Справа № 400/12183/24
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2025 р. № 400/12183/24
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання, відповідно до процедури, передбаченої ст.263 КАС України, адміністративну справу,

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008,
провизнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: 1) визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській від 02.12.2024 у видачі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за формою згідно з додатком 1 та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели кваліфікацію посад державної служби, має не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців і яка на дату виходу на пенсію не перебуває на державній службі за формою згідно з додатком 3 до Постанови №622 від 14.09.2016 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб"; 2) зобов`язати Головне управління ПФУ в Миколаївській області зарахувати до стажу державної служби періоди роботи в митних органах з 03.02.1993 по 05.08.1996, з 06.08.1996 по 31.03.1997, з 01.04.1997 по 07.05.2002, з 10.05.2002 по 07.06.2013 та видати довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за формою згідно з додатком 1 та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели кваліфікацію посад державної служби, має не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців і яка на дату виходу на пенсію не перебуває на державній службі за формою згідно з додатком 3 до Постанови № 622 від 14.09.2016 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб".

В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка вказує на те, що перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Миколаївській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". У період з 03.02.1993 по 05.08.1996, з 06.08.1996 по 31.03.1997, з 01.04.1997 по 07.05.2002, з 10.05.2002 по 07.06.2013 працювала на різних посадах в митних органах. З 21.07.2014 по 28.11.2014, з 06.03.2018 по 08.11.2024 працювала на різних посадах в органах Пенсійного фонду України. Після звільнення з державної служби, 19.11.2024 позивачка звернулась до Головного управління ПФУ в Миколаївській області із заявою про видачу довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, на що листом від 02.12.2024 №1400-0503-8/94470 їй було відмовлено на підставі того, що станом на 01.06.2016 вона не обіймала посади державної служби та відсутній стаж на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців.

Відповідач - Головне управління ПФУ в Миколаївській області, позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. В письмовому відзиві вказав на те, що оскільки позивач не має право на призначення пенсії відповідно до п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" №889, у Головного управління відсутні підстави для видачі довідок про складові заробітної плати для державного службовця за формою згідно Додатків 1 та 2 до Порядку №622. Щодо зарахування до стажу державної служби періоди роботи позивачки у митних органах, то ці вимоги є передчасними, оскільки позивачка до Пенсійного органу не зверталась з відповідною заявою.

Суд розглянув справу 19.06.2025 за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (письмово провадження), відповідно до вимог ст.263 КАС України.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Миколаївській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

19.11.2024 ОСОБА_1 звернулась до ПФУ із заявою про видачу довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за формою згідно з додатком 1 та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели кваліфікацію посад державної служби, має не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців і яка на дату виходу на пенсію не перебуває на державній службі за формою згідно з додатком 3 до Постанови №622 від 14.09.2016 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб".

Листом від 02.12.2024 Головне управління ПФУ в Миколаївській області повідомило позивачку про відсутність підстав для видачі довідок, спираючись на відсутність відповідного стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України " Про державну службу" та актами КМУ.

Не погоджуючись з цим, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Відповідно до частини першої 10 Закону № 1058-IV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до Закону України "Про Державну службу" № 889-VIII та постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб", пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону № 1058-IV.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

10.12.2015 Верховна Рада України прийняла Закон України "Про державну службу" № 889-VIII, який набрав чинності з 01.05.2016.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII втратив чинність Закон № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пункт 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII визначає, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частина перша статті 25 Закону № 3723-XII визначала, що основними критеріями класифікації посад державних службовців є організаційно-правовий рівень органу, який приймає їх на роботу, обсяг і характер компетенції на конкретній посаді, роль і місце посади в структурі державного органу.

Відповідно до статті першої Закону № 3723-XII, який був чинним протягом тривалих періодів роботи позивача на відповідних посадах в органах податкової служби, державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Згідно зі статтею 569 Митного Кодексу України, працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями. Посадові особи, які вперше прийняті на службу до митних органів і раніше не перебували на державній службі, складають Присягу державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу". Відносини, що виникають у зв`язку з прийняттям на державну службу до митних органів, проходженням та припиненням державної служби в митних органах, визначаються законодавством про державну службу, крім особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 573 Митного Кодексу встановлено, що посадовим особам митних органів присвоюються такі спеціальні звання:

1) дійсний державний радник митної служби;

2) державний радник митної служби I рангу;

3) державний радник митної служби II рангу;

4) державний радник митної служби III рангу;

5) радник митної служби I рангу;

6) радник митної служби II рангу;

7) радник митної служби III рангу;

8) інспектор митної служби I рангу;

9) інспектор митної служби II рангу;

10) інспектор митної служби III рангу;

11) інспектор митної служби IV рангу;

12) молодший інспектор митної служби.

Положення про спеціальні звання посадових осіб митних органів, порядок присвоєння цих звань та їх співвідношення з рангами державних службовців, а також розміри надбавок до посадового окладу за спеціальні звання затверджуються Кабінетом Міністрів України.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що посадові особи державної митної служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання та які обіймають посади в державних органах для виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері митної політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, - дійсно перебувають на державній службі та є державними службовцями.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 306 "Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями" (далі - Постанова № 306) затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1-10.

