Справа № 320/8132/23
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/8132/23 Головуючий у І інстанції - Лисенко В.І.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Бужак Н.П., Собківа Я.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Відповідача від 27.02.2023 № 95/о про застосування дисциплінарного стягнення відносно Позивача, Заступника начальника центру начальника організаційного відділу Украероцентру, у виді догани за порушення трудової дисципліни;

- стягнути завдану моральну шкоду з Відповідача на користь Позивача у розмірі 8000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилався на те, що він є військовослужбовцем, якого відрядили до Украероруху, та права і обов`язки якого як військовослужбовця не можуть визначатися наказами або іншими нормативними документами Украероруху.

Крім того, зазначено, що директор не уповноважений притягувати Позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки Дисциплінарним статутом Збройних Сил України вказане не передбачено.

Наголошує, що в його діях відсутній склад дисциплінарного проступку, а тому спірний наказ Відповідача є незаконним, оскільки при його прийнятті невірно встановлено факти.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 27.02.2023 № 95/о про застосування дисциплінарного стягнення відносно ОСОБА_1 , Заступника начальника центру начальника організаційного відділу Украероцентру, у виді догани за порушення трудової дисципліни.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити мотивувальну частину рішення суду першої інстанції.

Також, не погоджуючись з таким судовим рішенням, Державне підприємство обслуговування повітряного руху України подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В апеляційних скаргах Сторони посилаються на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема ОСОБА_1 зазначив, що мотивувальна частина оскаржуваного рішення суду першої інстанції відносно задоволеної частини позову є такою, з якою він погодитись не може, зокрема Позивач просить вилучити з його мотивувальної частини наступні висновки суду першої інстанції:

- «Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що директор Державного підприємства обслуговування повітряного руху України був уповноваженою особою щодо прийняття спірного наказу № 95/о від 27.02.2023.»;

- «Вказане свідчить, що відрядженні військовослужбовці за час відрядження перебувають у розпорядженні директора Украероруху, водночас вирішення питання щодо проходження військовослужбовцями військової служби (зокрема, притягнення їх до дисциплінарної відповідальності), у тому числі відряджених до державних органів з військової служби, належить до повноважень Міністра оборони України, в той час як рішення (наказ) про накладення дисциплінарного стягнення приймає директор Украероруху.».

Також, Позивач в апеляційній скарзі вказує на те, що судом першої інстанції не було досліджено та не оцінено другу підставу оскарження Наказу № 95/о від 27.02.2023, а саме: чи було вчинено Позивачем правопорушення як таке, що є підставою для прийняття оскаржуваного наказу.

Державним підприємством обслуговування повітряного руху України в апеляційній скарзі наголошено на правомірності прийняття спірного наказу, оскільки ОСОБА_1 обіймав штатну посаду в Украерорусі та був безпосередньо підпорядкований директору цього органу.

Крім того, вказано, що обіймаючи посаду Начальника Украероцентру на Позивача поширюються норми Положення про відділ, відповідно до якого він має керуватися у своїй роботі організаційно-розпорядчими документами, які приймаються директором Украероруху.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Відповідача.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Позивача, а рішення суду першої інстанції скасувати у повному обсязі та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів звертає увагу, що ані Відповідачем, ані Позивачем, в апеляційних скаргах не оскаржено судове рішення в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення з моральної шкоди у розмірі 8 000 грн.

Згідно з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Отже, оскільки Сторони у своїх апеляційних скаргах не оскаржують судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині не перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом Міністра оборони України від 08 грудня 1999 року № 704 капітана ОСОБА_1 , Старшого інженера - заступника начальника вузла зв`язку і радіотехнічного забезпечення, вирішено увільнити від займаних посад та відрядити із залишенням на військовій службі до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Відповідача).

ОСОБА_1 згідно положень постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 № 104 виплачується грошове та здійснюється матеріальне забезпечення, передбачене законодавством для військовослужбовців Збройних Сил України. За ним збережені всі соціальні гарантії, передбачені законодавством України для військовослужбовців Збройних Сил України.

