальйону №1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 », з залишенням звання «сержант поліції», з 16.10.2024;

допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача було звільнено, оскільки відповідно до зібраних під час проведення службового розслідування матеріалів відповідачем встановлено, що в діях позивача вбачаються порушення вимог пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2 та 4 частини третьої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VI, підпунктів 2 та 4 пункту третього розділу ІІ посадової інструкції поліцейського взводу № 3 роти №3 штурмового батальйону №1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють». Що виразилось у відмові від письмового підтвердження ознайомлення з наказом командира зведеного підрозділу УПОП №3 ДПОП «ОБ «Лють» від 23.08.2024 №302ДСК/ВС», що призвело до невиконання вказаного наказу, а також ігноруванні вимог відповідного наказу. Також, дисциплінарною комісією встановлено, що в діях позивача наявні ознаки дисциплінарного проступку, що виразилося у невиконанні та обговоренні вимог наказу ДПОП «ОШБ «Лють» від 02.09.2024 № 284ДСК.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, суд проігнорував очевидний доказ на користь позивача, який сам же суд навів в абз. 2 пункту № 30 Рішення «По-перше: як вбачається з пояснень позивача, наданих в ході службового розслідування (стор.170-171 матеріалів службового розслідування), останній зазначив, що при доведенні вимог наказу 02.09.2024 ним було повідомлено, що він готовий до виконання вимог наказу, однак запитав коли закінчиться проведення службового розслідування по командиру роти №3… та коли буде відсторонене керівництво штурмового батальйону, так як особовий склад роти не довіряє керівництву, а саме, які не виконують свої обов`язки як командири та не працюють у напрямку збереження життя та здоров`я особового складу батальйону, доводять до відома особового складу неправдиву інформацію щодо бойових позицій, перебування ворога на позиціях та інше…». Дійсно, у справі мається таке письмове пояснення позивача, надане ним відповідачу в межах службового розслідування. При цьому в суді першої інстанції представник позивача неодноразово наголошував на тому, що важливо уважно дослідити формулювання, викладене позивачем у цих письмових поясненнях. Таке дослідження свідчить, що позивач не висував умову виконання Наказу № 284ДСК, а однозначно і точно висловив свій намір його виконати. І лише після висловлення такого наміру позивач поставив запитання, не умову, щодо повернення керівництва, з яким йому ходити на самому «нулі» в атаку і, в буквальному сенсі, дивитися в очі ворогу та перемагати його. У даному випадку зауважує (у суді першої інстанції представник позивача на цьому неодноразово наголошував), що позивач накази на кшталт № 302ДСК/ВС або № 284ДСК просто фізично та організаційно не може виконати самостійно та автономно від іншого особового складу та без детальних інструкцій від командирів відділень, рот і т.д. по їх виконанню (хто, коли, де збирається, яким транспортом та яким шляхом їдуть, що з собою беруть, які заходи безпеки вживаються, в яку точку прибувають, де розміщуються та інше). Виходячи із зазначеного, пояснення представників сторін також не доводять висування позивачем умови виконання Наказу № 284ДСК. Навпаки, пояснення ОСОБА_1 від 04.09.2024 свідчить про його готовність виконати даний наказ без будь-яких умов. Інших доказів або аргументів на обґрунтування відмови позивача ОСОБА_1 виконати Наказ № 284ДСК суд не навів. Таким чином, позиція суду про те, що позивач ОСОБА_1 начебто висунув умову виконання Наказу № 284ДСК не просто не підтверджується матеріалами справи, а навпаки, суперечить таким матеріалам і вищезазначеним доказам. Позивач надав суду усі документі, які він отримав у зв`язку зі своєю хворобою. Доказів будь-яких порушень з боку лікаря в цьому питанні відповідачем не надано і суд на них не послався. При цьому судом не зазначено, що ще позивач був зобов`язаний отримати у лікаря під час його відвідування та чим такі документи передбачені. Принаймні, суд мав право самостійно витребувати у позивача необхідні документи. Зазначає, що є загальновідомою та обставина, що при певних хворобах, особливо загального характеру, лікар може обмежитися усними рекомендаціями по лікуванню (наприклад, постільний режим, дотримання водного балансу, знаходження в теплі тощо), не надаючи пацієнту на руки ніяких документів щодо плану лікування.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 23.08.2024 приблизно о 20:00, на визначеній місцевості в м.Краматорськ Донецької області заступником командира штурмового батальйону №1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку УПОП №3 ДПОП ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » майора поліції ОСОБА_2 до поліцейських роти №3 штурмового батальйону №1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 »), а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 було здійснено доведення наказу №302ДСК/ВС «Про виконання бойових (спеціальних завдань)» у присутності начальника відділу моніторингу УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» майора поліції ОСОБА_22 , т.в.о. старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» капітана поліції ОСОБА_23 , головного інспектора відділу підтримки та контролю управління моніторингу ДПОП «ОШБ «Лють» капітана поліції Бринюка Івана Олексійовича, начальника відділу психологічного забезпечення управління кадрового забезпечення ДПОП «ОШБ «Лють» підполковника поліції Ковальової Олени Олександрівни та керівника госпітальної групи зведеного медичного загону НГУ капітана медичної служби ОСОБА_24 .

