Справа № 380/27289/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/27289/23 пров. № А/857/26418/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Шинкар Т.І.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року (суддя Кравців О.Р., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення - м. Львів, дата складання повного рішення не зазначена),

в адміністративній справі №380/27289/23 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області,

про визнання протиправними бездіяльності і дій, зобов`язання вчинення дій,

встановив:

У листопаді 2023 року позивач ОСОБА_1 (далі позивач-1) звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просила: 1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо невиплати ОСОБА_1 недоодержаної пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_4 , донарахованої йому за життя на виконання рішень Львівського окружного адміністративного суду від 24.06.2021 у справі №380/7910/21 в сумі 63447,12 грн., від 04.02.2022 у справі №380/101/22 в сумі 179306,09 грн., від 20.09.2022 у справі №380/8264/22 в сумі 168605,52 грн., а всього в сумі 411358,73 грн.; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплатити ОСОБА_1 недоодержану пенсію її померлого чоловіка ОСОБА_4 , донараховану йому за життя на виконання рішень Львівського окружного адміністративного суду від 24.06.2021 у справі №380/7910/21 в сумі 63447,12 грн., від 04.02.2022 у справі №380/101/22 в сумі 179306,09 грн., від 20.09.2022 у справі №380/8264/22 в сумі 168605,52 грн., а всього в сумі 411358,73 грн..

Також, до Львівського окружного адміністративного суду у червні 2024 року звернулися позивачі ОСОБА_2 (далі позивач-2), ОСОБА_3 (далі позивач-3) із адміністраттивним позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просили: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 недоодержаної її померлим батьком ОСОБА_4 пенсії; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплатити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 недоодержану їх померлим батьком ОСОБА_4 пенсію в сумі 411358,73 грн. (чотириста одинадцять тисяч триста п`ятдесят вісім гривень сімдесят три копійки) в рівних частинах кожній нараховану згідно рішень Львівського окружного адміністративного суду від 24.06.2021 у справі №380/7910/21, від 04.02.2022 у справі №380/101/22 та від 20.09.2022 у справі №380/8264/22.

Ухвалою суду першої інстанції від 13.06.2024 об`єднано в одне провадження адміністративну справу №380/11907/24 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, з адміністративною справою №380/27289/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії. Об`єднаним справам присвоєно єдиний номер №380/27289/23.

Відповідач позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо здійснення виплати ОСОБА_1 недоодержаної її померлим чоловіком ОСОБА_4 пенсії. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо здійснення виплати ОСОБА_2 недоодержаної її померлим батьком ОСОБА_4 пенсії. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо здійснення виплати ОСОБА_3 недоодержаної її померлим батьком ОСОБА_4 пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 виплату рівної частини (1/3 частину) від суми 411358,73 грн. недоодержаної її померлим чоловіком ОСОБА_4 пенсії, нарахованої на виконання рішень Львівського окружного адміністративного суду від 24.06.2021 у справі №380/7910/21, від 04.02.2022 у справі №380/101/22 та від 20.09.2022 у справі №380/8264/22. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_2 виплату рівної частини (1/3 частину) від суми 411358,73 грн. недоодержаної її батьком чоловіком ОСОБА_4 пенсії, нарахованої на виконання рішень Львівського окружного адміністративного суду від 24.06.2021 у справі №380/7910/21, від 04.02.2022 у справі №380/101/22 та від 20.09.2022 у справі №380/8264/22. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_3 виплату рівної частини (1/3 частину) від суми 411358,73, грн. недоодержаної її померлим батьком ОСОБА_4 пенсії, нарахованої на виконання рішень Львівського окружного адміністративного суду від 24.06.2021 у справі №380/7910/21, від 04.02.2022 у справі №380/101/22 та від 20.09.2022 у справі №380/8264/22. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_2 судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, у сумі 822 (вісімсот двадцять дві) грн. 72 коп. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_3 судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, у сумі 822 (вісімсот двадцять дві) грн. 72 коп..