Вищенаведені норми підтверджують, що посадові особи контролюючих органів, в цьому випадку - митного органу, віднесені до державних службовців з певними особливостями, тобто з присвоєнням спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців.

Тобто спеціальні звання посадових осіб органів державної митної служби прирівнюються до рангів державного службовця, визначених Постановою № 306.

Додатком 13 до Постанови № 306 передбачено, що спеціальне звання "Інспектор митної служби I рангу" прирівнюється до 7 рангу державного службовця, "Інспектор митної служби ІІІ рангу"- до 9 рангу.

Отже, посадові особи державної митної служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в митних органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

У постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 465/7218/16-а та від 13.12.2018 у справі № 539/1855/17 зазначено, що доводи органу Пенсійного фонду про те, що позивач не має права на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку з тим, що йому присвоєно спеціальне звання як посадовій особі контролюючого органу, а тому його посада не відноситься до категорії посад державної служби, є безпідставними та повністю спростовуються положеннями статті 344 Податкового кодексу України та Порядку № 283.

Згідно записів у трудовій книжки НОМЕР_1 , позивачка у період з 03.02.1993 по 07.05.2002 та з 10.05.2002 по 07.06.2013 працювала на різних посадах та різних територіальних органах митної служби, їй були присвоєні ранги інспектора митної служби, 20.02.2006- І ранг, 06.11.2006 - ІІІ ранг.

Таким чином, відповідач під час розгляду заяви позивачки безпідставно виходив з того, що у неї відсутній необхідний стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і станом на 01.05.2016 позивачка не обіймала посаду державної служби, вважаючи, що основним критерієм зарахування того чи іншого періоду роботи особи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії державного службовця, є встановлення за займаною посадою відповідного рангу.

З урахуванням наведених вище висновків, період роботи позивачки в митних органах з 03.02.1993 по 05.08.1996, з 06.08.1996 по 31.03.1997, з 01.04.1997 по 07.05.2002, з 10.05.2002 по 07.06.2013 зараховується до стажу державної служби для призначення пенсії за Законом України «Про державну службу».

Таким чином, позивачка має стаж роботи на посадах, які відносяться до посад державної служби більше 20 років, що надає їй право на звернення за призначенням пенсії державного службовця, а тому відмова відповідача з посиланням на відсутність підстав для видачі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії є безпідставною.

В цій частині позов підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимов в частині зобов`язання відповідача зарахувати до стажу державної служби наведені вище періоди роботи позивачки у митний службі, то суд погоджується з доводами відповідача про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

В даному випадку відносини щодо відмови у видачі довідок про складові заробітної плати виникли у зв`язку зі звільненням позивачки з органів Пенсійного фонду та правом на отримання довідок за останнім місцем проходження державної служби. Відповідач, відмовляючи у видачі довідок про складові заробітної плати, діяв як роботодавець, а не уповноважений орган загальнообов`язкового державного пенсійного забезпечення. До Пенсійного фонду як уповноваженого органу загальнообов`язкового державного пенсійного забезпечення позивачка з питанням про зарахування стажу державного службовця не зверталась, відмову не отримувала. Тому, суд розглядає цей позов, в межах підстав наявності або відсутності підстав для видачі довідок за останнім місцем служби. Оскільки питання щодо зарахування стажу роботи позивачки до стажу державної служби не було предметом звернення позивачки до Пенсійного фонду та не входять до повноважень Головного управління ПФУ в Миколаївській області в межах відносин, що виникли у зв`язку з проходженням позивачкою державної служби, у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача зарахувати період роботи в митних органах до стажу державної служби позивача.Суд звертає увагу, що відмова у позові в цій частині, обумовлена виключно передчасністю цих вимог, оскільки позивачка до відповідача ще не зверталася з приводу призначення пенсії.

Позов задовольнити частково.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги повністю, суд використовуючи повноваження передбачені ч.2 ст.9 КАС України, самостійно визначає формулювання резолютивної частини судового рішення, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.

Сума сплаченого позивачкою судового збору в розмірі 847,84 грн підлягає відшкодуванню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань пропорційно частині задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 257-262, 263 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,549) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській у видачі довідки ОСОБА_1 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за формою згідно з додатком 1 та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели кваліфікацію посад державної служби, має не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців і яка на дату виходу на пенсію не перебуває на державній службі за формою згідно з додатком 3 до Постанови №622 від 14.09.2016 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб".

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області видати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за формою згідно з додатком 1 та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели кваліфікацію посад державної служби, має не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців і яка на дату виходу на пенсію не перебуває на державній службі за формою згідно з додатком 3 до Постанови №622 від 14.09.2016 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" та видати довідку про складові заробітної плати для призначення, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за формою згідно з додатком 1 та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели кваліфікацію посад державної служби, має не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців і яка на дату виходу на пенсію не перебуває на державній службі за формою згідно з додатком 3 до Постанови №622 від 14.09.2016 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб".

4. В задоволенні позову ОСОБА_1 в частині позовних вимог щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до стажу державної служби періоди роботи в митних органах з 03.02.1993 по 05.08.1996, з 06.08.1996 по 31.03.1997, з 01.04.1997 по 07.05.2002, з 10.05.2002 по 07.06.2013, відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,549) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 847,84 (вісімсот сорок сім грн вісімдесят чотири коп) гривень.

6. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 19.06.2025