Справа № 320/37381/23
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Ганечко О.М.

Чаку Є.В.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом Підприємства об`єднання громадян «ЦЕНТР РЕАБІЛІТАЦІЇ «РЕГЕНТ» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Підприємство об`єднання громадян «ЦЕНТР РЕАБІЛІТАЦІЇ «РЕГЕНТ» (далі - ПОГ «ЦЕНТР РЕАБІЛІТАЦІЇ «РЕГЕНТ») звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 08.09.2023 №167690705.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 08.09.2023 №167690705.

Не погодившись із рішенням суду, відповідач - Головне управління ДПС у Київській області звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вказує, що перевіркою встановлено, що підставою для висновку про завищення суми від`ємного значення слугувало те, що позивачем під час перевірки не було надано первинних документів, складання яких є обов`язковим при проведенні господарських операцій з придбання ТМЦ, що ввезені на митну територію України, та оформлення яких прямо передбачено законом та/або договорами або наявність яких випливає з умов укладених договорів. Апелянт зазначає, що вантажно-митні декларації не були надані під час проведення перевірки, про що вказується в акті перевірки, а саме на сторінці 16.

02 червня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника Підприємства об`єднання громадян «ЦЕНТР РЕАБІЛІТАЦІЇ «РЕГЕНТ» - Литвиненко Сергія Максимовича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вищевказане клопотання було задоволено, розгляд справи відкладено.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, наказом Головного управління ДПС у Київській області від 18.07.2023 №1312-п "Про проведення відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальної позапланової виїзної перевірки Підприємства об`єднання громадян "ЦЕНТР РЕАБІЛІТАЦІЇ "РЕГЕНТ" (податковий номер 362432220)" на підставі вимог підпункту 19-1.1.6 пункту 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 71.8 статті 78, підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України (ПК України) передбачено проведення документальної позапланової перевірки ПОГ «ЦЕНТР РЕАБІЛІТАЦІЇ «РЕГЕНТ» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

На підставі даного наказу сформовано направлення на перевірку від 20.07.2023 №5091/10-3607-05/30365130.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки складено Акт від 07 серпня 2023 року №16783/10-36-07-05/36243220, згідно з яким, встановлено порушення вимог пункту 200.1, підпункту "б" пункту 200.4 статті 200 ПК України з у рахуванням вимог пункту 200.14 статті ПК України, в результаті чого, відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування на рахунок платника в банку за травень 2023 року на загальну суму 29391613,00 грн.

На підставі Акту перевірки від 07.08.2023 №16783/10-36-07-05/36243220 Головним управлінням ДПС у Київській області прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 08.09.2023 №, відповідно до якого, на підставі підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58, пунктами 200.1, 200.4, 200.7, 200.9, 200.14 статті 200 ПК України виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за травень 2023 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку в банку на 29391613,00 грн.

ПОГ «ЦЕНТР РЕАБІЛІТАЦІЇ «РЕГЕНТ» подано скаргу від 02.10.2023 №0210-23 на податкове повідомлення-рішення від 08.09.2023 №, на підтвердження чого позивачем долучено фіскальний чек від 03.10.2023 про надання поштових послуг щодо надіслання поштового відправлення ДПС України за адресою: 04053, місто Київ площа Львівська, 8.

Доказів щодо розгляду Державною податковою службою України зазначеної скарги сторонами не надано.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За визначенням підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України, бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Відповідно до підпункту «в» пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку із ввезення товарів на митну територію України.

Згідно пункту 187.8 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Підпунктом «ґ» пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Положеннями пункту 198.2 статті 198 ПК України закріплено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідності до пункту 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За правилами абзаців 1-2 пункту 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пункт 200.1 статті 200 ПК України передбачає, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у Київській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Підприємства об`єднання громадян «ЦЕНТР РЕАБІЛІТАЦІЇ «РЕГЕНТ» з питань дотримання податкового законодавства щодо поданої за травень 2023 року декларації з податку на додану вартість від 28.06.2023 №, в якій відображено від`ємне значення з податку на додану вартість та заявлено до відшкодування з бюджету відповідну суму.

За наслідками проведення перевірки Головним управлінням ДПС у Київській області складено Акт від 07 серпня 2023 року №16783/10-36-07-05/36243220 (далі - Акт).

Згідно вищевказаного Акту, перевіркою встановлено, що причиною виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (із зазначенням частки загальної суми податкового кредиту звітного (податкового) періоду, у якому виникло від`ємне значення податку на додану вартість було застосування пункту 8 підрозділу 2 розділу XX ПК України, відповідно до якого, на період до 01.01.2025 за нульовою ставкою оподатковується податком на додану вартість постачання товарів (крім підакцизних товарів) та послуг (крім послуг, що надаються під час проведення лотерей і розважальних ігор та послуг з постачання товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують такого платника податку (комісіонера) здійснювати постачання товарів від імені та за дорученням іншої особи (комітента) без передання права власності на такі, товари), що безпосередньо виготовляються підприємствами та організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, які засновані громадськими об`єднаннями осіб з інвалідністю і є їх власністю, де кількість осіб з інвалідністю, які мають там основне місце роботи, становить протягом попереднього звітного періоду не менше 50 відсотків середньооблікової кількості штатних працівників, і за умови, що фонд оплати праці таких осіб з інвалідністю становить, протягом звітного періоду не менше 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці, що відносяться до складу витрат виробництва.

Також, в Акті зазначено, що платником податків задекларовано: за липень 2022 року інші операції, що оподатковуються за нульовою ставкою 415335,11 грн., що становить 100,0% від суми задекларованого податкових зобов`язань (з урахуванням поданого уточнюючого розрахунку від 19.10.2022 №); вересень 2022 року інші операції, що оподатковуються за нульовою ставкою 48748436,00 грн., що становить 100,0% від суми задекларованого податкових зобов`язань (з урахуванням поданого уточнюючого розрахунку від 05.12.2022 №); жовтень 2022 року інші операції, що оподатковуються за нульовою ставкою 56250555,00 грн., що становить 100% від суми задекларованого податкових зобов`язань.

Платником податків ввозились на митну територію України товари, необоротні активи (одяг і додаткові речі до одягу та їх частини, вживані, ступінь зносу до 25%, призначені для подальшого використання, невідсортовані, без індивідуальної упаковки, першої, другої та третьої категорії, продезінфіковані в мішках. Взуття вживане, ступінь зносу до 25%, призначене для подальшого використання, без індивідуальної упаковки, першої, другої та третьої категорії в асортименті (зимове, весняно-осіннє, літнє), продезінфіковане в мішках. Вироби з текстильних матеріалів, вживані, ступінь зносу до 25%, призначені для подальшого використання, невідсортовані, без індивідуальної упаковки, першої, другої та третьої категорії в асортименті, продезінфіковані в мішках. Іграшки, ігри та спортивний інвентар, іграшки у вигляді тварин або інших істот, крім людей, м`яко набивні, іграшки не сортовані, що були у вжитку, сумки дамські з плечовим ремінцем та без нього, сумки без ручок, з лицьовою поверхнею з листів пластмаси, вживані, мають помітні ознаки використання, без індивідуальної упаковки (Польща, Німеччина, Велика Британія).

Перевіркою достовірності й правильності визначення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показники рядка 19) не встановлено порушення при декларуванні.

Перевіркою достовірності й правильності визначення суми від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 20.2) встановлено порушення податкового законодавства. ПОГ "Центр реабілітації "Регент" заявлено до бюджетного відшкодування за жовтень 20202 року - 10950811,00 грн., за вересень 2022 року - 8459593,00 грн., за липень 2022 року - 9981209,00 грн.

В Акті перевірки зазначено, що на підставі інформаційно-аналітичних систем ДПС платник податку у липні 2022 року здійснював імпорт товарів згідно з договорами комісії з ТОВ "Бакота" (код 44365146), ТОВ "Манагват" (ідентифікаційний код 44571902), ТОВ "Лінейч" (ідентифікаційний код 44074160).

На підставі інформаційно-аналітичних систем ДПС встановлено, що платник податку в липні 2022 року здійснював імпорт товарів згідно з договорами комісії з ТОВ "Бакота" (код 44365146), ТОВ "Манагват" (ідентифікаційний код 44571902), ТОВ "Лінейч" (ідентифікаційний код 44074160). Контролюючим органом перевірено ВМД за липень, вересень, жовтень 2022 року та встановлено номери ВМД, назву товару, назву відправника, адресу відправника, вагу (нетто), загальну фактурну вартість.

З встановленої контролюючим органом інформації вбачається, що на підставі дозволів від 28.07.2022, від 30.09.2022, 31.10.2022 постачальниками з Польщі, Естонії, Литви, Латвії, Великої Британії, Німеччини, Швейцарії здійснювались поставки на вагу вживаних текстильних виробів, одягу, взуття, тощо.

Разом з тим, перевіркою встановлено ненадання позивачем до перевірки документів щодо проведення імпортних операцій по сумам, які заявлені до бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок платника у банку по декларації за липень, вересень, жовтень 2022 року: ВМД, у зв`язку з чим не можливо встановити хто фактично направляє товар, у якій кількості і за якою ціною; укладених контрактів з імпортерами, у зв`язку з чим неможливо розкрити зміст операцій (предмет контракту, умови поставки, дату поставки, загальної вартості, умови оплати за поставлений товар, умови приймання товару по кількості, асортименту чи зовнішньому вигляду та встановити фактичного нерезидента (постачальника) імпортованого товару; інвойсів, у зв`язку з чим неможливо встановити номенклатуру, кількість та вартість товару; оригінали (копії) міжнародні автомобільні накладні (СМR), товарно-транспортні накладі, в зв`язку з чим неможливо встановити дати фактичних фактичного отримання товарів, фактичного місця завантаження/розвантаження товарів, перевізника товарів; картки рахунку 632, у зв`язку з чим неможливо встановити наявність/відсутність кредиторської/дебіторської заборгованості у ПОГ "Центр реабілітації "Регент" з нерезидентами постачальниками товарів.

Відповідно до пункту 85.4 статті 85 ПК України, при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Так, згідно листа Головного управління ДПС у Київській області від 25 липня 2023 року №1/10-36-07-05 «Про надання документів», у в зв`язку з проведенням документальної позапланової виїзної перевірки ПОГ «Центр реабілітації «Регент» необхідно було подати:

- фінансово-господарські документи, що підтверджують сплату грошових коштів за укладеними договорами - платіжні доручення, виписки банківських установ, інші;

- фінансово-господарські документи на придбання товарів (послуг), які використовувались для. виробництва, переробки, обробки вживаних, текстильних виробів в асортименті;

- фінансово-господарські документи, що підтверджують передачу товарів, виконання робіт (надання послуг) за укладеними договорами - товарно-транспортні накладні, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), наявність власних/орендованих виробничих потужностей, складських приміщень, договори оренди на складських приміщення та виробничі потужності;

- господарські договори, укладені платником податку на додану вартість з контрагентами на придбання та поставку товарів/послуг;

- оборотно-сальдові відомості по бухгалтерським рахункам 361, 631, 632, 371, 377, 681, 685, 6851, 31, 10, 11, 12, 13, 15, 20, 22, 23, 24, 26, 28, 64, 70, всі наявні рахунки класу 9 та оборотно-сальдові відомості за періоди виникнення від`ємного значення відповідно до декларації з податку на додану вартість від 28.06.2023 № за період травень 2023 року (помісячно в розгорнутому вигляді) по всіх наявних рахунках, та, відповідно, аналіз зазначених рахунків;

- документи на транспортування придбаної продукції до складу підприємства та документи на перевезення придбаної продукції (товарно-транспортні накладні, інші);

- видаткові накладні на ТМЦ та акти здачі-приймання робіт (послуг), які придбані та використані для виробництва, переробки, обробки вживаних текстильних виробів в асортименті; видаткові накладні на реалізацію виробленої продукції;

- документи на придбання товарів, послуг, які використані при переробці придбаних товарів;

- документи, що містять інформацію про наявний залишок виробленої продукції, сировини;

- картки-рахунки по бухгалтерських рахунках 23 "Виробництво", 26 "Готова продукція", 24 "Напівфабрикати", 20 "Запаси" за періоди виникнення від`ємного значення відповідно декларації з податку на додану вартість від 22.05.2023 №, калькуляція реалізованої продукції за періоди виникнення від`ємного значення відповідно декларації з податку на додану вартість № від 22.05.2023 (помісячно в розгорнутому вигляді));

- видаткові накладні на придбання ТМЦ, акти виконаних робіт, які свідчать про виробництво (доробку, переробку) придбаних ТМЦ та документи, щодо транспортування зазначених товарів;

- довідку про середньооблікову кількість штатних працівників та реєстр працюючих осіб з інвалідністю, які мають основне місце роботи на;

- відомості про суми витрат, понесених на переробку (обробку, інші види перетворення) сировини, комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів, які використовуються у виготовленні таких товарів;

- довідку про фонд оплати праці таких інвалідів, які мають основне місце роботи, та суму загальних витрат на оплату праці, що відносяться до складу витрат виробництва;

- довідку про реєстрацію роботодавця у відділенні Фонду соціального захисту інвалідів;

- висновки експерта за результатами проведення економічної експертизи за періоди виникнення від`ємного значення відповідно декларації з податку на додану вартість від 22.05.2023 №;

- технологічні карти виробництва продукції, наказ про облікову політику підприємства, наказ про затвердження норм виходу готової продукції.

Як зазначає апелянт, позивачем під час перевірки не було надано первинних документів, складання яких є обов`язковим при проведенні господарських операцій з придбання ТМЦ, що ввезені на митну територію України, та оформлення яких прямо передбачено законом та/або договорами або наявність яких випливає з умов укладених договорів.

Зокрема, апелянт вказує про ненадання ПОГ «ЦЕНТР РЕАБІЛІТАЦІЇ «РЕГЕНТ» вантажно-митних декларацій.

В свою чергу, позивач зазначив, що Підприємством було надано всі необхідні документи, не було жодних зауважень з боку контролюючого органу з приводу ненадання всіх необхідних документів для належного проведення перевірки.

З даного приводу, колегія суддів зазначає, що в Акті перевірки від 07.08.2023 №16783/10-36-07-05/36243220 зазначено про здійснення перевірки на підставі документів: декларації з податку на додану вартість; податкові накладні; копії товарно-транспортних накладних; накладні, акти виконаних робіт, чеки на придбання ТМЦ послуг; договори придбання, поставки, оренди, контракти, оборотно-сальдові відомості.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що самому Акті зафіксовано подання позивачем до перевірки товарно-транспортних накладних, накладних, актів виконаних робіт, чеків на придбання ТМЦ послуг, договорів щодо придбання, поставки, оренди, контрактів, оборотно-сальдових відомостей.

Також, контролюючим органом досліджено ВМД за відповідні періоди, в яких декларувалось від`ємне значення податку на додану вартість та враховано в декларації за травень 2023 року щодо підстав для задекларованого бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Крім того, до матеріалів справи представником позивача додано: оборотно-сальдові відомості; список працюючих осіб; довідки до огляду медико-соціальною експертною комісією; штатні розписи; банківські виписки; виписки по рахунку; звіти виробництва; накладні на переміщення; ВМД; договори комісії; договори поставки; договори оренди та суборенди; акти прийому-передачі товарів за договорами комісії; видаткові накладні.

Зміст наведених документів свідчить, що вони стосуються здійснення позивачем господарської діяльності з придбання на підставі договорів комісії, укладених з ТОВ "Бакота", ТОВ "Манагват", ТОВ "Лінейч", вживаного одягу, взуття їх сортування, ремонту в обладнаних з цією метою орендованих приміщеннях, цехах та наступної реалізації товару на підставі договорів поставки.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на приписи пункту 85.6 статті 85 ПК України, якими передбачено, що у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Отже, надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку. У разі відмови платника податків надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 320/37379/23, від 25 вересня 2024 року у справі №805/3547/18-а.

Таким чином, належним доказом неподання платником податків витребуваних документів є відповідний акт.

Однак, доказів складання Головним управлінням ДПС у Київській області акту про відмову ПОГ «ЦЕНТР РЕАБІЛІТАЦІЇ «РЕГЕНТ» надати копії запитуваних документів відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, суду не надано.

Крім того, як обґрунтовано зазначено судом першої інстанції, доводи відповідача є суперечливими, оскільки, в самому ж Акті перевірки зазначено про надання документів та досліджено в базах даних ДПС електронні версії ВМД.

Згідно пункту 201.12 статті 201 ПК України, в разі ввезення товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку. Для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається податкова накладна, складена платником за такими операціями та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові зобов`язання за якою включені до податкової декларації відповідного звітного періоду.

Частиною 1 статті 74 Митного кодексу України визначено, що імпорт (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.

Аналіз наведених положень податкового законодавства свідчить, що з моменту подання платником податків митної декларації для митного оформлення ввезених на митну територію України товарів у останнього виникають відповідні податкові зобов`язання зі сплати податку на додану вартість. Після сплати цього податку до бюджету платник податків набуває право на віднесення таких сум до податкового кредиту відповідного періоду. Таке розуміння норм ПК України відповідає характеру і змісту правового регулювання податку на додану вартість та суті його адміністрування, оскільки право на податковий кредит перебуває у прямій залежності саме від факту сплати відповідної суми податку на додану вартість до бюджету. При цьому митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, є належним документом, що посвідчує право на віднесення сплачених сум податку на додану вартість до податкового кредиту за відповідний період, оскільки вона підтверджує фактичну сплату суми податку до відповідного бюджету

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 24 квітня 2024 року у справі № 320/19153/23, позивачем у якій також було Підприємство об`єднання громадян «ЦЕНТР РЕАБІЛІТАЦІЇ «РЕГЕНТ».

Слід звернути увагу на те, що під час позапланової документальної перевірки ПОГ "Центр реабілітації "Регент" контролюючим органом не встановлено не сплату задекларованих сум податку на додану вартість, з урахуванням наявності дозволів на право користування пільгами з оподаткування, а також досліджено ВМД, які підтверджують факти ввезення на миту територію вживаних одягу та взуття, в позивача було право на віднесення відповідних сум до податкового кредиту. Відтак суд погоджується з доводами представника позивача, що в спірному випадку первинним документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог щодо протиправності та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.09.2023 №167690705.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Підприємства об`єднання громадян «ЦЕНТР РЕАБІЛІТАЦІЇ «РЕГЕНТ» та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Ганечко О.М.

Чаку Є.В.

Повне судове рішення складено 17.06.2025 р.