Наказом Міністра оборони України від 28 вересня 2016 року № 885 було продовжено дію контракту полковнику ОСОБА_1 , начальнику методично-документаційного забезпечення Украероцентру Державного підприємства обслуговування повітряного руху України понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації.

Наказом директора Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 14 серпня 2017 року № 588/о ОСОБА_1 , Начальника відділу методично-документаційного забезпечення Украероцентру, звільнено з займаної посади 13 серпня 2017 року та призначено на посаду Заступника начальника центру - начальника організаційного відділу Украероцентру з 14 серпня 2017 року з наданням грошового забезпечення згідно штатного розпису.

08.02.2023 Украерорухом прийнято наказ № 5/а «Про внесення змін до Номенклатури справ Украероруху на 2023 рік, затвердженої директором 27.12.2022, введеної в дію наказом Украероруху від 30.12.2022 № 25/а». Згідно вказаного наказу було внесено зміни до Номенклатури справ Украероруху на 2023 рік, а саме виключено пункт 6-19ДСК «Журнал обліку вхідних та вихідних документів» з розділу 6 Номенклатури.

Крім того, Заступника директора - начальника Украероцентра було зобов`язано забезпечити: закриття Журналу у термін до 10.02.2023; подальшу роботу та опрацювання документів із грифом «ДСК» у відповідності до Інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову таємницю, затверджені наказом Украероруху від 18.01.2019 № 33. Контроль за виконанням цього наказу покладено на Заступника директора з адміністративних питань.

09.02.2023 ОСОБА_2 як Заступник директора - начальника Украероцентра службовою запискою № 6-06/26/23 повідомив директора Украероруху, що він не буде виконувати вказаний наказ, пропонував його скасувати, оскільки цей наказ не упорядковує та не спрощує умови опрацювання кореспонденції з грифом «Для службового користування» в інтересах виконання завдань воєнного часу, а їх штучно погіршує.

10.02.2023 до Заступника директора - начальника Украероцентра службовою запискою № 2.1-01/25/23 звернувся Заступник директора з адміністративних питань з роз`ясненнями щодо ведення єдиного обліку кореспонденції Підприємства і з наголошенням про те, що наказ № 5/а від 08.02.2023 необхідно виконати в строк до 10.02.2023.

Згідно з наказом Украероруху від 13.02.2023 № 79/о на Позивача було тимчасово покладено обов`язки Заступника директора - начальника Украероцентру на період хвороби генерал-майора ОСОБА_2 з 13.02.2023.

13.02.2023 Украерорух прийняв наказ № 6/а «Про внесення змін до Номенклатури справ Украероруху на 2023 рік, затвердженої директором 27.12.2022, введеної в дію наказом Украероруху від 30.12.2022 № 25/а», згідно якого було внесено зміни до Номенклатури справ Украероруху на 2023 рік, а саме включено до розділу 6 пункт 6-19 ДСК «Журнал обліку вхідних документів ДСК». Заступника директора-начальника Украероцентру було зобов`язано забезпечити ведення Журналу обліку вхідних документів ДСК у відповідності до Інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову таємницю, затверджені наказом Украероруху від 18.01.2019 № 33. Контроль за виконанням цього наказу покладено на Заступника директора з адміністративних питань.

Того ж дня, Украерорух прийнято наказ № 7/а «Про втрату чинності журналу реєстрації», згідно якого Журнал обліку вхідних та вихідних документів Украероцентру з номенклатурним номером 6-19ДСК втратив чинність. Заступника директора - начальника Украероцентру було зобов`язано забезпечити отримання Журналу обліку вхідних документів з номенклатурним номером 6-19ДСК для подальшого опрацювання документів з грифом ДСК в Украероцентрі. Контроль за виконанням цього наказу було покладено на Заступника директора - начальника Украероцентру та Заступника директора з адміністративних питань.

Фактично відбулась заміна Журналів з метою оптимізації процесів діяльності Підприємства.

Проте, виконання наказів Украероруху зі сторони Заступника директора - начальника Украероцентру - не відбулось, як ОСОБА_2, так і Позивачем, який з 13.02.2023 тимчасово виконував обов`язки Заступника директора - начальника Украероцентру.

