Справа № 160/3040/25
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2025 року м. Дніпросправа № 160/3040/25
(суддя Златін С.В.,м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року у справі №160/3040/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30 січня 2025 року звернулася до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 згідно з яким, просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати мені належного, але не отриманого моїм сином ОСОБА_2 до дня смерті (загибелі) грошового забезпечення, право на яке було встановлено рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року по справі № 160/22554/23, ще за життя мого сина;

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не надання довідки (з урахуванням перерахунку на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2023р. по справі №160/22554/23) про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення «надбавок, доплат, підвищень та премій для обчислення пенсії відповідно до статті 43 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та абз. 8 п. 7, постанови КМУ від 17 липня 1992р. №393 «зі змінами , що є додатком до листа департаменту фінансів Міністерства Оборони Украйни від 28.03.2018р. №248/3/6/855;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити виплату мені належного, але не отриманого моїм сином ОСОБА_2 до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення, право на яке було встановлено Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року по справі № 160/22554/23, ще за життя мого сина;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та сплатити мені компенсацію втрати частини доходів на суму заборгованості частини недоотриманого грошового забезпечення з 01.01.2023 року по день фактичної виплати заборгованості;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 притягнути винних посадових осіб до відповідальності.

Позов обґрунтовано тим, що позивач є піклувальником неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , а тому на підставі п.1 розділу XXX Порядку № 260 відповідач повинен виплатити позивачу не отримане ОСОБА_2 до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року позов задоволено частково.

Суд, визнав протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 не отриманого її померлим сином ОСОБА_2 грошового забезпечення, право на яке було встановлено рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року по справі № 160/22554/23.

Визнав протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не надання довідки (з урахуванням перерахунку на виконання Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2023р. по справі №160/22554/23) про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення «надбавок, доплат, підвищень та премій для обчислення пенсії відповідно до статті 43 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та абз. 8 п. 7, постанови КМУ від 17 липня 1992р. №393 «зі змінами , що є додатком до листа департаменту фінансів Міністерства Оборони Украйни від 28.03.2018р. №248/3/6/855.

Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 здійснити виплату ОСОБА_1 не отриманого її померлим сином ОСОБА_2 грошового забезпечення, право на яке було встановлено рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року по справі №160/22554/23, ще за життя ОСОБА_2 . У задоволенні іншої частини позову - відмовив.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач, як піклувальник, має право на належне, але не отримане до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення військовослужбовця.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, для отримання грошового забезпечення належного померлому лейтенанту ОСОБА_2 згідно з рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2023 року № 160/22554/23 позивачу до військової частини необхідно надати свідоцтво про право на спадщину.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18).

Матеріалами справи підтверджено, що після смерті ОСОБА_2 сиротами залишилось двоє неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.15, 16).

Крім того, в матеріалах справи міститься свідоцтво про смерть ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 (мати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) (а.с.17).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Черкаської селищної ради від 06.09.2024р. № 95 позивача - ОСОБА_1 призначено піклувальником над ОСОБА_4 , ОСОБА_3 (а.с.13-14).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2023року №160/22554/23 позовну заяву ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково:

визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_4 , які полягають у не застосуванні п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» при обчисленні ОСОБА_2 , починаючи з 11.12.2022 року по 20.05.2023 року, розміру посадового окладу за військовим званням виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року;

зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплатити ОСОБА_2 починаючи з 11.12.2022 року по 20.05.2023, розмірів посадового окладу за військовим званням з урахуванням п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплатити ОСОБА_2 за період з 11.12.2022 року по 20.05.2023 року належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення, обчисленого із розмірів його посадового окладу та розміру окладу за військове звання з 11.12.2022 року по 20.05.2023 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, та множення на відповідні тарифні коефіцієнти.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2024 року в справі №160/22554/23 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року в справі №160/22554/23 залишено без змін (а.с.34-42).

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2023року №160/22554/23 набрало законної сили.

03.12.2024 року позивач звернулась до відповідача із заявою щодо виконання рішення суду від 06.11.2023р. в справі № 160/22554/23.

Листом від 30.12.2024 року № 23/38/5925 відповідачем повідомлено позивача, що для отримання грошового забезпечення належного померлому лейтенанту ОСОБА_2 згідно з вищевказаного рішення суду необхідно надати свідоцтво про спадщину. Додатком до вищезазначеного листа додана довідка, відповідно до якої сума що підлягає виплаті складає 50645,82 грн (а.с.11,12). Правомірність відмови відповідача виплатити позивачу як піклувальнику над ОСОБА_4 , ОСОБА_3 не отриманого ОСОБА_2 до дня смерті (загибелі) грошового забезпечення є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами частин 1-4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі по тексту - Порядок № 260).

Відповідно до п.1 розділу XXX Порядку № 260 передбачено, що у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей.

З аналізу вищезазначеної норми вбачається, що у разі смерті військовослужбовця та неотримання ним грошового забезпечення такі суми коштів може отримати, зокрема законний представник (опікун, піклувальник) чи усиновлювач неповнолітніх дітей. Зважаючи на те, що рішенням виконавчого комітету Черкаської селищної ради від 06.09.2024р. №95 позивача - ОСОБА_1 призначено піклувальником над ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на належне, але не отримане до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 .

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає помилковими посилання відповідача на те, що для отримання грошового забезпечення належного померлому ОСОБА_2 позивачу до військової частини необхідно надати свідоцтво про право на спадщину, оскільки спірні відносини урегулювано Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядком №260, а не главою 84 «Загальні положення про спадкування» ЦК України.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року у справі №160/3040/25 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 18 червня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов