Справа № 826/9888/18
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. ПолтаваСправа № 826/9888/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Петрової Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Головного управління ДФС у Київській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 12.04.2018 №49655-5602-1008 та №49654-5602-1008.

Позовні вимоги позивач мотивував тим, що земельні ділянки загальною площею 71,672 га, щодо яких контролюючим органом було проведено нарахування позивачу земельного податку з фізичних осіб, відносяться до земель житлової та громадської забудови, а не до сільськогосподарських земель. Як наслідок, контролюючим органом під час здійснення розрахунку земельного податку було безпідставно застосовано ставку 5% (1598,51 грн/га) від середньої нормативно грошової оцінки землі сільськогосподарського призначення (рілля) по Київській області, при тому, що земельні ділянки, по яким проводилися нарахування мають цільове призначення (використання) - "02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд". Крім того, податковий орган при розрахунку спірного податку помилково застосував розмір середньої нормативно грошової оцінки землі сільськогосподарського призначення (ріллі) по Київській області, що оприлюднена на офіційному сайті Держгеокадастру у сумі 31970,15 грн, оскільки вказаний розмір встановлювався на 2017 рік, а на 2018 рік був встановлений менший розмір - 26194,09 грн/га, що додатково свідчить про неправильність визначення суми податку у винесених податкових повідомлення-рішеннях. Поряд з цим, податковий орган неправомірно здійснив нарахування позивачу земельного податку за земельні ділянки з кадастровими номерами :00:001:0055 площею 4,610 га та :00:003:0037 площею 6,612 га, оскільки право власності позивача на такі земельні ділянки припинилося 01.06.2017 та 17.04.2018 відповідно.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.07.2018 прийнято позову заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

02.10.2018 до суду від ГУ ДФС у Київській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що наведені у позовній заяві доводи позивача є законодавчо необґрунтованими та доказово не підтвердженими, спростовуються фактичними обставинами справи та положеннями ПК України /а.с. 30-32/.

У відповіді на відзив на позовну заяву, що надійшла до суду 10.10.2018, позивач наполягав на обґрунтованості та необхідності задоволення його позовних вимог /а.с. 41/.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.07.2022 допустив процесуальне правонаступництво відповідача у справі, замінивши Головне управління ДФС у Київській області на Головне управління ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ ВП 44096797).

Законом України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 № 2825-IX (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 3863-IX від 16.07.2024) постановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва, утворити Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві; територіальна юрисдикція Київського міського окружного адміністративного суду поширюється на місто Київ.

За правилами пункту 10 Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України 16.09.2024 № 399, розподіл судових справ, які не розглянуті ОАСК та передані до КОАС, але не розподілені між суддями, передаються на розгляд та вирішення судам (крім судових справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України) шляхом їх автоматичного розподілу між цими судами з урахуванням навантаження за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ.

Справа №826/9888/18 надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду від Окружного адміністративного суду м. Києва для розгляду 25.02.2025, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі та за результатами автоматизованого розподілу справи між суддями передана до провадження судді Петрової Л.М.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 справа прийнята до розгляду.

Від представника Головного управління ДПС у Київській області до суду через систему "Електронний суд" надійшов відзив, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, свою позицію мотивував тим, що згідно з даними ІС "Податковий блок" за громадянином ОСОБА_1 рахуються земельні ділянки площею 4,502 га з цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами сільської ради та загальною площею 67,17 га з цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами Червонослобідської сільської ради. 30.01.2015 Червонослобідською сільською радою прийнято рішення №222-40-VІ "Про встановлення плати за землю на території Червонослобідської сільської ради", згідно пункту 4.2 якого ставка податку на земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких не проведено, встановлюється у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки площі ріллі по Київській області на 2018 рік. Згідно з інформацією офіційного веб-сайту Держгеокадастру нормативна грошова оцінка ріллі та перелогів станом на 01.01.2017 по Київській області становить 31970,15 грн за 1 га. Саме зазначена нормативна грошова оцінка слугувала для обчислення податку на землю щодо спірних податкових повідомлень-рішень. Таким чином, ГУ ДФС у Київській області мало всі законодавчо визначені повноваження та підстави для винесення відносно позивача спірних податкових повідомлень-рішень. Всі дії відповідача здійснені в межах чинного законодавства, у порядку та у спосіб, ним передбачений /а.с. 109-111/.

Також у відзиві на позовну заяву представником Головного управління ДПС у Київській області заявлено клопотання про заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, в якій він просить розглядати справу за правилами загального позовного провадження за участі представника відповідачів.

Ухвалою суду від 17.03.2025 клопотання представника Головного управління ДПС у Київській області про заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження залишено без задоволення.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 /а.с. 25-27/.

За позивачем зареєстровано право власності на наступні земельні ділянки:

- згідно Державного акту на право власності на земельні ділянку серії ЯА №414225 від 13.04.2007 площею 48,268 га, яка розташована у межах Червонослобідської сільської ради, із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер :00:001:0054 /а.с. 14/;

- згідно Державного акту на право власності на земельні ділянку серії ЯА №414226 від 13.04.2007 площею 6,612 га, яка розташована у межах Червонослобідської сільської ради, із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер :00:003:0037 /а.с. 15/;

- згідно Державного акту на право власності на земельні ділянку серії ЯА №414227 від 13.04.2007 площею 1,340 га, яка розташована у межах Червонослобідської сільської ради, із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер :00:004:0030 /а.с. 16/;

- згідно Державного акту на право власності на земельні ділянку серії ЯА №414228 від 13.04.2007 площею 3,570 га, яка розташована у межах Червонослобідської сільської ради, із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер :00:004:0032 /а.с. 17/;

- згідно Державного акту на право власності на земельні ділянку серії ЯА №414229 від 13.04.2007 площею 4,610 га, яка розташована у межах Червонослобідської сільської ради, із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер :00:001:0055 /а.с. 18/;

- згідно Державного акту на право власності на земельні ділянку серії ЯА №414230 від 13.04.2007 площею 2,77 га, яка розташована у межах Червонослобідської сільської ради, із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер :00:004:0031 /а.с. 19/;

- згідно Державного акту на право власності на земельні ділянку серії ЯА №414065 від 13.04.2007 площею 4,502 га, яка розташована у межах Макарівської селищної ради, із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер :00:010:0012 /а.с. 20/.

У подальшому, припинилося право власності позивача на земельні ділянки:

- кадастровий номер :00:001:0055 площею 4,610 га, яка 01.06.2017 реалізована позивачем на користь ТОВ "Фінансова компанія "Базель-Фінанс", про що свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.06.2018 №128733918 /а.с. 21/;

- кадастровий номер :00:003:0037 площею 6,612 га, яка 17.04.2018 реалізована позивачем на користь ТОВ "Європейський газовий банк", про що свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.06.2018 №128736653 /а.с. 22/.

12.04.2018 Головним управлінням ДФС у Київській області відносно позивача прийняті податкові повідомлення-рішення:

- №49654-5602-1008, яким визначено суму зобов`язання за платежем "Земельний податок з фізичних осіб", податковий період 2018 рік, у сумі 7196,49 грн;

- №49655-5602-1008, яким визначено суму зобов`язання за платежем "Земельний податок з фізичних осіб", податковий період 2018 рік, у сумі 107371,92 грн.

Позивач, не погоджуючись з прийнятими відносно нього податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся до суду з цим позовом.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 206 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Підпунктом 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) зазначено, що земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).

Згідно з підпунктом 269.1.1 пункту 269.1 статті 269 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв).

Статтею 270 ПК України визначено, що об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, та земельні частки (паї), які перебувають у власності.

При цьому положеннями пункту 271.1 ст. 271 ПК України визначено, що базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до пункту 286.1 статті 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Дані державного земельного кадастру - сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону (підпункт 14.1.42 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до пунктів 1 та 3 статті 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Місцеві органи виконавчої влади, підприємства, установи та організації, а також громадяни несуть встановлену законом відповідальність перед органами місцевого самоврядування за заподіяну місцевому самоврядуванню шкоду їх діями або бездіяльністю, а також у результаті невиконання рішень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийнятих у межах наданих їм повноважень.

Пунктом 12.3 статті 12 ПК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території (абзац 1 пункту 284.1 статті 284 ПК України).

Згідно пункту 274.1 статті 274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Відповідно до пункту 277.1 статті 277 ПК України ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, встановлюється у розмірі не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

Як слідує з матеріалів справи, рішенням шостого скликання Червонослобідської сільської ради Макарівського району Київської області від 30.01.2015 №222-40-VІ "Про встановлення земельного податку на території Червонослобідської сільської ради", зокрема, встановлено з 01.01.2015 на території Червонослобідської сільської ради земельний податок та затверджено Положення про встановлення плати за землю на території Червонослобідської сільської ради (додаток №1) /а.с. 33/.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548 "Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель", який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель.

Назва земель за кодом КВЦПЗ 01.03 - для ведення особистого селянського господарства.

Назва земель за кодом КВЦПЗ 02.01. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

У позовній заяві в якості підстави для скасування спірних податкових повідомлень-рішень позивач зазначає те, що зареєстровані за ним на праві приватної власності земельні ділянки з кадастровими номерами :00:001:0054, :00:003:0037, :00:004:0030, :00:004:0032, :00:001:0055, :00:004:0031, :00:010:0012 мали цільове призначення 02.01. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), в той час як при розрахунку зобов`язань земельного податку з фізичних осіб контролюючий орган використав ставку податку (тариф) як для земель з цільовим призначенням 01.03. - для ведення особистого селянського господарства.

З цього приводу суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до пунктів 4.1 та 4.2 Положення про встановлення плати за землю на території Червонослобідської сільської ради (Додаток №1 до рішення сільської ради від 30.01.2015 №222-40-VІ) ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено:

податок за земельні ділянки для сільськогосподарських угідь, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки;

податок за земельні ділянки призначені для будівництва та обслуговування житлових будівель і споруд встановлюється у розмірі 0,05 відсотка від їх нормативної грошової оцінки;

податок за інші земельні ділянки встановлюється у розмірі 1,0 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких не проведено встановлюється у розмірі 5 відсотків від нормативної грошової оцінки площі ріллі по області /а.с. 34-36/.

У матеріалах справи відсутні докази проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок з кадастровими номерами :00:001:0054, :00:003:0037, :00:004:0030, :00:004:0032, :00:001:0055, :00:004:0031, :00:010:0012.

Таким чином, ставка податку за вищевказані земельні ділянки, як такі, відносно яких нормативну грошову оцінку не проведено, незалежно від виду цільового призначення встановлена у розмірі 5 відсотків від нормативної грошової оцінки площі ріллі по області.

Як наслідок, розбіжності у зазначенні виду цільового призначення земельних ділянок жодним чином не вплинули на правильність розрахунку контролюючим органом спірних зобов`язань земельного податку з фізичних осіб.

Поряд з цим, у позовній заяві позивач вказує як на підставу для скасування спірних податкових повідомлень-рішень на те, що станом на 01.01.2018 розмір нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим та по областям становив 26194,09 грн, в той час як при розрахунку зобов`язань земельного податку з фізичних осіб контролюючий орган використав розмір нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим та по областям станом на 01.01.2017 в сумі 31970,15 грн.

З цього приводу суд вважає за доцільне зазначити, що згідно з розрахунками до спірних податкових повідомлень-рішень для визначення розміру зобов`язань земельного податку з фізичних осіб позивача контролюючий орган використав тариф 1598,51 грн за 1 га, що становить 5% від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим та по областям станом на 01.01.2017 в сумі 31970,15 грн.

Разом з тим, відповідно до Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23.05.2017 №262 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим та по областям станом на 01.01.2018 визначена у розмірі 26194,09 грн.

Таким чином, контролюючим органом мав застосовуватися тариф для розрахунку земельного податку з фізичних осіб для позивача у сумі 1309,71 грн (5% від 26194,09 грн).

Вищевказане, на переконання суду, вплинуло на правильність розрахунку контролюючим органом спірних зобов`язань земельного податку з фізичних осіб та фактично призвело до того, що такі зобов`язання були визначені у завищеному розмірі.

Крім того, суд також враховує ту обставину, що 01.06.2017 припинилося право власності позивача на земельну ділянку кадастровий номер :00:001:0055 площею 4,610 га у зв`язку із її реалізацією позивачем на користь ТОВ "Фінансова компанія "Базель-Фінанс", про що свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.06.2018 №128733918 /а.с. 21/.

Також 17.04.2018 припинилося право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :00:003:0037 площею 6,612 га у зв`язку із її реалізацією позивачем на користь ТОВ "Європейський газовий банк", про що свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.06.2018 №128736653 /а.с. 22/.

Суд зауважує, що згідно зі статтею 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Як визначено статтею 126 ЗК України право власності та користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

При цьому, відповідно до пункту 287.1 статті 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Таким чином у розумінні вказаних положень платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.

Аналогічне зазначено у постанові Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №804/7797/16.

Відповідно до пункту 286.5 статті 286 ПК України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника - юридичної або фізичної особи до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності.

Разом з тим, приймаючи спірні податкові повідомлення-рішення, якими визначено позивачу земельний податок з фізичних осіб за 2018 рік, контролюючий орган взагалі не врахував того, що 01.06.2017 припинилося право власності позивача на земельну ділянку кадастровий номер :00:001:0055 площею 4,610 га, а 17.04.2018 припинилося право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :00:003:0037 площею 6,612 га.

Враховуючи вищевикладене вище, суд, оцінивши повноту, характер, об`єктивність та юридичне значення конкретних фактичних обставин справи, вважає, що відповідач при винесені оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяв на не підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають визнанню протиправними та скасуванню, а позовні вимоги позивача - задоволенню повністю.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1145,69 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Зважаючи на ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1145,69 грн належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Київській області (вул. Святослава Хороброго, 5-А, м. Київ, Київська область, 03151, ідентифікаційний код ВП 44096797) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 12.04.2018 №49654-5602-1008 та №49655-5602-1008.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1145,69 грн (одна тисяча сто сорок п`ять гривень шістдесят дев`ять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М. Петрова