У зв`язку з вищевикладеним, 13.02.2023 Заступник директора з адміністративних питань звернувся зі службовою запискою № 2.1-01/27/23 до Заступника директора - начальника Украероцентру з проханням надати пояснення стосовно причин невиконання наказів директора Украероруху № 5/а від 08.02.2023 та № 6/а від 13.02.2023.

15.02.2023 Заступник директора з адміністративних питань звернувся службовою запискою № 2.1-01/29/23 до директора Украероруху з повідомленням про те, що станом на 15.02.2023 накази не виконані та з пропозицією щодо розгляду питання про застосування до винних осіб дисциплінарних стягнень.

17.02.2023 Позивач, перебуваючи у статусі тимчасово виконуючого обов`язки Заступника директора-начальника Украероцентру службовою запискою № 6-06/30/23 стосовно службової записки № 2.1-01/29/23 від 15.02.2023 та притягнення до дисциплінарної відповідальності за невиконання наказів директора надав пояснення та повідомив директора Украероруху, що не згоден із наказами директора і не буде їх виконувати.

21.02.2023 на Підприємстві було складено акт «Про відсутність Журналу обліку вхідних та вихідних документів Украероцентру з номенклатурним номером 6-19ДСК» про те, що з 10.02.2023 і станом на 21.02.2023 до Відділу документообігу не передано Украероцентром на архівне зберігання Журнал обліку вхідних та вихідних документів Украероцентру з номенклатурним номером 6-19ДСК , який втратив чинність відповідно до наказу Украероруху № 7/а від 13.02.2023.

Того ж дня, на Підприємстві було складено також акт «Про неотримання Журналу обліку вхідних документів ДСК Украероцентру з номенклатурним номером 6-19ДСК» про те, що з 13.02.2023 і станом на 21.02.2023 Украероцентром не отримано Журнал обліку вхідних документів ДСК Украероцентру з номенклатурним номером 6-19ДСК, що підготовлений для здійснення реєстрації вхідної кореспонденції з грифом «Для службового користування» в Украероцентрі.

27 лютого 2023 року Директором Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Відповідача) було прийнято наказ № 95/о про застосування дисциплінарного стягнення, а саме: ОСОБА_1 , Заступнику начальника центру - начальнику організаційного відділу Украероцентру, оголошено догану за порушення трудової дисципліни.

Вважаючи вказаний наказ Відповідача протиправним, Позивач звернувся з даним адміністративним позовом до адміністративного суду.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що однією з підстав для прийняття спірного наказу є посилання на Положення щодо особливостей застосування вимог нормативно-правових актів із питань проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, відрядженими до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України із залишенням на військовій службі, затвердженого наказом Украероруху від 10.02.2022 № 76 (далі - Положення № 76).

Відповідно до абз. 1 п. 12.1 Положення № 76 до військовослужбовців застосовують заохочення та стягнення, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV.

Проте, спірний наказ від 27.02.2023 № 95/о не містить жодного посилання на положення Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України.

Враховуючи вказане, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість спірного наказу від 27.02.2023 № 95/о.

Щодо позовної вимоги про стягнення з моральної шкоди у розмірі 8 000 грн, судом першої інстанції зазначено, що наявність моральної шкоди Позивач обґрунтовує тим, що протиправне рішення Відповідача призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків, оскільки він відчував моральні страждання, негативні переживання, стан постійної емоційної напруги, погіршення стану здоров`я на цьому фоні, переживання стосовно реалізації права, яке встановлено на рівні Конституції України.

Проте, суд першої інстанції вважав, що в даному випадку існування зазначених обставин не може безумовно вважатися завданням особі моральної шкоди. При цьому, зібраними у справі доказами неможливо встановити причинно-наслідковий зв`язок між будь-якими моральними стражданнями Позивача та фактом прийняття Відповідачем оскаржуваного рішення.

Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині, з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу ЗСУ. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Згідно з частиною 10 статті 6 Закону № 2232-XII військовослужбовці Збройних Сил України та інших військових формувань можуть бути відряджені до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних закладів освіти для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі. Перелік посад, що заміщуються військовослужбовцями у таких державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, а також державних та комунальних закладах освіти, затверджується Президентом України.

Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, визначено Положенням про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008).

Пунктом 153 Положення № 1153/2008 передбачено, що військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період) за їх згодою можуть бути відряджені в інтересах оборони держави та її безпеки до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних закладів із залишенням на військовій службі, але зі звільненням із займаної посади з дальшим призначенням на посаду відповідно до Переліку посад, що заміщуються військовослужбовцями Збройних Сил України, інших військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення у державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, а також державних та комунальних навчальних закладах, та граничних військових звань за цими посадами, який затверджується Президентом України. Для заміщення вакантних посад у державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, державних та комунальних навчальних закладах їх керівники надсилають до Міністерства оборони України письмовий запит про основні характеристики зазначених посад та професійні, освітні і кваліфікаційні вимоги, яким повинні відповідати військовослужбовці для зайняття таких посад.

Відповідно до пункту 155 Положення № 1153/2008 за відрядженими до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних закладів військовослужбовцями та членами їх сімей зберігаються всі гарантії та пільги, передбачені законодавством для військовослужбовців. Виплата грошового забезпечення та надання інших видів забезпечення відрядженим військовослужбовцям здійснюється у порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Положення про Український центр планування використання повітряного простору України та регулювання повітряного руху, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства оборони України від 07.07.2016 № 232/348 (далі - Положення № 232/348), встановлено, що Украероцентр є структурним підрозділом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (далі - Украерорух) та входить до об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України (далі - ОЦВС).

Відповідно до пунктів 3, 4 Положення № 232/348 Украероцентр є головним оперативним підрозділом ОЦВС, повноваження та функціонування якого в межах компетенції пов`язані з безперервним цілодобовим виконанням завдань з організації використання повітряного простору та оперативного сповіщення центральних органів виконавчої влади, підприємств, установ, організацій, визначених нормативно-правовими актами та організаційно-розпорядчими документами, з питань організації використання повітряного простору (далі - ВПП), регулювання повітряного руху і функціонування підрозділів ОЦВС.

Украероцентр безпосередньо підпорядковується директору Украероруху, а з питань, пов`язаних з виконанням завдань в інтересах оборони держави та її безпеки, - начальнику Генерального штабу - Головнокомандувачу Збройних Сил України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.1999 № 1281 «Про створення об`єднаної цивільно-військової організації повітряного руху України» затверджено Положення про об`єднану військово-цивільну систему організації повітряного руху України (далі - Положення № 1281), а також погоджено пропозицію Міністерства транспорту та Міністерства оборони України про утворення у складі Державного підприємства обслуговування повітряного руху України таких структурних підрозділів, в тому числі Українського центру планування використання повітряного простору та регулювання повітряного руху України на базі майна Головного центру управління повітряним рухом Міністерства оборони та Зонального центру обслуговування повітряного руху зазначеного підприємства, що ліквідуються.

Згідно з пунктом 7 Положення № 1281 підрозділи системи комплектуються фахівцями, у тому числі військовослужбовцями Збройних Сил, відповідно до штатного розпису Державного підприємства обслуговування повітряного руху України.

Наказом Генерального штабу Збройних Сил України № 410 від 21.10.2015 року затверджено Інструкцію з керівництва діяльністю підрозділів об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України в особливий період (далі - Інструкція № 410).

Пунктом 1.3 Інструкції № 410 передбачено, що керівництво діяльністю ОЦВС в особливий період здійснюється Генеральним штабом Збройних Сил України через ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ПС ЗС України).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі в Збройних Силах України, проте з 08.12.1999 відряджений із залишенням на військовій службі у Збройних Силах України до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, керівництво яким здійснює Генеральний штаб Збройних Сил України.

Позивачем оскаржується рішення суду першої інстанції в частині наявності права Відповідача притягувати до дисциплінарної відповідальності Позивача, як військовослужбовця, якого відрядили до державного підприємства.

Колегія суддів звертає увагу, що перелік посад, що заміщуються військовослужбовцями Збройних Сил України, інших військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення у державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, а також державних та комунальних навчальних закладах, та граничних військових звань за цими посадами, затверджено Указом Президента України від 03.05.2017 № 126/2017 (далі - Перелік № 126/2017).

Переліком № 126/2017 передбачено посади для заміщення військовослужбовцями у Державному підприємстві обслуговування повітряного руху України, зокрема в Українському центрі планування використання повітряного простору України та регулювання повітряного руху.

В указі Президента України визначена позиція для відрядження, що стосувалась позивача, а саме: «Заступник директора - начальник центру (бригадний генерал) - 1» (посада, яку тимчасово заміщав Позивач); «Заступник начальника центру - начальник відділу (полковник) - 1» (посада, на яку Позивач призначався).

Пунктом 2 Положення № 232/348 встановлено, що Украероцентр є структурним підрозділом Украероруху та входить до об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України.

Відповідно до пункту 4 Положення № 232/348 Украероцентр безпосередньо підпорядковується директору Украероруху, а з питань, пов`язаних з виконанням завдань в інтересах оборони держави та її безпеки, - начальнику Генерального штабу - Головнокомандувачу Збройних Сил України.

Згідно з пунктом 8 Положення № 232/348 Украероцентр у своїй діяльності керується, зокрема, іншими нормативно-правовими актами, які регламентують діяльність в галузі авіації та використання повітряного простору України, організаційно-розпорядчими документами та цим Положенням.

Відповідно до пункту 11 Положення № 232/348 контроль та перевірка діяльності Украероцентру здійснюються за розпорядженням директора Украероруху та начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України.

Пунктом 1 розділу VI Положення № 232/348 передбачено, що керівництво Украероцентром здійснює начальник (керівник), який призначається на посаду відповідно до Переліку посад, що можуть бути заміщені військовослужбовцями Збройних Сил України, інших військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення в державних органах, установах і організаціях, та граничних військових звань за цими посадами, затвердженого Указом Президента України від 25 жовтня 2007 року № 1020 (зі змінами), та звільняється з неї наказом директора Украероруху за погодженням з начальником Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил України та Головою Державіаслужби.

Згідно з пунктом 3 розділу VI Положення № 232/348 начальник (керівник) Украероцентру безпосередньо підпорядковується директору Украероруху, з питань виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки - начальнику Генерального штабу - Головнокомандувачу Збройних Сил України.

Відповідно до пункту 154 Положення № 1153/2008 за погодженням із Міністерством оборони України керівник державного органу, підприємства, установи, організації, державного та комунального закладу освіти звільняє з посад відряджених військовослужбовців та направляє їх у розпорядження Міністерства оборони України, зокрема, у разі невиконання військовослужбовцем обов`язків за займаною посадою.

Таким чином, відрядженні військовослужбовці на час відрядження перебувають у розпорядженні директора Украероруху.

Крім того, в матеріалах справи наявний статут Державного підприємства обслуговування повітряного руху України.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 6.1, 7.1, 10.1, 10.5, 10.6 статуту Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, Украерорух є державним унітарним підприємством. Підприємство є основою об`єднаної цивільно-військової системи (далі - ОЦВС) організації повітряного руху України.

Підприємство самостійно планує свою діяльність, розробляє та затверджує організаційну структуру і штатний розпис; визначає функції, права та обов`язки філій, представництв, відділень та інших структурних і відокремлених підрозділі, затверджує положення про них.

Управління підприємством здійснюється: уповноваженим органом управління, Наглядовою радою, Директором підприємства.

Управління підприємством здійснює директор.

Директор підприємства є керівником ОЦВС.

Директор підприємства: зокрема, несе відповідальність за діяльність підприємства; у межах своїх повноважень видає накази, розпорядження, окремі доручення тощо і дає вказівки, обов`язкові до виконання для всіх працівників з питань діяльності підприємства, організовує і контролює їх виконання: організовує виробничо-господарську діяльність.