На підставі рапорту ОСОБА_2 , наказом УПОП №3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 26.08.2024 №452, призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію, за фактом можливого порушення службової дисципліни за участі поліцейського взводу №3 роти №3 штурмового батальйону №1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 », зокрема ОСОБА_1 (позивач по справі). В зв`язку з тим, що під час доведення вимог наказу № 302ДСК/BС (стор.263-267 службового розслідування т.ІІ) поліцейські поводили себе нестримано та недоброзичливо, не контролювали свою поведінку, почуття та емоції, що полягало у гучних та хаотичних висловлюваннях, що в свою чергу заважало процедурі доведення наказу, а також особовий склад роти №3 штурмового батальйону №1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» відмовився від письмового ознайомлення із зазначеним наказом, що підтверджується актом про відмову письмового підтвердження ознайомлення з наказом ЗП УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» «Про виконання бойових (спеціальних) завдань від 23.08.2023 №302 ДСК/ВС (стор.268-269 матеріалів службового розслідування т.ІІ).

Відповідно до інформаційної довідки, яка міститься в матеріалах службового розслідування (стор.252 т.ІІ), сержант поліції ОСОБА_1 , згідно наказу від 31.07.2024 №245 ДСК перебував у відрядженні з 31.07.2024 по 24.08.2024. За наявною в матеріалах службового розслідування довідки, наданою заступником начальника управління начальником відділу проведення спеціальних операцій УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» капітаном поліції Олегом Булатовим від 28.08.2024, окрім інших поліцейських, сержант поліції ОСОБА_1 був залучений до виконання бойових (спеціальних) завдань, однак згідно до журналу ведення бойових дій до їх виконання у визначений термін не приступив (стор.257-259 т.ІІ).

05.09.2024 до відділу моніторингу УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» надійшов рапорт заступника начальника управління - начальника відділу тактико-спеціальної підготовки УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» підполковника поліції Володимира Сотнікова про те, що 02.09.2024 приблизно о 14:00, знаходячись за місцем постійної дислокації полку УПОП №3 ДНОГ «ОШБ «Лють» в м.Дніпро, ним доведені вимоги наказу ДПОП «ОШБ «Лють» від 02.09.2024 №284СК «Про службове відрядження» (далі - наказ №284ДСК/ВС) до поліцейських полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють, а саме: поліцейського взводу №3 роти №3 штурмового батальйону №1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку сержанта поліції ОСОБА_1 . Під час доведення наказу поліцейські повідомили, що згодні виконувати наказ лише за умови повернення до виконання своїх службових обов`язків командира роти №3 штурмового батальйону №1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» майора поліції ОСОБА_25 та зміни керівництва штурмового батальйону №1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють».

Відповідно до наданих 04.09.2024 пояснень в процесі проведення службового розслідування, позивачем зазначено, що він готовий до виконання вимог наказу, однак, запитав коли закінчиться проведення службового розслідування по командиру роти №3 штурмового батальйону №1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» майору поліції ОСОБА_25 , а також запитав коли буде відсторонене керівництво штурмового батальйону №1, так як особовий склад роти №3 не довіряє теперешньому керівництву, а саме, які не виконують свої обов`язки як командири та не працюють у напрямку збереження життя та здоров`я особового складу батальйону, доводять до відома особового складу неправдиву інформацію щодо бойових позицій, перебування ворога на позиціях та інше. Також, він зазначив, що під час доведення наказу не повідомлялося місця дислокації та де повинні бути розміщені для подальшого проживання, а також коли отримати зброю та на якому транспорті особовий склад буде добиратися, тільки було вказано про необхідність прибуття до м.Краматорськ.

