Справа № 465/7108/17
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 465/7108/17 пров. № А/857/26907/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року, ухвалене суддею Лунь З.І. у м.Львові у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у справі № 465/7108/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Грошової Світлани Василівни, з участю третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання права вкладника за договором, визнання права на відшкодування заборгованості за вкладом, зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , звернувся з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Грошової Світлани Василівни, з участю третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив:

-визнати за ним право вкладника за договором №ЛВ-1-28/05/15 про відкриття та обслуговування поточного рахунку для обліку операцій з платіжною карткою для фізичних осіб, укладеним 28.05.2015 між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Український професійний банк» на вклад в сумі 64000,00грн;

-визнати за вкладником ОСОБА_2 право на відшкодування заборгованості за вкладом у розмірі 6400,00 грн за договором №ЛВ-1-28/05/15 про відкриття та обслуговування поточного рахунку для обліку операцій з платіжною карткою для фізичних осіб, укладеним 28.05.2015 з ПАТ «УПБ», за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування та зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ «УПБ» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_3 , як вкладника ПАТ «УПБ», що має право на відшкодування коштів за вкладом у розмірі 64000,00 грн за договором №ЛВ-1-28/05/15 про відкриття та обслуговування поточного рахунку для обліку операцій з платіжною карткою для фізичних осіб, укладеним 28.05.2015.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 як правонаступницею ОСОБА_2 право вкладника за договором № ЛВ-1-28/05/15 про відкриття та обслуговування поточного рахунку для обліку операцій з платіжною карткою для фізичних осіб укладеного 28.05.2015 між ОСОБА_2 та ПАТ Український професійний банк на вклад в сумі 64 000 гривень.

Визнано за ОСОБА_1 як правонаступницею ОСОБА_2 право на відшкодування заборгованості за вкладом у розмірі 64000 гривень за договором № ЛВ-1-28/05/15 про відкриття та обслуговування поточного рахунку для обліку операцій з платіжною карткою для фізичних осіб укладеного 28.05.2015 з ПАТ Український професійний банк за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування.

Зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Український професійний банк подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як правонаступниці вкладника Публічного акціонерного товариства Український професійний банк ОСОБА_2 , який має право на відшкодування коштів за вкладом у розмірі 64000 гривень за договором № ЛВ-1-28/05/15 про відкриття та обслуговування поточного рахунку для обліку операцій з платіжною карткою для фізичних осіб укладеного 28.05.2015.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, виходив з того, що ОСОБА_2 є вкладником ПАТ «УПБ» у розумінні чинного законодавства і відповідачем не доведено наявності правових підстав для невключення його правонаступника ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Український професійний банк».

Матеріали справи не містять будь-яких інших доказів, які б підтверджували наявність у межах спірних правовідносин обставин, які перешкоджали б виплаті на користь позивача гарантованої суми відшкодування за вкладом у ПАТ Український професійний банк».

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Інші учасники справи правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористались, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог скаржника з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 28.05.2015 між ОСОБА_2 та ПАТ УПБ укладено договір №ЛВ-1-28/05/15 про відкриття та обслуговування поточного рахунку для обліку операцій з платіжною карткою для фізичних осіб.

На підставі укладеного договору, на поточний рахунок ОСОБА_2 від ТОВ Технологічний центр по захисту металів від корозії 28.05.2015 були зараховані грошові кошти у розмірі 64000 грн з призначенням платежу: повернення безвідсоткової фінансової допомоги згідно договору позики №7 від 31.08.2009 та договору №2 від 10.07.2012, що підтверджується випискою за 28.05.2015.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 28.05.2015 №348 Про віднесення ПАТ Український професійний банк до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28.05.2015 прийнято рішення №107 про запровадження з 29.05.2015 тимчасової адміністрації та призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ УПБ.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ УПБ призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіну Л.О.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ УПБ запроваджено строком на 3 місяці з 29.05.2015 по 28.08.2015 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Український професійний банк, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 28.08.2015 №158 Про початок процедури ліквідації ПАТ Український професійний банк та делегування повноважень ліквідатора банку.