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заступник директора Украероруху - начальник Украероцентру (структурного підрозділу) безпосередньо підпорядкований директору Украероруху, який в свою чергу є керівником ОЦВС згідно Статуту Украероруху, у зв`язку з чим вказане положення поширюється і на інших посадових осіб Украероцентру, зокрема, на Позивача, з чим погоджується і колегія суддів.

Відповідно до п. 1.4 Положення щодо особливостей застосування вимог нормативно-правових актів із питань проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, відряджених до Украероруху із залишенням на військовій службі, затвердженого наказом Украероруху від 10.02.2022 № 76 (далі - Положення № 76) у своїй діяльності військовослужбовці Збройних Сил України, відряджені до Украероруху із залишенням на військовій службі керуються, зокрема організаційно-розпорядчими документами Украероруху.

Суд першої інстанції, скасовуючи оскаржуваний наказ Відповідача, виходив з того, що однією з підстав для прийняття спірного наказу є посилання на Положення № 76.

Відповідно до абз. 1 п. 12.1 Положення № 76 до військовослужбовців застосовують заохочення та стягнення, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV.

Проте, спірний наказ від 27.02.2023 № 95/о не містить жодного посилання на положення Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, що є грубим процедурним порушенням законодавства.

Враховуючи вказане, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість спірного наказу від 27.02.2023 № 95/о.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що поняття, застосовують визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, лише вказує на факт можливості застосування того чи іншого виду заохочення чи стягнення, та не є доказом того, що застосування дисциплінарного стягнення можливе лише на підставі Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Крім того, на директора Украероруху не покладено обов`язку керуватись положеннями Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у питаннях, що стосуються військовослужбовців, оскільки Украерорух не є військовою установою або військовим формуванням, а є державним комерційним підприємством.

Так, при накладенні дисциплінарного стягнення вимоги Дисциплінарного статуту були дотримані, до Позивача застосовано стягнення, визначене Дисциплінарним статутом Збройних Сил України - догана, дисциплінарне стягнення було застосовано у строк, встановлений чинним законодавством, наказ про застосування дисциплінарного стягнення був доведений до відома Позивача, на час застосування дисциплінарного стягнення Позивач не перебував у відпустці та/або на лікарняному.

Колегія суддів також звертає увагу, що згідно з п.п. 83, 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. Військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Разом з тим, в оскаржуваному наказі визначено, що Позивачем було порушено та не виконано вимоги саме внутрішніх розпорядчих документів на підприємстві Відповідача, а не порядку і правил, шо встановлені статутом Збройних Сил України.

Згідно з абз. 2 пункту 12.1 Положення № 76 у частині виконання посадових обов`язків, правил внутрішнього трудового розпорядку до військовослужбовців застосовуються заохочення та стягнення відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку головного підприємства Украероруху.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом директора Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 14 серпня 2017 року № 588/о ОСОБА_1 , начальника відділу методично-документаційного забезпечення Украероцентру, звільнено з займаної посади 13 серпня 2017 року та призначено на посаду заступника начальника центру - начальника організаційного відділу Украероцентру з 14 серпня 2017 року з наданням грошового забезпечення згідно штатного розпису.

Відповідно до п. 5.3 Положення про організаційний відділ Українського центру планування використання повітряного простору України та регулювання повітряного руху від 28.11.2017 № 2.2-04-54 (далі - Положення № 2.2-04-54) (основна посада на якій перебуває Позивач) у своїй діяльності заступник начальника центру - начальник відділу керується, зокрема, наказами Украероруху, Статутом Украерорух Правилами внутрішнього трудового розпорядку Украероруху.

Пунктом 5.5.17 Положення № 2.2-04-54 визначено, що начальник відділу - дотримується усіх вимог внутрішніх актів Украероруху.

Згідно з п. 7.3. Положення № 2.2-04-54 заступник начальника центру - начальник відділу дотримується норм і правил, встановленими внутрішніми нормативними актами (наказами, розпорядженнями, інструкціями, положеннями і т.п.).

Відповідно до п. 7.4 Положення № 2.2-04-54 заступник начальника центру - начальник відділу несе персональну відповідальність, зокрема за неналежне та несвоєчасне виконання завдань та обов`язків, покладених на нього цим Положенням, іншими організаційно-розпорядчими документами Украероруху, необґрунтованість рішень, а також невиконання розпоряджень, доручень директора Украероруху, в межах своєї компетенції та повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов до висновку, що Директор Державного підприємства обслуговування повітряного руху України був уповноваженою особою щодо прийняття спірного наказу № 95/о від 27.02.2023, з чим погоджується колегія суддів.

Щодо правомірності/протиправності накладення на Позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, колегією суддів встановлено наступне.

Як вже було зазначено раніше, з метою впорядкування адміністративних процесів, 08.02.2023 Украерорухом прийнято наказ № 5/а «Про внесення змін до Номенклатури справ Украероруху на 2023 рік, затвердженої директором 27.12.2022, введеної в дію наказом Украероруху від 30.12.2022 № 25/а». Згідно вказаного наказу було внесено зміни до Номенклатури справ Украероруху на 2023 рік, а саме виключено пункт 6-19ДСК «Журнал обліку вхідних та вихідних документів» з розділу 6 Номенклатури.

Крім того, вказаним наказом Заступника директора - начальника Украероцентра було зобов`язано забезпечити: закриття Журналу у термін до 10.02.2023; подальшу роботу та опрацювання документів із грифом «ДСК» у відповідності до Інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову таємницю, затверджені наказом Украероруху від 18.01.2019 № 33. Контроль за виконанням цього наказу покладено на Заступника директора з адміністративних питань.

09.02.2023 ОСОБА_2 як Заступник директора - начальника Украероцентра службовою запискою № 6-06/26/23 повідомив директора Украероруху, що він не буде виконувати вказаний наказ, пропонував його скасувати, оскільки цей наказ не упорядковує та не спрощує умови опрацювання кореспонденції з грифом «Для службового користування» в інтересах виконання завдань воєнного часу, а їх штучно погіршує.

10.02.2023 до Заступника директора - начальника Украероцентра зі службовою запискою № 2.1-01/25/23 звернувся Заступник директора з адміністративних питань з роз`ясненнями щодо ведення єдиного обліку кореспонденції Підприємства і з наголошенням про те, що наказ № 5/а від 08.02.2023 необхідно виконати в строк до 10.02.2023.

Згідно з наказом Украероруху від 13.02.2023 № 79/о на Позивача було тимчасово покладено обов`язки Заступника директора - начальника Украероцентру на період хвороби генерал-майора ОСОБА_2 з 13.02.2023.

13.02.2023 Украерорух прийняв наказ № 6/а «Про внесення змін до Номенклатури справ Украероруху на 2023 рік, затвердженої директором 27.12.2022, введеної в дію наказом Украероруху від 30.12.2022 № 25/а», згідно якого було внесено зміни до Номенклатури справ Украероруху на 2023 рік, а саме включено до розділу 6 пункт 6-19 ДСК «Журнал обліку вхідних документів ДСК». Заступника директора-начальника Украероцентру було зобов`язано забезпечити ведення Журналу обліку вхідних документів ДСК у відповідності до Інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову таємницю, затверджені наказом Украероруху від 18.01.2019 № 33. Контроль за виконанням цього наказу покладено на Заступника директора з адміністративних питань.

Того ж дня, Украерорух прийнято наказ № 7/а «Про втрату чинності журналу реєстрації», згідно якого Журнал обліку вхідних та вихідних документів Украероцентру з номенклатурним номером 6-19ДСК втратив чинність. Заступника директора - начальника Украероцентру було зобов`язано забезпечити отримання Журналу обліку вхідних документів з номенклатурним номером 6-19ДСК для подальшого опрацювання документів з грифом ДСК в Украероцентрі. Контроль за виконанням цього наказу було покладено на Заступника директора - начальника Украероцентру та Заступника директора з адміністративних питань.

Фактично відбулась заміна Журналів з метою оптимізації процесів діяльності Підприємства.

Позивачем в апеляційній скарзі зазначено, що тимчасово покладені обов`язки Начальника Украероцентра були покладені на нього лише з 13.02.2023, а строки реалізації вимог наказу Украероруху № 5/а становили до 10.02.2023. Таким чином, наказ Украероруху від 08.02.2023 № 5/а взагалі не стосується і не може стосуватися Позивача.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що наказом Украероруху від 08.02.2023 № 5/а Заступника директора - начальника Украероцентра було зобов`язано забезпечити, крім закриття Журналу у термін до 10.02.2023, також і подальшу роботу та опрацювання документів із грифом «ДСК» у відповідності до Інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову таємницю, затверджені наказом Украероруху від 18.01.2019 № 33. Контроль за виконанням цього наказу покладено на Заступника директора з адміністративних питань.

Таким чином, виконання наказів Украероруху зі сторони Заступника директора - начальника Украероцентру - не відбулось, як ОСОБА_2 (в частині закриття Журналу у термін до 10.02.2023), так і Позивачем (в іншій частині наказу від 08.02.2023 № 5/а), який з 13.02.2023 тимчасово виконував обов`язки Заступника директора - начальника Украероцентру.

У зв`язку з вищевикладеним, 13.02.2023 Заступник директора з адміністративних питань звернувся зі службовою запискою № 2.1-01/27/23 до Заступника директора - начальника Украероцентру з проханням надати пояснення стосовно причин невиконання наказів директора Украероруху № 5/а від 08.02.2023 та № 6/а від 13.02.2023.

15.02.2023 Заступник директора з адміністративних питань звернувся службовою запискою № 2.1-01/29/23 до директора Украероруху з повідомленням про те, що станом на 15.02.2023 накази не виконані та з пропозицією щодо розгляду питання про застосування до винних осіб дисциплінарних стягнень.

17.02.2023 Позивач, перебуваючи у статусі тимчасово виконуючого обов`язки Заступника директора-начальника Украероцентру службовою запискою № 6-06/30/23 стосовно службової записки № 2.1-01/29/23 від 15.02.2023 та притягнення до дисциплінарної відповідальності за невиконання наказів директора надав пояснення та повідомив директора Украероруху, що не згоден із наказами директора і не буде їх виконувати.

21.02.2023 на Підприємстві було складено акт «Про відсутність Журналу обліку вхідних та вихідних документів Украероцентру з номенклатурним номером 6-19ДСК» про те, що з 10.02.2023 і станом на 21.02.2023 до Відділу документообігу не передано Украероцентром на архівне зберігання Журнал обліку вхідних та вихідних документів Украероцентру з номенклатурним номером 6-19ДСК , який втратив чинність відповідно до наказу Украероруху № 7/а від 13.02.2023.

Того ж дня, на Підприємстві було складено також акт «Про неотримання Журналу обліку вхідних документів ДСК Украероцентру з номенклатурним номером 6-19ДСК» про те, що з 13.02.2023 і станом на 21.02.2023 Украероцентром не отримано Журнал обліку вхідних документів ДСК Украероцентру з номенклатурним номером 6-19ДСК, що підготовлений для здійснення реєстрації вхідної кореспонденції з грифом «Для службового користування» в Украероцентрі.

Відтак, беручи до уваги встановлені за результатами дослідження наявних у матеріалах даної адміністративної справи доказів, колегія суддів дійшла висновку, що директор Украероруху, притягуючи до Позивача до дисциплінарної відповідальності, діяв на підставі та в межах вимог чинного законодавства.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову в частині визнання протиправним та скасування наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 27.02.2023 № 95/о про застосування дисциплінарного стягнення відносно ОСОБА_1 , Заступника начальника центру начальника організаційного відділу Украероцентру, у виді догани за порушення трудової дисципліни.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 , Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух), викладені в апеляційних скаргах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга Відповідача підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню в частині задоволення позовних вимог з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову у вказаній частині, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 27.02.2023 № 95/о про застосування дисциплінарного стягнення відносно ОСОБА_1 , Заступника начальника центру начальника організаційного відділу Украероцентру, у виді догани за порушення трудової дисципліни та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог у вказаній частині - відмовити.

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Н.П. Бужак

Я.М. Собків