Як зазначив позивач та підтверджено матеріалами справи, вранці 03.09.2024, він звернувся до лікарні в зв`язку з поганим самопочуттям та відкрив лист тимчасової непрацездатності. На момент надання пояснень - 04.09.2024, позивач знаходився на лікарняному з діагнозом COVID (стор.170-171 матеріалів службового розслідування т.І) та відповідно, в зв`язку з захворюванням, він не міг приступити до виконання наказу від 02.09.2024 №284СК «Про службове відрядження».

Надаючи правову оцінку наявним у матеріалах службового розслідування відомостям та доказам, дисциплінарною комісією встановлено, що у діях, зокрема, ОСОБА_1 наявні ознаки дисциплінарного проступку, що виразилось у відмові від письмового підтвердження ознайомлення з наказом командира зведеного підрозділу УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» від 23.08.2024 №302ДСК/ВС», що призвело до невиконання вказаного наказу, відповідно до якого, поліцейські мали проводити оборонні заходи поблизу населеного пункту Торецьк Донецької області, а також ігноруванні вимог відповідного наказу. Також, дисциплінарною комісією встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки дисциплінарного проступку, що виразилося у невиконанні та обговоренні вимог наказу ДПОП «ОШБ «Лють» від 02.09.2024 №284ДСК. Дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що поліцейськими, зокрема ОСОБА_1 , під час дії воєнного стану, грубо порушена службова дисципліна.

На підставі клопотання та висновку службового розслідування, наказом Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 01.10.2024 №252 за вчинення дисциплінарного проступку, порушення вимог пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2 та 4 частини третьої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, підпунктів 2, 5, 20 та 21 пункту третього розділу ІІ посадової інструкції поліцейського взводу №3 роти №3 штурмового батальйону №1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють», що виразилось у невиконанні наказу командира зведеного підрозділу УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» від 23.08.2024 №302ДСК/ВС «Про виконання бойових (спеціальних) завдань» та наказу ДПОП «ОШБ. «Лють» від 02.09.2024 №284ДСК «Про службове відрядження» застосовано до поліцейського взводу №3 роти №3 штурмового батальйону №1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 15.10.2024 №1436о/с «По особовому складу» про звільнення поліцейського взводу №3 роти №3 штурмового батальйону №1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » сержанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції з 15.10.2024

Не погодившись з прийнятими наказами, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

За приписами частини першої статті 3 Закону № 580 у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин першої, другої статті 59 Закону № 580 служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону № 580 поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

У свою чергу сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження регламентовано Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджений Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

Разом із цим, відповідно до частини десятої статті 14. частини сьомої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, з призначення належної організації заходів, спрямованих на зміцнення службової дисципліни в діяльності органів та підрозділів Національної поліції України, запобігання надзвичайним подіям за участю поліцейських, упорядкування питань призначення, проведення службових розслідувань за фактами порушення поліцейськими службової дисципліни унормовано Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07 листопада 2018 року № 893, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 28 листопада 2018 року за № 1355/32807 (далі - Порядок № 893).

При цьому порядок утворення в органах (підрозділах) поліції, а також закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, дисциплінарних комісій та їх повноваження визначено Положенням про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07 листопада 2018 року № 893, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 28 листопада 2018 року за 1356/32808 (далі - Наказ № 893).

За приписами пункту 7 Розділу V Наказу № 893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження, як і в даному випадку.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом:

одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб;

одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи;

отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

У разі розгляду справи у Формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення (частина перша статті 27 Дисциплінарного статуту). Позивач надав власні пояснення в рамках даного службового розслідування. За таких обставин позивач був обізнаний зі статтею 18 Дисциплінарного статуту НПУ. Йому було роз`яснено статті Конституції України та Дисциплінарного статуту НПУ. Право на захист позивача з боку відповідача не порушено.

За Дисциплінарним статутом, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, які свідчать про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського.

Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (частина перша статті 1 Дисциплінарного статуту).

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.

Наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення (частина перша статті 4 Дисциплінарного статуту).

Наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку (частина третя статті 4 Дисциплінарного статуту).

За правилами частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу (частина друга статті 5 Дисциплінарного статуту).

Однак позивачем не надано рапорту або інших документів, що були б доказами, причин невиконання наказу керівництва та де б містились повідомлення про вжиті заходи стосовно подолання перешкод у виконанні наказу. Такі докази не надано а ні під час службового розслідування, а ні під час розгляду справи провадження.

У свою чергу службове розслідування та видання наказу проведено з дотриманням процедури без порушень строків та в межах повноважень.

