Справа № 340/7372/24
Суддя: О.А. ЧЕРНИШ
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/7372/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Головне управління ДПС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, код ЄДРПОУ ВП 43995486)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , через адвоката Загороднього І.В., звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №0-1118-UA0063919 від 15.05.2024 року.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 є засновником та головою фермерського господарства "Агро-степ". Оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням їй визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік за належний їй об`єкт нежитлової нерухомості - комплекс будівель. Позивачка стверджує, що цей комплекс будівель належить до складу майна ФГ "Агро-Степ" і не об`єктом оподаткування відповідно до підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, а податок нарахований їй безпідставно. З цих підстав просить суд визнати протиправним та скасувати спірне податкове повідомлення-рішення.

Ухвалою судді від 19.11.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та прийнято рішення здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що належний позивачці комплекс будівель є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки позивачка не є сільськогосподарським товаровиробником. Докази того, що цей об`єкт нерухомості входить до статутного (складеного) капіталу ФГ "Агро-степ", засновником та головою якого є позивачка, відсутні. Доводячи правомірність спірного податкового повідомлення-рішення, представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у ній матеріалами, суд установив такі обставини.

ОСОБА_1 є засновником та головою фермерського господарства "Агро-степ", яке зареєстроване як юридична особа 18.12.2012 року та знаходиться у с. Малинівка Олександрійського (раніше Петрівського) району Кіровоградської області.

За рішенням загальних зборів співвласників майна колишнього реформованого КСП імена Карла Маркса Петрівського району Кіровоградської області від 26.12.2014 року позивачці виділено в натурі та передано майно, зокрема зерносклад, склад та тік у с. Малинівка.

Згідно з технічним паспортом від 29.09.2015 року, виконаним ТОВ "ЄВПН" на замовлення ОСОБА_1 , цей комплекс будівель має загальну площу 747, 6 кв.м. (склад А площею 522, 3 кв.м., склад Б площею 225,3 кв.м., ворота №1, огорожа №2, огорожа №3, замощення І).

На підставі цих документів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.12.2015 року зареєстровано право власності ОСОБА_1 на об`єкт нежитлової нерухомості комплекс будівель площею 747, 6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

У січні 2022 року за рішенням №1 від 13.01.2022 року та актом приймання-передачі майна від 14.01.2022 року ОСОБА_1 передала до складеного (статутного) капіталу ФГ "Агро-степ" цей комплекс будівель для використання його у виробничій сільськогосподарській діяльності фермерського господарства на умовах безстроковості та безоплатності.

У травні 2024 року за рішенням №1 від 02.05.2024 року та актом приймання-передачі майна від 02.05.2024 року ОСОБА_1 передала цей комплекс будівель до складеного капіталу ФГ "Агро-степ" як внесок засновника.

На підставі цих документів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.05.2024 року зареєстровано право власності ФГ "Агро-степ" на цей об`єкт нежитлової нерухомості, а до Статуту ФГ "Агро-степ" внесені зміни щодо складу майна господарства.

ГУ ДПС у Кіровоградській області відповідно до пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, пп. 266.7.2 п. 266 ст. 266 ПК України винесло податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №0-1118-UA0063919 від 15.05.2024 року, яким визначило ОСОБА_1 податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за цей комплекс будівель у розмірі 75133,80 грн. за 2023 рік.

Позивачка отримала це податкове повідомлення-рішення поштою 26.09.2024 року.

У жовтні 2024 року вона звернулася до ГУ ДПС у Кіровоградській області із заявою від 05.10.2024 року для проведення звірки щодо її права як сільськогосподарського товаровиробника на користування пільгою із сплати податку за цей об`єкт нежитлової нерухомості відповідно до пп. "ж" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України. Просила скасувати нарахований їй податок за 2023 рік.

Не отримавши від відповідача відповідь на цю заяву, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що порядок адміністрування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, унормований статтею 266 Податкового кодексу України, яка містить такі норми:

266.1. Платники податку

266.1.1. Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

266.2. Об`єкт оподаткування

266.2.1. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

266.2.2. Не є об`єктом оподаткування:

ж) будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку (у редакції Закону України №2628-VIII від 23.11.2018 року, яка діяла до 16.03.2024 року)

ж) будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку (у редакції Закону України №3603-IX від 23.02.2024 року, яка діє з 16.03.2024 року).

266.3. База оподаткування

266.3.1. Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

266.3.2. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

266.5. Ставка податку

266.5.1. Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

266.6. Податковий період

266.6.1. Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

266.7. Порядок обчислення суми податку

266.7.1. Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

266.7.2. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Податкове / податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, зокрема, але не виключно, інформацію про адресу місцезнаходження об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості, його площу, ставки та надані фізичним особам пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

266.7.3. Платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо:

- об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку;

- розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку;

- права на користування пільгою із сплати податку;

- розміру ставки податку;

- нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

266.10. Строки сплати податку

266.10.1. Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується:

а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення;

266.10.2. У разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

266.10.3. Податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.

Наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації №507 від 17.08.2000 року затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000 (ДК 018-2000), який діяв до 01.01.2024 року.

ДК 018-2000 призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) в Україні. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення. Ведення Державного класифікатора будівель та споруд здійснює Державний науково-дослідний інститут автоматизованих систем у будівництві Держбуду України.

Клас "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства" (код 1271) включає: будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та т. ін. Цей клас не включає: споруди зоологічних та ботанічних садів (2412).

Клас "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) включає такі підкласи:

1271.1. Будівлі для тваринництва

1271.2. Будівлі для птахівництва

1271.3. Будівлі для зберігання зерна

1271.4. Будівлі силосні та сінажні

1271.5. Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства

1271.6. Будівлі тепличного господарства

1271.7. Будівлі рибного господарства

1271.8. Будівлі підприємств лісівництва та звірівництва

1271.9. Будівлі сільськогосподарського призначення інші

Наказом Міністерства економіки України №3573 від 16.05.2023 року затверджено Національний класифікатор 018:2023 "Класифікатор будівель і споруд" (НК 018:2023), який набрав чинності 01.01.2024 року.

Згідно з НК 018:2023 об`єктами класифікації є окремі споруди (будівля, дорога, трубопровід тощо). У виключних випадках класифікаційна одиниця може бути застосована до об`єкта нерухомого майна в цілому. Будівлі класифікуються переважно за їх функціональним призначенням.

Клас "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271) включає: будівлі, призначені для сільськогосподарської діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, конюшні, розплідники, промислові курники, зерносховища, ангари та фермерські господарські будівлі, погреби, виноробні заводи, винні чани, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо. Цей клас не включає: споруди зоологічних парків та ботанічних садів (2412).

Суд зазначає, що при оподаткуванні об`єктів нежитлової нерухомості застосування підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України можливе у разі дотримання таких обов`язкових умов:

- нежитлова будівля віднесена до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) ДК 018-2000 / класу "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271) НК 018:2023,

- власником будівлі є сільськогосподарський товаровиробник (юридична та фізична особа),

- будівля використовується у господарській діяльності суб`єктів господарювання за функціональним призначенням, тобто для сільськогосподарської діяльності,

- будівля не здається її власником в оренду, лізинг, позичку.

Позивачка стверджує, що об`єкт нежитлової нерухомості комплекс будівель сільськогосподарського призначення, за який відповідач нарахував їй податок на нерухоме майно за 2023 рік, відповідно до підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України не є об`єктом оподаткування, оскільки був переданий нею до складеного (статутного) капіталу заснованого нею ФГ "Агро-степ".

Відповідач не заперечує належність цього об`єкту нежитлової нерухомості до класу нежитлових сільськогосподарських будівель, однак стверджує, що оскільки позивачка не зареєстрована як фізична особа-підприємець, тому вона не є сільськогосподарським товаровиробником і не має права на пільгу, передбачену підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України. Станом на 2023 рік позивачка не оформила належним чином передачу прав на цей комплекс будівель заснованому нею фермерському господарству.

За визначенням, наведеним в підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

У статті 1 Закону України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років" зазначено, що сільськогосподарський товаровиробник - це фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

У статті 1 Закону України "Про сільськогосподарський перепис" зазначено, що виробники сільськогосподарської продукції - сільськогосподарські товаровиробники, фізичні особи (у тому числі домогосподарства, фізичні особи, що здійснюють діяльність, пов`язану з веденням особистого селянського господарства, самозайняті особи у сфері сільського господарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю.

У статті 2 Закону України "Про державну підтримку сільського господарства України" містяться такі визначення:

2.15-1. Сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, основною діяльністю якої є виробництво сільськогосподарської продукції та/або розведення, вирощування, вилов риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробка на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, а також здійснення операцій з її постачання, причому в такій діяльності питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менше 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

До сільськогосподарських товаровиробників також належать сімейні фермерські господарства, зареєстровані платниками єдиного податку четвертої групи згідно із главою 1 розділу XIV Податкового кодексу України.

2.15. Сільськогосподарська продукція (сільськогосподарські товари) - товари, зазначені у групах 1-24 УКТ ЗЕД згідно із Законом України "Про Митний тариф України", якщо при цьому такі товари (продукція) вирощуються, відгодовуються, виловлюються, збираються, виготовляються, виробляються, переробляються безпосередньо виробником цих товарів (продукції), а також продукти обробки та переробки цих товарів (продукції), якщо вони були вироблені на власних або орендованих потужностях (площах).

2.26. Виробники сільськогосподарської продукції - сільськогосподарські товаровиробники, фізичні особи (у тому числі домогосподарства, фізичні особи, які здійснюють діяльність, пов`язану з веденням особистого селянського господарства, самозайняті особи у сфері сільського господарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю.

2.28. Сільськогосподарська діяльність - діяльність з:

- виробництва продукції рослинництва, зокрема рослинних культур, а також вирощування ягід, фруктів та овочів, квітів та декоративних рослин (у відкритих або закритих ґрунтах), грибів, насіння, прянощів, саджанців та водоростей, а також її обробки, переробки та/або консервації;

- виробництва продукції тваринництва, зокрема свійських сільськогосподарських тварин, птахівництва, кролівництва, бджільництва, а також розведення шовкопрядів, хробаків, равликів, молюсків, змій та інших плазунів або слимаків, інших наземних ссавців, безхребетних та комах, а також її обробки, переробки та/або консервації;

- залісення, у тому числі створення захисних лісових насаджень, збирання дикорослих грибів та ягід, інших дикорослих рослин, їх обробки та консервації;

- розведення та/або утримання, та/або вирощування, та/або вилов прісноводної та/або морської риби, жаб, безхребетних, водоростей та інших гідробіонтів;

- обробки та/або консервації риби або інших прісноводних чи морських безхребетних, інших об`єктів аквакультури, дикорослих водоростей;

- надання послуг сільськогосподарського характеру (сіяння, збирання врожаю, зберігання сільськогосподарської продукції).

Суд зазначає, що в розумінні підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України право на пільгу зі сплати податку мають власники нежитлових сільськогосподарських будівель - особи (як юридичні, так і фізичні), які займаються товарним сільськогосподарським виробництвом, у тому числі громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність у формі фермерського господарства. Ця пільга спрямована на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження. Належність особи до категорії сільськогосподарських товаровиробників не залежить від організаційної форми здійснення нею сільськогосподарської діяльності (юридична особа, фізична особа чи фізична особа-підприємець) і така діяльність може здійснюватися через фермерське господарство.

Правові, економічні та соціальні засади створення та діяльності фермерських господарств як прогресивної форми підприємницької діяльності громадян у галузі сільського господарства України визначає Закон України "Про фермерське господарство", який містить такі норми:

Стаття 1. Поняття фермерського господарства

1. Фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

2. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону.

4. Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

Стаття 19. Формування майна фермерського господарства

До складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Стаття 20. Право власності на майно, яке використовується для ведення фермерського господарства

Майно фермерського господарства належить йому на праві власності.

Майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у Статуті термін.

У власності фермерського господарства може перебувати будь-яке майно, в тому числі земельні ділянки, житлові будинки, господарські будівлі і споруди, засоби виробництва тощо, яке необхідне для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і набуття якого у власність не заборонено законом.

Фермерське господарство має право здійснювати відчуження та набуття майна на підставі цивільно-правових угод.

Порядок володіння, користування і розпорядження майном фермерського господарства здійснюється відповідно до його Статуту, якщо інше не передбачено угодою між членами фермерського господарства та законом.

Стаття 22. Фермерське господарство як об`єкт майнових прав

1. Фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання.

2. За рішенням членів фермерського господарства відповідно до закону фермерське господарство як цілісний майновий комплекс може бути відчужене на підставі цивільно-правових угод громадянам України, які мають право на створення фермерського господарства, або юридичним особам України для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Суд установив, що ОСОБА_1 є єдиним учасником (засновником) та кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи ФГ "Агро-степ" з часткою у складеному капіталі господарства в розмірі 100 %.

Видами діяльності ФГ "Агро-степ" є: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); допоміжна діяльність у рослинництві; діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами.

ФГ "Агро-степ" має в оренді земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Петрівської об`єднаної територіальної громади Олександрійського району.

Отже ФГ "Агро-степ" є суб`єктом господарювання сільськогосподарським товаровиробником, який займається виробництвом (вирощуванням) сільськогосподарської продукції та здійснює операції з її постачання.

Експертним висновком №2408702 від 27.03.2024 року, складеним ДП "Державний науково-дослідний інститут автоматизованих систем в будівництві" за замовленням позивачки, підтверджено, що будівлі та споруди, які складають комплекс будівель площею 747, 6 кв.м. за адресою: Кіровоградська область, Петрівський район, с. Малинівка, вул. Шевченка (Енгельса), 29, за класифікаційними ознаками, технічними характеристиками та функціональним призначенням (призначені для зберігання та післязбиральної обробки зерна) відповідають кодам 1271.3, 1271.9 ДК 018-2000 та коду 1271 НК 018:2023.

У 2023 році цей комплекс будівель в оренду, лізинг, позичку іншим особам не передавався, а фактично використовувався ФГ "Агро-степ" за призначенням у господарській діяльності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Тож суд установив, що позивачка є сільськогосподарським товаровиробником, що здійснює сільськогосподарську діяльність через створене нею ФГ "Агро-степ", а нежитлові сільськогосподарські будівлі, які у 2023 році належали їй на праві приватної власності, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, тому згідно з пп. "ж" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідач не надав доказів того, що позивачка використовувала належний їй на праві власності об`єкт нерухомого майна у будь-якій іншій, відмінній від сільськогосподарської, діяльності.

Та обставина, що у Статуті ФГ "Агро-степ" у 2023 році не було відображено передачу цього об`єкту нерухомого майна у статутний (складений) капітал господарства або порядок його користування, не свідчить про те, що об`єкт нерухомого майна тоді не відповідав умовам, наведеним у пп. "ж" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, і це не позбавляє позивачку права на таку пільгу.

Суд погоджується з доводами позивачки про незаконність нарахування їй податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік за об`єкт нежитлової нерухомості будівлі сільськогосподарського призначення, які не є об`єктом оподаткування цим податком.

Відповідач не довів правомірність спірного податкового повідомлення-рішення, тому позов про визнання його протиправним та скасування слід задовольнити.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позову, здійснені позивачкою витрати на оплату судового збору у сумі 1211, 20 грн. слід стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області форми "Ф" №0-1118-UA0063919 від 15.05.2024 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 1211, 20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