Справа № 240/7585/25
Суддя: Пацко О. О.
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2-а/279/48/25
Справа № 240/7585/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2025 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді Пацко О.О., за участю секретаря Ходаківської К.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом в якому просить поновити процесуальні строки звернення до суду і визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) в Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно господарського штрафу у сумі 51000,00 грн. за порушення вимог ч.2 ст. 122-2 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що дійсно 19.08.2024 року він керував автомобілем марки «РЕНО» д.н.з. НОМЕР_1 та на дільниці дороги 574 кілометру траси Київ-Чоп був зупинений працівниками державної служби України з безпеки на транспорті у Закарпатській області. Проте, при перевірці документів ніяких питань відносно того, що він порушив правила дорожнього руху, чи не виконав вимоги про зупинку працівники служби до нього не ставили. Копію прийнятого рішення, про накладення штрафу отримав лише 24.01.2025 року та відразу звернувся з адміністративним позовом до суду.

В ході перевірки реєстрів виконавчого провадження в березні 2025 року було встановлено, що в даний час Коростенським відділом ВДВС 09.12.2024 року , відкрито виконавче провадження відносно нього ОСОБА_1 , про стягнення адміністративного штрафу в сумі 102000 гривень за порушення вимог ч.2 ст. 122-2 КУпАП, та коштів виконавчого збору.

З прийнятим рішенням не згоден, так як воно прийняте без повного та об`єктивного аналізу всіх обставин справи.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог. Постанова, що оскаржується позивачем, за своїм змістом та формою повністю відповідає вимогам закону та містить необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою Укртрансбезпеки було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122-2 КУпАП.

Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Постановою №ПС000230 від 26.09.2024 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122-2 КУпАПта накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51000 грн.

Не погоджуючись з постановою про накладення адміністративного стягнення та вважаючи її протиправної, позивач звернувся в суд з відповідним позовом.

Перевіряючи правомірність та законність оскаржуваної постанови, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує її протиправність, суд виходить з наступного.

Так, положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.5 ст.14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п.1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього рухуУкраїни передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Дослідивши відзив на позов та додані до нього матеріали, судом встановлено, що 19.08.2024 року, на а/д М-06 Київ-Чоп, 774 км старшими державними інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області проводилася рейдова перевірка транспортних засобів на предмет дотримання перевізниками вимог Закону України «Про автомобільний транспорт».

Підставою для проведення такої перевірки був щотижневий графік від 19.08.2024 та складеного на підставі цього направлення НР 001781 від 19.08.24 року.

У визначеній ділянці автодороги, старшими державними інспекторами була здійснена спроба зупинити транспортний засіб позивача у спосіб встановлений п. 4,12,14,15 Порядку проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) затвердженій постановою КМУ №1567 від 06.11.2008 року (в редакції, затвердженої постановою КМУ від 2 лютого 2022 р. № 79).

Однак, позивач, знехтував законною вимогою посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу, яка встановлена п.122-2 КУпАП.

Позивач не зупинився на вимогу й при супроводженні транспортного засобу у русі, коли інспектори за допомогою гучномовця вимагали зупинитись. Така поведінка містить ознаки порушення правил дорожнього руху, а ткож про незаконні дії особи, яка керує транспортним засобом.

Єдиним правильним рішенням при такій протиправній поведінці учасників дорожнього руху, який загрожує небезпеці всіх його учасників було виклик патрульної поліції. Задля недопущення негативних наслідків, повязаних із небезпечною поведінкою, посадовими особами відповідача був викликаний патруль поліціїї за телефоном оперативного центру реагування «102».

Фото з місця події, зафіксоване в момент супроводження (переслідування), разом із працівниками патрульної поліції долучається до матеріалів справи. Звернення зафіксоване, про що є підтвердження у листі ГУНП №663-2024 від 03.09.2024 р на запит в.о. начальника ВДН (к) у Закарпатській області №100001/5.1.1/14-24 від 22.08.2024 року.

Супроводження (переслідування) транспортних засобів є мірою примусового характеру, але така міститься в повноваженнях відповідача, затверджена Положенням про Державну службу України з безпеки на транспорті від 11.02.2015 року в якому, п. 7,9 визначені її права.

Патрульна поліція виїхала за викликом, де й було здійснено зупинку відповідача у примусовому порядку. Тільки після таких дій, водій ОСОБА_1 зупинився.

Однак і після цього , водій ОСОБА_1 не надав інспекторам відповідача можливості перевірити документи на вантаж (транспортні засоби) посилаючись на те, що в них такого права не має.

У зв`язку із чим, був складений акт АР 072430 від 19.08.2024 , за яким ФОП ОСОБА_2 було притягнуто до адміністартивно-госопдарської відповідалньнсоті за порушення абз.6 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за відсутність документів визначених у статті 53 (перелік необхідних документів при здійсненні перевезення вантажів у міжнародному сполученні).

У зв`язку із викликом патрульної поліції, старшим інспектором ВДН (к) у Закарпатській області була складена доповідна записка, яка скерована до в.о. начальника цього Відділу, в якому описано всі обствини даної српави, долучені фото матеріали, а також відео перевірки, зафіксоване на нагрудну камеру інспектора.

Враховуючи наявний склад адміністративного правопорушення, керівником Відділу було прийнято рішення викликати особу задля надання поясненнь та приягення його до адміністративної відповідальності за порушення ст.122-2 КУпАП.

Надалі, ОСОБА_1 були направлені відповідні листи, на які, не було ані відповіді, ані фактичного прибуття на розгляд справи, тобто Позивача належним чином було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

26.09.2024 року відповідачем було винесено оскаржувану постанову ПС 000230, яка направлена для відому позивача засобами поштового зв`язку.

Факт ігнорування вимоги про зупинку також стверджується матеріалами, долученими представником відповідача до відзиву (фото з місця події, зафіксоване в момент супроводження (переслідування)).

Відтак, твердження позивача про незаконність та необґрунтованість постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі статтею 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд доходить висновку, що зміст оскаржуваної постанови відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, а тому помилковими є доводи позивача про те, що відповідач не надав належних та допустимих доказів його винни.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази суд приходить до висновку, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови від 26.09.2024 року №ПС000230 за ч.2ст.122-2 КУпАП, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи , що позиція позивача не знайшла свого підтвердження при розгляді справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття справи, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Окрім цього суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до Закону України "Продорожній рух" правила встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а такожбути взаємноввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховуватина те,що й інші учасники виконують ці Правила. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, всі судові витрати позивача залишаються за ним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 14, 16, 72-77, 79, 132, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ :

Поновити процесуальні строки для звернення до суду.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк до Сьомого апеляційного адміністраивного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Суддя О.О. Пацко