Згідно приписів абз.1, 2, 20 п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

1)неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2)професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

3) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому продовжувався та діє на момент розгляду справи.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про оборону України» від 06.12,1991 № 1932-ХН визначено, що участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.

Інші військові формування, утворені відповідно до законів України, та відповідні правоохоронні органи, зокрема: беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони та руху опору, сприяють забезпеченню правового режиму воєнного стану; сприяють Збройним Силам України у виконанні ними завдань, здійснюють їх пріоритетне забезпечення та інші повноваження у сфері оборони України згідно із законодавством.

Згідно з частиною першою статті 23 Закону № 580 поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: 24) бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Частиною другою статті 24 Закону № 580 визначено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь в обороні України, у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Згідно з частиною 1 статті 59 Закону № 580 служба в поліції є державною службою особливого характеру.

Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції (частина 1 статті 17 Закону № 580).

Як передбачено частиною 1 статті 64 Закону № 580, особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено Законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

У свою чергу службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (частина перша статті 1 Дисциплінарного статуту).

При цьому, у кореспонденції з частиною другою статті 18 Закону № 580 інститут Присяги поліцейського забезпечує необхідність виконання завдань поліції безперервно та незалежно від дії будь-яких факторів, адже жодних виключень із загального правила законом не передбачено.

За приписами статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарною стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Службове розслідування - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.

У свою чергу відсутність волевиявлення виконати наказ є вкрай негативним діянням, що може призвести до свавілля в правоохоронній системі, порушенні ієрархії державного інституту - органів поліції.

При цьому, законодавством регламентовано спеціальний режим органів поліції у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України та в умовах воєнного стану.

Разом з тим, особа, яка заступає на службу до органів поліції та приймає відповідну Присягу, бере на себе зобов`язання виконувати покладені на неї функції та завдання, зокрема, в умовах воєнного стану, та повинна усвідомлювати і розуміти специфіку проходження служби в поліції, яка зумовлює вищенаведені підвищені вимоїн до кожного поліціанта, якими він не може нехтувати за жодних обставин.

Законом від 15.03.2022 № 2123-1Х «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану», який набрав чинності з 01.05.2022 р., унесені зміни до Закону № 580, зокрема і до статті 60 Закону № 580, а саме встановлено, що «Відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції».

Відтак, Законом від 15.03.2022 р. № 2123-ІХ статтю 60 спеціального у спірних правовідносинах Закону № 580 викладено в новій редакції, яка не передбачає застосування інших нормативно-правових актів, крім тих, що регулюють проходження служби в поліції.

Позивач є поліцейським в правоохоронному органі особливого призначення і розумів (усвідомлював), що за невиконання наказу (відмова виконати усний чи письмовий наказ/ознайомитися з наказом) буде проводитись службове розслідування відносно нього, та за результатами якого його буде притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_1 , як поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, а також утримуватися від дій, які підривають авторитет Національної поліції України.

Крім того, вибір одного із видів дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень органу, що має право приймати рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження.

Разом з тим, дисциплінарним проступком визнається протиправне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність), тобто невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків при здійсненні повноважень, передбачених Конституцією України та Законами України, статутом, наказами керівника (установи) та іншими організаційно-розпорядчими документами, а також вчинок, що суперечить вимогам Правил етичної поведінки поліцейських.

Позивач склав Присягу на вірність Українському народові, передбачену статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якої поліцейський, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Також слід врахувати, що відповідно до розділу II Положення про підрозділи поліції особливого призначення, затвердженого наказом МВС № 987 від 04.12.2017 (в редакції наказу від 04.09.2023 № 732) (далі - Положення № 987), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27 грудня 2017 року за № 1565/31433 до завдань підрозділів поліції особливого призначення відноситься участь в обороні України, виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану. За рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції, підрозділи поліції особливого призначення, можуть брати участь в обороні України відповідно до Закону України «Про оборону України» шляхом безпосереднього ведення бойових дій у ході відсічі збройної агресії російської федерації та/або інших держав проти України під час дії воєнного стану.

У зв`язку з цим, на переконання представника Департаменту, вказана поведінка позивача містить ознаки дисциплінарного проступку, оскільки невиконання наказу командира поліцейським підрозділу поліції особливого призначення під час дії воєнного стану, створює серйозну загрозу розлагодженості дій підрозділу поліції особливого призначення у надзвичайних ситуаціях, загрозу національній безпеці та суверенітету України в цілому.

