Справа № 140/6050/25
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

23 червня 2025 року ЛуцькСправа № 140/6050/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., одержавши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій щодо нарахування та виплати допомоги на поховання з розміру неперерахованої пенсії ОСОБА_2 на підставі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 липня 2024 року у справі №140/5115/24; зобов`язання провести нарахування та виплату ОСОБА_1 допомоги на поховання в розмірі тримісячної пенсії ОСОБА_2 , виходячи із розміру пенсії на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 липня 2024 року у справі №140/5115/24 та з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви, який був продовжений ухвалою від 17 червня 2025 року. Позивачу у ці строки необхідно було усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду, у якій вказати підстави для поновлення строку (в т.ч. вказати, коли і за яких обставин ОСОБА_1 стало відомо про рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 липня 2024 року у справі №140/5115/24), надати докази поважності причин пропуску цього строку.

У встановлені строки від представника позивача надійшли заяви про поновлення строку звернення до суду, із змісту яких слідує, що чоловік позивача за життя звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо здійснення перерахунку пенсії та рішенням Волинського окружного адміністративного суду у справі від 05 липня 2024 року №140/5115/24 такий позов було задоволено. Зважаючи на те, що позивач проживала разом із чоловіком у зареєстрованому шлюбі, то від нього і дізналася про наявність вказаного судового рішення. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_2 Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області 24 липня 2024 року виплатило позивачу допомогу на поховання. Надалі 27 лютого 2025 року позивач звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про перерахунок пенсії її покійного чоловіка на виконання рішення суду від 05 липня 2024 року у справі №140/5115/24; листом від 24 березня 2025 року №3845-2710/Х-02/8-0300/25 відповідач у такому перерахунку відмовив. Після отримання цієї відповіді позивач звернулася за правничою допомогою. На заяву представника позивача Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області надало відповідь від 07 травня 2025 року №5933-5452/Х-02/8-0300/25 про відсутність підстав для перерахунку допомоги на поховання, з моменту отримання якого, на переконання позивача (її представника), необхідно обчислювати відлік строку звернення до суду.

Позовну заяву і додані до неї документи необхідно повернути позивачу з таких мотивів та підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року у справі №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або фактично дізналася, або повинна була дізнатися (мала реальну можливість дізнатися) про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Як визначено частиною першою статті 120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Спірні правовідносини виникли через незгоду ОСОБА_1 із розміром виплаченої їй 24 липня 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області допомоги на поховання у зв`язку із смертю чоловіка - ОСОБА_2 .

Цей позов подано до суду тільки 03 червня 2025 року, тобто, із значним пропуском шестимісячного строку звернення до суду з дня фактичної виплати вказаної допомоги.

Згідно із частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Норми КАС України не містять вичерпного, детально описаного переліку причин пропуску строку, які можна визнати поважними чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2019 року у справі №9901/405/19.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 січня 2023 року у справі №140/1770/19 зазначила, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду із позовом визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

У постанові від 13 березня 2024 року у справі №420/9728/23 Верховний Суд вказав, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущений; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Подібний висновок викладений Верховним Судом також у постановах від 18 січня 2024 року у справі №520/10732/21, від 24 січня 2024 року у справі №2040/7854/18, від 14 лютого 2024 року у справі №120/3250/22 та ін.

Проте у заяві про поновлення строку звернення до суду не наведено об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не наведено поважних обставин, які не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутися до суду в межах встановленого строку.

Так представник позивача у заяві про поновлення строку звернення до суду ствердила, що про рішення суду від 05 липня 2024 року у справі №140/5115/24 позивач дізналася ще за життя її чоловіка ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Тож після виплати 24 липня 2024 року допомоги на поховання позивач знала про суму виплаченої допомоги і мала можливість з`ясувати, у якому розмірі така виплачена (виключається неможливість незнання).

Необхідно зазначити, що триваюча пасивна поведінка позивача, яка проявилася у невчиненні жодних активних дій з урахуванням наявної можливості знати про стан своїх прав та інтересів, не може слугувати достатнім обґрунтуванням для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Подібний висновок сформульовано в постановах Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19, від 10 листопада 2021 року у справі №460/2983/21 та від 09 червня 2022 року у справі №1140/2132/18.

В контексті наведеного доводи представника позивача про необхідність обчислення строку звернення до суду із цим позовом з дня отримання листа Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 07 травня 2025 року №5933-5452/Х-02/8-0300/25 є безпідставними. Отримання цього листа не змінює момент, з якого позивач повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у цьому випадку.

Наведене відповідає висновкам Верховного Суду у постанові від 23 листопада 2023 року у справі №420/10397/23.

До того ж позивачу з листа відповідача від 24 березня 2025 року №3845-2710/Х-02/8-0300/25 була відома позиція Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на її заяву з вимогою про перерахунок пенсії покійного чоловіка (у задоволенні заяви також відмовлено).

Суд зауважує на тому, що законодавче обмеження строку, протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними (постанови Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі №380/893/20, від 04 липня 2023 року у справі №620/4707/22 та від 27 березня 2024 року у справі №380/1105/23).

Отже, обмеження строку на звернення до адміністративного суду не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя; такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

Недотримання встановлених законом строків зумовлює визначені юридичні наслідки.

Пунктом частини четвертої статті 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 123 КАС України якщо заяву (про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду) не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки заява про поновлення строку звернення до суду не містить обставин, які б вказували на постійні, триваючі перешкоди (обмеження) для звернення до суду із цим позовом своєчасно, то поважність причин пропуску строку звернення до суду не доведено, а тому позовну заяву і додані до неї документи необхідно повернути позивачу на підставі пункту 9 частини четвертої статті 169, частини другої статті 123 КАС України.

Керуючись пунктом 9 частини четвертої, частинами п`ятою - восьмою статті 169, частиною другою статті 123, статтею 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ж.В. Каленюк