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що судом першої інстанції ухвалено рішення з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, не відповідністю обставинам справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що кошти підлягають виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України. Рішеннями судів зобов`язано ГУ ПФ України у Львівській області лише здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_4 , з урахуванням раніше виплачених виплат, а не здійснити виплату конкретних сум. Крім того, дані кошти вже обліковуються в автоматизованій системі розрахунку пенсії.

За результатами апеляційного розгляду просить апелянт сксувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Позивач-1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

ОСОБА_4 перебував на пенсійному обліку в ГУ ПФ у Львівській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.06.2021 у справі №380/7910/21 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення з 01.01.2016 ОСОБА_4 відсоткового значення розміру пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2016 перерахунок пенсії ОСОБА_4 відповідно до статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 у справі №380/101/22 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмову провести ОСОБА_4 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області від 02.08.2021 №2961 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції в розмірі грошового забезпечення, зазначеного у довідці Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області від 02.08.2021 №2961, з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.09.2022 у справі №380/8264/22, залишено без змін постановою Восьмого апеляційного суду від 01.02.2023, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення відсотків пенсії ОСОБА_4 з 90% до 70% від грошового забезпечення та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області від 02.08.2021 №2961, виходячи з розміру 90% грошового забезпечення з урахуванням раніше проведених виплат.

Також, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення ОСОБА_4 щомісячної доплати з 2000 грн. до 1038,68 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату щомісячної доплати ОСОБА_4 , виходячи із суми 2000 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, з урахуванням виплачених сум, починаючи з 01.07.2021.

На виконання рішень Львівського окружного адміністративного суду ОСОБА_4 проведено перерахунок пенсії та нараховано доплату в загальному розмірі 411358,73 грн., в тому числі за рішенням суду за період: січень 2016 року травень 2021 року в розмірі 63447,12грн.; за період грудень 2019 по травень 2022 у розмірі 179306грн; за період з грудня 2019 року по березень 2023 року 168605,52 грн. Всього загальна сума нарахованої доплати пенсії становить 411358,73 грн., що не заперечується сторонами.

ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 , як дружина померлого військовослужбовця, звернулася до відповідача із заявою від 19.10.2023, в якій просила виплатити нараховану, але не виплачену пенсію померлого чоловіка (а.с. 33).

Листом від 09.11.2023 №1300-5505-8/162907 відповідач повідомив позивача-1, що зазначену доплату пенсії, нараховану ОСОБА_4 , можливо отримати у разі заміни сторони виконавчого провадження. Дане право передбачено статтею 379 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до відповідача із заявами від 18.03.2024, в яких просили виплатити їм нараховану але не виплачену за життя ОСОБА_4 пенсію померлого батька (а.с. 63).

Листом від 03.04.2024 №19508-9230/C-52/8-1300/24 відповідач повідомив позивача ОСОБА_3 , що зазначену доплату пенсії, нараховану ОСОБА_4 , можливо отримати у разі заміни сторони виконавчого провадження за відповідними судовими рішеннями (а.с. 61).

Аналогічного змісту лист від 22.04.2024 №11231-11668/C-55/8-1300/24 відповідач надав ОСОБА_2 , в якому повідомив, що зазначену доплату пенсії, нараховану ОСОБА_4 , можливо отримати у разі заміни сторони виконавчого провадження. Також, відповідачем зазначено, що розмір нарахованої доплати до пенсії, здійсненої на виконання судових рішень та її виплату після смерті пенсіонера можливо отримати за умови покладення судом зобов`язань на орган пенсійного забезпечення в частині виплати пенсії спадкоємцю (а.с. 60).

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивачі звернулися до суду із цим адміністративним позовом.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції, з врахуванням наступного.

За загальним правилом, встановленим ч.1 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058), сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Відповідно до ч.1-3 ст.61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-XII від 09.04.1992 (далі - Закон №2262), суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 по справі №200/10269/19-а, сформульовано висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону № 1058 та ч. 1 ст. 61 Закону № 2262, шляхом звернення до територіального органу ПФУ не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону № 1058), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Наведене узгоджується із правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 09.06.2022 №200/12094/18-а.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Таким чином, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивачі звернулися до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявами про нарахування їм заборгованих сум пенсії 19.10.2023 та 18.03.2024, тобто в межах 6-місячного терміну, встановленого Законом № 2262-ХІІ.

Як встановлено матеріалами справи, на виконання рішень судів ОСОБА_4 проведено перерахунок пенсії та нараховано доплату за рішеннями судів за період січень 2016 року травень 2021 року в розмірі 63447,12грн., за період грудень 2019 по травень 2022 у розмірі 179 306грн. та за період з грудня 2019 року по березень 2023 року 168605,52грн., загальний розмір якої складає 411358,73 грн., що підтверджується розрахунками на доплату пенсії за пенсійною справою №.

Тобто, відповідач ще за життя пенсіонера ОСОБА_4 здійснив нарахування доплати пенсії. Водночас відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження виплати ОСОБА_4 заборгованості з виплати пенсії, яка виникла внаслідок перерахунку пенсії на виконання рішень суду, а отже, у відповідача є заборгованість з виплати пенсії перед померлим пенсіонером ОСОБА_4 ..

Відповідно до довідки ЛКП ГОСПОДАР Личаківської районної адміністрації №268 від 06.10.2023 ОСОБА_1 проживала із померлим ОСОБА_4 без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 (зареєстроване місце проживання померлого).

Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади зареєстрована адреса місця проживання доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_5 АДРЕСА_1 (зареєстроване місце проживання померлого).

Враховуючи викладене, та те, що позивачі проживаючі на день смерті із померлим звернулися до відповідача в межах шестимісячного строку та виконали вимоги, що передбачені статтею 61 Закону №2262-XII та статтею 52 Закону №1058-IV, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачі мають право на отримання в рівних частках суми пенсії, яка підлягала виплаті померлому пенсіонерові з числа військовослужбовців ОСОБА_4 , але не була виплачена пенсійним органом у зв`язку з його смертю.

Щодо доводів відповідача про можливість отримання позивачами доплати пенсії померлого пенсіонера виключно у разі заміни сторони виконавчого провадження, суд зазначає таке.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №200/10269/19-а викладено висновок, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних померлому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями померлого на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 у справі №200/12094/18-а зробив висновок щодо випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсія у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому частиною 1 статті 52 Закону №1058-IV та частиною 1 статті 61 Закону №2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (частина 2 статті 52 Закону №1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Таким чином, враховуючи аналіз вище викладених норм апеляційний суд приходить до висновку, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною частиною першою статті 61 Закону №2262-ХІІ.

Отже, Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини 3 статті 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Викладене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 16.05.2023 у справі №420/288/21.

З огляду на викладене, доводи відповідача про необхідність заміни сторони виконавчого провадження для отримання заборгованості з виплати перерахованої ОСОБА_4 пенсії, є безпідставними.

Враховуючи викладене та встановлені обставини справи, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем протиправно відмовлено ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у виплаті суми пенсії у розмірі 411358,73 грн. що підлягала виплаті ОСОБА_4 на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.

Відповідно до частини 2 статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4); інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

З огляду на викладене, як вірно зазначив суд першої інстанції, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивачів є зобов`язати ГУ ПФ України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виплату пенсії, що підлягала виплаті ОСОБА_4 і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю, у сумі 411358,73 грн..

Відповідно частини 2 статті 61 Закону №2262-ХІІ, при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Тому, виплату ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спірної суми пенсії, що підлягала виплаті та залишилася неодержаною за життя пенсіонер, слід провести в рівних частинах (1/3 кожному позивачу).

Доводи апелянта про неможливість здійснення виплати перерахованої суми пенсії у звязку з відсутністю бюджетного фінансування, є безпідставними, оскільки право особи, тобто стягувача, на здійснення виплати перерахованої пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади (місцевого самоврядування) не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а зводяться до їх переоцінки та незгоди з ними, а отже є безпідставними.

Водночас, колегія суддів враховує, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні решта позовних вимог не оскаржене позивачами в апеляційному порядку, а тому згідно приписів статті 308 КАС України не являється предметом апеляційної перевірки.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року в адміністративній справі №380/27289/23 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними бездіяльності і дій, зобов`язання вчинення дій залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Т. І. Шинкар