Справа № 300/3039/25
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"18" червня 2025 р. справа № 300/3039/25
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боброва Ю.О., розглянувши в письмовому провадженні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача військова частина НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача військова частина НОМЕР_2 (далі третя особа) про визнання бездіяльності протиправною щодо нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 01.01.2020 по 20.05.2023 та всіх похідних від нього сум з урахування посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт та зобов`язання нарахувати і виплатити грошове забезпечення за вказаний період та всі похідні від нього суми з урахування посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
09.06.2025 року представником відповідача подано клопотання про залишення позову без розгляду, у зв`язку із пропущенням строку звернення до адміністративного суду. В обґрунтування клопотання зазначив, що відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України в редакції від 19.07.2022 із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Так, позивач виключений з 20.12.2024 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 у зв`язку з вибуттям до нового місця служби, та надано йому витяг з наказу командира військової частини про його виключення у якому перелічені виплати, що мають бути проведені, а також грошовий атестат. Відтак, саме з цього моменту позивач дізнався або повинен був дізнатися про виплату неналежного грошового забезпечення. Вказав, що факт звернення із заявою 01.04.2025 до відповідача про виплати йому грошового забезпечення не може бути підставою для поновлення строку звернення до суду. Таким чином, строком для звернення до суду у даній справі є тримісячний строк, який пропущено позивачем.
Розглянувши подане клопотання про залишення позову без розгляду та матеріали даної адміністративної справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Положеннями частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Згідно з частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спірних правовідносин у даній справі є протиправна бездіяльність щодо нарахування та виплати грошового забезпечення та всіх похідних від нього сум за періоди з 01.01.2020 по 20.05.2023 з урахування посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт.
Таким чином, спір щодо нарахування та виплати належних сум при звільненні, пов`язаний з недотриманням законодавства про оплату праці.
Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:
Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду зі спором про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, обмежений трьома місяцями з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України).
Суд звертає увагу відповідача на те, що Верховний Суд в ухвалі від 23 липня 2024 року по справі №990/233/23, зазначив: На підставі документів, які є у справі, та беручи до уваги пояснення сторін, суд з`ясував, що позивачка не отримувала письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені їй при звільненні, як це передбачено у статті 116 КЗпП України.
Водночас, відлік строку для звернення до суду з позовом про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у розумінні статті 233 КЗпП України (у редакції, викладеній згідно із Законом № 2352-IX), пов`язується саме з днем одержання ним [працівником] письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні відповідно до статті 116 КЗпП України.
Варто зауважити також, що стаття 116 КЗпП України у редакції, яка діяла до набрання чинності Законом № 2352-IX, теж покладала на роботодавця обов`язок у письмовій формі повідомити про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, перед виплатою зазначених сум.
З уваги на наведені міркування суд вважає, що позаяк позивач, як встановлено у справі, не отримала (при звільненні) письмового повідомлення ВРП про суми, нараховані та виплачені їй при звільненні відповідно до приписів статті 116 КЗпП України, то для неї відлік строку для звернення до суду з позовом про виплату всіх сум, що належать їй при звільненні, яким суд трактує цей позов не починався, відповідно не може бути пропущений.
Доказів отримання позивачем при виключенні зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні відповідно до приписів статті 116 КЗпП України, відповідачем не надано.
Безпідставними є посилання представника відповідача, що позивача 20.12.2024 виключено зі списків особового складу та надано йому витяг з наказу командира військової частини про його виключення зі списків особового складу, у якому перелічені виплати, що мають бути з ним проведені та грошовий атестат, а тому саме з 20.12.2024 від повинен був дізнатися про невиплату всіх належних сум, оскільки у зазначених витязі та грошову атестаті не вказано суми нарахованого та виплаченого грошового забезпечення і всіх похідних від нього сум, в тому числі спірних посадового окладу та окладу за військовим званням за період з 01.01.2020 по 20.05.2023, з яких позивач міг би дізнатися про порушення свої прав.
Окрім вказаного, суд зазначає, що правовідносини військової служби в позивача тривають й надалі. Оскільки, він не звільнений з військової служби, а відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 20.11.2024 за №797 переведений з посади помічника командира військової частини НОМЕР_2 з правової роботи на посаду офіцера юридичної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У даній справі позивач 01.04.2025 звернувся до військової частини із заявою про виплату належного грошового забезпечення, відповідь на яку ним не отримано. З даним позовом позивач звернувся 05.05.2025, тобто в межах тримісячного терміну, відтак строк звернення ним не пропущений.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні заяви про залишення позову без розгляду слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись статтями 122, 240, 241-243, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви представника відповідача від 09.06.2025 про залишення позову без розгляду відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя /підпис/ Бобров Ю.О.