Відсутність чіткого волевиявлення виконати наказ командира поліцейським підрозділу поліції особливого призначення під час дії воєнного стану, є несумісним із загальноприйнятими вимогами та підриває авторитет поліції.

Комплектування підрозділів поліцейськими та працівниками на посади відповідно до штату здійснюється на добровільних засадах з дотриманням вимог Закону. З урахуванням рівня їх фізичної підготовки, здатності за своїми діловими, професійними, моральними якостями, освітнім і кваліфікаційним рівнем, станом здоров`я забезпечувати виконання покладених на поліцію завдань та функцій.

За таких обставин позивач добровільно прийшов у штурмовий підрозділ поліції, який відносять до гвардії наступу, він, відповідно до Конституції України має вільно обирати працю в Україні; та, очевидно, усвідомлював, що накази керівництва обов`язкові до виконання та не обговорюються.

Відповідно до підпункту 14 пункту 2 розділу III Повноваження голови та членів дисциплінарних комісій Наказу № 893 після затвердження висновку службового розслідування за письмово оформленим волевиявленням поліцейського, стосовно якого проводилося службове розслідування, забезпечує ознайомлення його із затвердженим висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, з дотриманням вимог законодавства України. Позивач не надавав рапорту (письмового волевиявлення) на ознайомлення із висновком службового розслідування. Не був активним учасником службового розслідування, хоча мав на це законне право. Не цікавився ходом службового розслідування.

Разом із цим, порушення процедури при прийнятті рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 по справі № 815/4478/16.

У цій справі судом встановлено, що до позивача застосовано дисциплінарне стягнення в період воєнного стану.

Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2123-IX Дисциплінарний статут доповнено розділом V такого змісту: «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану». Вказані зміни набрали чинності 01.05.2022.

Частиною першою статті 26 Дисциплінарного статуту визначено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

У разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша статті 29 Дисциплінарного статуту).

За змістом частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Вказаною нормою встановлено правило, відповідно до якого за вчинення поліцейським кожного наступного дисциплінарного проступку неможливо застосувати таке саме або менш суворе дисциплінарне стягнення, якщо це прямо не передбачено цією нормою.

Іншими словами, згадана норма визначає, що дисциплінарне стягнення накладається в порядку зростання, а не застосовується послідовно, як помилково вважає позивач.

Отже, повноваження керівника щодо обрання одного з видів дисциплінарного стягнення у період дії воєнного стану залишаються дискреційними, але з урахуванням особливості його застосування, визначеного у статті 29 Дисциплінарного статуту, зокрема, з дотриманням порядку зростання.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин справи та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень (постанови від 01.04.2020 у справі №806/647/15, від 21.01.2021 у справі №826/4681/18, від 28.10.2021 у справі №520/1578/2020, від 09.02.2022 у справі №160/12290/20, від 23.11.2023 у справі №420/14443/22).

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відтак, у спірному випадку незважаючи на відсутність раніше застосованих до позивача діючих дисциплінарних стягнень, враховуючи обставини вчинення дисциплінарного проступку, спірні накази про накладення на позивача дисциплінарного стягнення та звільнення останнього зі служби в поліції прийняті обґрунтовано.

Крім того колегія суддів зазначає, що позивач не надавав докази, що він звертався із рапортом, де зазначено причини неможливості виконати наказ керівництва або по питанню незрозумілості наказу (його нечіткості). Позивач є придатним до служби в поліції. Якщо позивач не зрозумів наказ і порядок його виконання - то це повинно бути доведено рапортом з боку позивача, однак такий рапорт відсутній в матеріалах службового розслідування.

Стосовно посилання, що позивач був короткий період на лікарняному, в даному випадку варто зауважити, що це не уможливлювало виконати наказ про відрядження, адже він не короткостроковий.

Оцінюючи правомірність застосування до позивача дисциплінарного стягнення шляхом звільнення зі служби у поліції колегія суддів враховує, що позивач не надав інформації або документів, що підтверджували б наявність визначених законодавством обставин які перешкоджали належному виконанню своїх посадових обов`язків, тоді як висновок службового розслідування сформований у межах компетенції з врахуванням реального військового стану в державі, з врахуванням законодавства. Застосування дисциплінарного стягнення здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Вимоги щодо поновлення на посаді є похідними від вимог про скасування наказів про застосування до позивача дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби в поліції, а тому також задоволенню не підлягають.

Суд, в ході розгляду цієї справи, враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п.32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко