Справа № 420/36110/24
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

18 червня 2025 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про встановлення судового контролю, визнання протиправною бездіяльності
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 01 серпня 2024 року максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 серпня 2024 року без обмеження її максимального розміру, з урахуванням вже виплачених сум.

Рішення суду набрало законної сили 30.01.2025 року.

Від позивача надійшла заява про визнання бездіяльності протиправною та встановлення судового контролю за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 року по справі №420/36110/24, згідно ст. 382, 383 КАС України, в якій просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо повного виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року у справі № 420/36110/24 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виконати в повному обсязі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року у справі № 420/36110/24 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії;

задовольнити заяву ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року у справі № 420/36110/24 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області протягом одного місяця подати суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року у справі № 420/36110/24 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Заява обґрунтована тим, що до цього часу рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/36110/24 від 30 грудня 2024 року залишається невиконаним, про що свідчить перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 серпня 2024 року, на виконання рішення суду по справі №420/36110/24 (копію надаю), згідно якого ОСОБА_1 виплачується пенсія у розмірі 48955,42 грн., замість 59658,32 грн., зазначених у рішенні суду.

Розглянувши заяву представника позивача, суд дійшов наступного.

Частиною 1 статті 383 КАС України, передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Правові норми статті 383 КАС України, мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є невиконання судового рішення, яке стало наслідком протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, на якого покладений обов`язок щодо його виконання.

Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача, в свою чергу, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 5 лютого 2020 року у справі № 640/10843/19, від 28.04.2020 у справі № 611/26/17.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно з частиною 2 статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 КАС України, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Відтак, відповідач зобов`язаний виконати судове рішення, яке набрало законної сили, в межах покладених на нього цим рішенням зобов`язань.

Судом встановлено, що рішенням суду від 30.12.2024 року адміністративний позов задоволено, а саме вирішено:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 01 серпня 2024 року максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 серпня 2024 року без обмеження її максимального розміру, з урахуванням вже виплачених сум.

Поряд з цим, під час розгляду справи судом встановлено, що з копії перерахунку пенсії позивача станом на 01 серпня 2024 року вбачається, що відповідачем застосовано обмеження максимального розміру пенсії позивача, а саме: з 01.08.2024 року підсумок пенсії (з надбавками) склав 59658,32 грн., а з урахуванням максимального розміру 31878,77 грн.

Отже, розмір пенсії позивача станом на 01.08.2024 року був визначений в розмірі 59658,32 грн.

В свою чергу, Головним управлінням ПФУ в Одеській області при здійсненні перерахунку пенсії позивача без обмеження максимальним розміром на виконання рішення суду від 30.12.2024 року у справі №420/36110/24, розмір пенсії визначено в сумі 48955,42 грн, що вбачається з протоколу перерахунку пенсії від 27.02.2025 року.

Між тим, за висновком суду, викладеним в рішенні від 30.12.2024 року пенсія позивача не обмежується максимальним розміром не залежно від виду та дати здійснення перерахунку.

Однак, враховуючи те, що 27.02.2025 року перерахунок пенсії позивачу здійснено саме на виконання рішення суду від 30.12.2024 у справі №420/36110/24, що не передбачало жодних змін в складових розміру пенсії та умов нарахування, відповідач без наявності правових підстав зменшив розмір пенсії позивача з 59658,32 грн до 48955,42 грн.

Як вбачається з перерахунків пенсії позивача станом на 01.08.2024 від 03.07.2024 та 27.02.2025 складові є однаковими, однак розмір пенсії різний при умові, що сума для обчислення пенсії складає 66893,10 грн в обох розрахунках.

Разом з тим, судом встановлено, що під час здійснення розрахунку пенсії на виконання рішення суду від 30.12.2024 року у справі №420/36110/24 відповідачем зменшено основний розмір пенсії з 86% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення, а підставою перерахунку зазначено рішення суду.

Проте, в рішенні суду від 30.12.2024 року розглядалось питання щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром та не зазначалось про зменшення відсоткового розміру від грошового забезпечення під час обрахунку пенсії позивача.

Таким чином, відповідач без наявності правових підстав протиправно змінив відсоткових розмір грошового забезпечення при обрахунку пенсії ОСОБА_1 при виконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 у справі №420/36110/24, що призвело до зменшення основного розміру пенсії позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вчинивши зазначені вище дії, за наявності при цьому рішення суду, яке набрало законної сили і є обов`язковим до виконання, відповідач вчинив протиправні дії, які суперечать вказаному рішенню суду.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що заява представника позивача, подана в порядку статті 383 КАС України, є обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню шляхом визнання протиправними дій Головного управління ПФУ в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії при виконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 року у справі №420/36110/24.

Частиною 6 статті 383 КАС України встановлено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до статті 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Таким чином, окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

Враховуючи, що Головне управління ПФУ в Одеській області приймаючи рішення на виконання рішення суду діяло всупереч висновками, викладеним в рішенні суду, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для постановлення окремої ухвали.

Щодо зобов`язання відповідача подати звіт, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч.3 ст. 382-1 КАС України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Суд зазначає, що інститут судового контролю за виконанням судового рішення спрямований на забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.

За приписами ч.ч.1-2 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч.4 ст.372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З огляду на вищенаведені норми законодавства, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Також, суд враховує те, що не сприяло реальному виконанню рішення суду і звернення позивача до органу виконавчої служби для виконання рішення в примусовому порядку.

При цьому суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду по справі №800/592/17, відповідно до якої встановлення судового контролю може здійснюватися й після завершення розгляду справи.

Відповідно ч.2 ст.119 КАС України строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.

Отже, суд вважає за необхідне встановити місячний строк для суб`єкта владних повноважень на виконання судового рішення та подання відповідного звіту до суду з дати вирішення порушеного процесуального питання.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 420/36110/24.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 293, 382 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача Авдоніна Олексія Вячеславовича про визнання протиправною бездіяльності відповідачем на виконання рішення суду та зобов`язання подати звіт задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії при виконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 року у справі №420/36110/24.

Зобов`язати Головне управління ПФУ в Одеській області у 30-денний строк з моменту отримання цієї ухвали усунути порушення, допущені під час виконання рішення суду від 30.12.2024 у справі №420/36110/24 та надати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду.

Направити дану окрему ухвалу до Пенсійного фонду України для вжиття заходів щодо усунення порушення, встановленого судом.

Ухвала суду набирає законної сили за правилами встановленими ст. 256 КАС України.

Ухвала суду в частині задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Ухвала суду, постановлена в порядку, передбаченому статтею 249 КАС України, може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.П.Марин