Згідно з даним рішенням, з 31.08.2015 розпочато процедуру ліквідації ПАТ УПБ та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТУПБ, визначені ст.ст.37 та 38, частинами 1 та 2 статті 48 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіній Л.О. строком на один рік з 31.08.2015 до 30.08.2016.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 18.08.2016 №1556, відповідно до якого продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ УПБ на один рік до 30.08.2017.

Відповідно до даного рішення, продовжено повноваження ліквідатора ПАТ УПБ провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами Пантіної Л.О. на один рік до 30.08.2017.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 07.08.2017 №3406 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ УПБ строком на один рік до 30.08.2018. Відповідно до зазначеного рішення, продовжено повноваження ліквідатора ПАТ УПБ строком на один рік до 30.08.2018.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №5462 від 21.12.2017 про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ УПБ. Відповідно до зазначеного рішення, повноваження ліквідатора ПАТ УПБ делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур неплатоспроможних банків департаменту управління активами Грошовій С.В. з 26.12.2017.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.08.2018 №2306 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ УПБ строком на один рік з 31.08.2018 до 30.08.2019. Відповідно до зазначеного рішення, продовжено повноваження ліквідатора ПАТ УПБ Грошовій С.В. строком на один рік з 31.08.2018 до 30.08.2019.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 01.07.2019 №1640 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ УПБ строком на один рік з 31.08.2019 до 30.08.2020. Відповідно до зазначеного рішення, продовжено повноваження ліквідатора ПАТ УПБ Грошовій С.В. строком на один рік з 31.08.2019 до 30.08.2020.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування від 27.08.2020 №1593 Про деякі питання ліквідації ПАТ УПБ відкликано повноваження ліквідатора ПАТ УПБ, делеговані Грошовій С.В. рішенням виконавчої дирекції Фонду від 01.07.2019 №1640 Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ УПБ та делегування повноважень ліквідатора". Відповідно до даного рішення, визначені Законом України Про систему гарантування фізичних осіб повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ УПБ здійснюватимуться безпосередньо Фондом до моменту внесення запису про державну реєстрацію припинення ПАТ УПБ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Зазначена інформація є загальнодоступною та міститься на офіційному веб-сайті Фонду гарантування за посиланням http://www.fg.gov.ua.

Листом №01-10/4087 від 27.08.2015 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ УПБ повідомила ОСОБА_2 про те, що правочини, в тому числі, договір карткового рахунку від 28.05.2015, картковий рахунок № НОМЕР_1 (операції з внесення 28.05.2015 грошових коштів на рахунок № НОМЕР_1 ), є нікчемними.

ОСОБА_4 , правонаступником якого залучено ОСОБА_1 , вважаючи протиправними дії відповідача щодо невключення його до повного переліку вкладників ПАТ «Український професійний банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012р. №4452-VI) (далі - Закон №4452-VI) встановлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати цим Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між цим Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Із змісту ч.2 ст.1, п.17 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» слідує, що з метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

В п.3 та п.4 вказаної частини визначені поняття:

вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти;

вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката;

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону №4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000,00 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Відповідно до статті 27 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином, держава гарантує фізичним особам, які на момент ухвалення рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних мали у такому банку вклад, відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200 000,00 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників із визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.

Закон пов`язує можливість реалізації права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних (у разі, якщо на дату прийняття такого рішення дія договору банківського вкладу закінчилась) або рішення про відкликання банківської ліцензії; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Отже, під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону №4452-VI підпадають особи, які є вкладниками у розумінні приписів статті 2 зазначеного закону, вклади яких розміщено на рахунку у відповідному банку до запровадження у ньому тимчасової адміністрації.

За правилами пункту 7 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Як зазначено скаржником, Уповноважена особа банку вважала нікчемним договір банківського вкладу між банком і позивачем з підстави, передбаченої пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону №4452-VI.

Судом першої інстанції встановлено, що операція із зарахування коштів у сумі 64000 грн на поточний рахунок ОСОБА_2 від ТОВ «Технологічний центр по захисту металів від корозії» 28.05.2015 мала місце у зв`язку із виконанням між цими сторонами договірних відносин: повернення безвідсоткової фінансової допомоги згідно договору позики №7 від 31.08.2009 та договору №2 від 10.07.2012.

Як вбачається з частини другої-п`ятої статті 38 Закону №4452 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин:

«2. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

4. Уповноважена особа Фонду:

1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами;

3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

5. У разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.".

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 37 Закону №4452-VI Уповноважена особа Фонду має право: продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій.

Аналіз наведених положень Закону №4452 дозволяє суду апеляційної інстанції дійти таких висновків:

1) протягом дії тимчасової адміністрації та/або процедури ліквідації банку Фонд (від імені якого діє Уповноважена особа ФГВФО) має повноваження:

- здійснювати перевірку правочинів, стороною яких є банк, на предмет виявлення передбачених частиною третьою статті 38 Закону №4452 нікчемних правочинів; за наслідками виявлення таких нікчемних правочинів банку вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за нікчемними договорами та має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням;

- припиняє здійснення операцій за правочинами, вчиненими (укладеними) банком з окремими кредиторами чи іншими особами (за певних передумов, визначених законом).

2) правочини та операції за правочинами є різними правовими категоріями;

3) Фонд (від імені якого діє Уповноважена особа ФГВФО) не має повноважень визнавати нікчемними:

- операції за правочинами, оскільки операції не є правочинами та в принципі не можуть визнаватися нікчемними/недійсними;

- правочини, щодо яких банк не є учасником такі правочини є оспорюваними та їх недійсність може доводитися банком в судовому порядку на загальних підставах в порядку, визначеному процесуальним законодавством.

В контексті обставин цієї справи правочинами є: повернення безвідсоткової фінансової допомоги згідно договору позики №7 від 31.08.2009 та договору №2 від 10.07.2012.

Водночас операція з перерахування ТОВ «Технологічний центр по захисту металів від корозії» 28.05.2015 коштів в сумі 64000 грн для цілей застосування статті 38 Закону №4452:

1) не є правочинами, тому в принципі не можуть визнаватися Фондом нікчемними;

2) є «операціями за правочином», тобто операцією, що стосується виконання банком своїх зобов`язань за правочинами з його клієнтами ТОВ «Технологічний центр по захисту металів від корозії» (щодо виконання платіжного доручення) та ОСОБА_2 (щодо зарахування коштів, що надходять клієнту).

Так, відповідно до статті 1062 ЦК України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім`я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

Отже, законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом.

Приписи пункту 7 частини 3 статті 38 Закону №4452-VI не можуть бути застосованими до договору №ЛВ-1-28/05/15 про відкриття та обслуговування поточного рахунку для обліку операцій з платіжною карткою для фізичних осіб, укладеного між позивачем та ПАТ «УПБ», оскільки на підставі цього договору у позивача не виникло переваг (пільг) відносно інших кредиторів банку і умови цього договору не передбачають обов`язку банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.

Так висновки неодноразово висловлював Верховний Суд, зокрема, у постановах від 11.06.2019 у справі №826/12370/16, від 05.06.2019 у справі №826/3803/16 та відповідає правовій позиції, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №802/351/16-а.

За таких обставин, враховуючи сформовану судову практику, колегія суддів дійшла висновку, що позивач, як вкладник банку, є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку дає підстави для зобов`язання Уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом.

У контексті викладеного суд також зазначає, що здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов`язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені ЦК України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Інструкцією № 492 та договорами з відповідними клієнтами банку.

При цьому, скаржник не надав жодних належних та допустимих у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України доказів, які б підтверджували, що такі кошти не є вкладом та/або що позивач не є вкладником банку за тлумаченням, наведеним у ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI.

Стосовно доводів уповноваженої особи Фонду про те, що операція за рахунком, відкритим на ім`я ОСОБА_2 здійснена 28 травня 2015 року - у період дії обмежень, запроваджених у ПАТ «Український професійний банк» на підставі постанови Правління НБУ від 30 квітня 2015 року № 293/БТ, якою ПАТ «Український професійний банк» віднесено до категорії проблемних, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що таким доводам судом першої інстанції надано належну правову оцінку та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею.

Звідси, постанова Правління Національного банку України від 30 квітня 2015 року №293/БТ, якою до ПАТ «Український професійний банк» було застосовано заходи впливу (віднесено до категорії проблемних) є банківською таємницею, а тому про неї не було і не могло бути відомо позивачу на момент укладення правочину, що також вказує на добросовісність його дій у спірних правовідносинах.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач є вкладником у розумінні приписів статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вклад розміщено на рахунку в ПАТ «Український професійний банк» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому ОСОБА_2 підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». При цьому уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Український професійний банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Отже, позивач є особою, що набув право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 - правонаступника вкладника, який мав право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Український професійний банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ураховуючи вищезазначене, суд першої інстанції слушно вказав на те, що доводи позивача про протиправність бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Пантіної Л.О. щодо не включення даних ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, є обґрунтованими.

Водночас, матеріали справи не містять будь-яких інших доказів, які б підтверджували наявність у межах спірних правовідносин обставин, які перешкоджали б виплаті на користь позивача гарантованої суми відшкодування за вкладом у ПАТ «Український професійний банк».

Верховний Суд у постанові від 29.04.2021 у справі № 200/14379/19-а сформулював висновок щодо застосування у подібних правовідносинах Закон № 4452-VI у питанні виплати коштів вкладникам закінченого ліквідацією банку, який зводиться до того, що «припинення банку як юридичної особи не може бути підставою для невиплати позивачу відшкодування, передбаченого законодавством та судовим рішенням».

Юридичний факт неплатоспроможності банку є підставою для виникнення правовідносин щодо відшкодування вкладникам їх вкладів за рахунок коштів Фонду, проте процес ліквідації має окремий перебіг і не впливає на обсяг гарантованого державою відшкодування вкладникам.

Слід також зазначити, що Фонд або його уповноважена особа зобов`язані дотримуватися положень частини 2 статті 19 Конституції України, відповідно до якої, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дотримання прав вкладників банків передусім виявляється в законодавчих гарантіях повернення всієї суми вкладу та процентів на неї або доходів у іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором банківського вкладу (ч. 1 ст.1058 ЦК України). У разі визнання банку неплатоспроможним гарантією забезпечення прав вкладників є поетапне відшкодування, в порядку передбаченому законом, суми за вкладом: Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку; у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, в порядку загальних правил відшкодування за процедурами ліквідації.

У рішенні від 22 травня 2018 року № 5-р/2018 Конституційний Суд України зазначив, що обмеження стосовно реалізації конституційних прав не можуть бути свавільними та несправедливими, мають установлюватися виключно Конституцією й законами, переслідувати легітимну мету, бути зумовленими суспільною необхідністю її досягнення, пропорційними й обґрунтованими.

Слід наголосити, що кошти позивача за вкладом у банку є його власністю, право на яке гарантоване державою України відповідно до ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, норми якої, згідно положень ст. 8 Конституції України та ст. 9 КАС України, є пріоритетними над нормами вітчизняного законодавства, в тому числі тими, які встановлюють певні обмеження щодо отримання відповідної компенсації втраченого майна.

Суд апеляційної інстанції резюмує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

Обираючи спосіб відновлення порушеного права позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року №14 (далі - Положення №14), Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку. Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку (п. 4 розділу ІІІ Положення №14).

В силу пункту 6 розділу ІІІ Положення №14, протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що обранні способу відновлення порушеного права позивача слід виходити з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У випадку коли поданих доказів достатньо для того, щоб зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти те чи інше рішення чи зробити ту чи іншу дію суд вправі обрати такий спосіб захисту порушеного права.

З огляду на зазначене, враховуючи приписи пунктів 4, 6 розділу ІІІ Положення №14, та ті обставини, що станом на дату розгляду справи у суді відповідний перелік вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, вже сформовано та подано на затвердження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд апеляційної інстанції поділяє висновки суду першої інстанції, що належним та ефективним способом відновлення порушеного права позивача є визначення уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» зобов`язання подати додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як правонаступниці вкладника Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» ОСОБА_2 , який набув право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Український професійний банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду результат вирішення апеляційної скарги, характер спірних правовідносин та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу розглянуто судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Керуючись статтями 139, 242, 308, 309, 311, 315, 316, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у справі № 465/7108/17 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний