Справа № 300/5314/24
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" червня 2025 р. справа № 300/5314/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Шумея М.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 в ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) щодо мобілізації ОСОБА_1 ;
- скасувати рішення, прийняте ІНФОРМАЦІЯ_5 в ІНФОРМАЦІЯ_6 ) відносно ОСОБА_1 про мобілізацію та направлення до військової частини НОМЕР_1 .
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 задоволити рапорт ОСОБА_1 , звільнити ОСОБА_1 з військової служби на підставі порушення вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" в частині мобілізації його до досягнення 25-річного віку та як такого, що в подальшому незаконно переведений в статус військовослужбовця.
Позовні вимоги мотивовані протиправними діями ІНФОРМАЦІЯ_1 в ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) щодо мобілізації ОСОБА_1 .
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.07.2024 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження. 18.07.2024 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи.
24.07.2024 року на адресу суду від військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує проти позову з підстав викладених у відзиві. Просить відмовити у задоволенні позову.
06.08.2024 року на адресу суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 в ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує проти позову з підстав викладених у відзиві. Просить відмовити у задоволенні позову.
06.08.2024 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.08.2024 року, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено частково. Вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони командуванню військової частини НОМЕР_1 відряджати чи приймати рішення про переведення ОСОБА_1 до інших військових частин, на час розгляду адміністративної справи № 300/5314/24.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази, зазначає наступне.
ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 .
Згідно даних військового квитка позивача серії НОМЕР_2 від 30.04.2024 десятого червня 2019 року медичною комісією при Івано-Франківському МВК позивача визнано непридатним у мирний час та обмежено придатним у воєнний час
за гр. 2 ст. 516 Розкладу хвороб.
В позивача наявне тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 25.04.2019, де зазначено, що позивач зарахований у запас, та що я взятий на облік 10.04.2019.
30.04.2024 позивача мобілізовано ІНФОРМАЦІЯ_5 в ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ). По факту затримання, доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач звертався на гарячу лінію відділення поліції №3 (м. Галич) Івано-Франківського ГУНП в області.
Згідно відповіді від 30.04.2024, контастатовано безпосередній факт затримання позивача та повідомлено, що проводиться перевірка. Жодних інших дій поліцією не вжито. В процесі мобілізації, проходження ВЛК позивач неодноразово повідомляв, що позивачу немає 27 (на той час мобілізаційний вік становив 25 років), що позивач не бажає добровільно бути мобілізованим, підписувати контракт на військову службу тощо, однак усі його звернення, заперечення були проігноровані.
Першого травня 2024 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 №121 позивача призначено на посаду курсанта начального взводу, вважати таким, що прийняв посаду та приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Військово-облікова спеціальність (ВОС)- 100.
Таким чином, позивач вважає, що отримав статус військовослужбовця незаконно, на підставах, що суперечать нормам чинного законодавства України, яким регламентовано, зокрема ч. 5 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме: «Не підлягають призову на військову службу під час мобілізації до досягнення 25-річного віку військовозобов`язані, які пройшли базову загальновійськову підготовку відповідно до статті 10-1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" чи базову військову службу. Такі особи у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їх згодою».
Зважаючи на викладене, позивач вважає, що має право бути звільненим з військової служби.
09.05.2024 позивач звертався з рапортом до командира частини з проханням пояснити йому підстави перебування на службі, оскільки позивачу лише 22 роки. Цей рапорт прийнято та зареєстровано 10.05.2024 за №8903, однак жодної відповіді позивач не отримав.
29.05.2024 позивач знову звернувся до військової частини НОМЕР_1 з рапортом про звільнення зі служби, оскільки він не досягнув 25 років.
Згідно відповіді від 03.06.2024 №5104/2 вказано, що позивач прибув у частину НОМЕР_1 згідно списків військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_8 , направлених в розпорядження командира військової частини. Також у відповіді зазначено, що видаючи наказ про зарахування позивача до списків особового складу, військова частина НОМЕР_1 виходила з того, що направляючи йогодо військової частини, районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснив усі заходи, спрямовані на встановлення підстав, що звільняють від призову на військову службу.
Командир в/ч НОМЕР_1 посилається у відповіді на те, що ч.4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» містить вичерпний перелік підстав для звільнення з військової служби, та стверджує, що жодних підстав, що надавали б мені право на звільнення з військової служби у цьому переліку немає.
Командиром військової частини НОМЕР_1 відмовлено позивачу у задоволенні рапорту про звільнення з військової служби.
Представником позивача було скеровано запит до начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 із проханням надати інформацію про підстави мобілізації позивача, оскільки він не досягнув 25 річного віку. Листом № 6/1010 від 10.06.2024 представника позивача повідомлено, що « ОСОБА_1 не проходить військову службу, не числиться в списку особового складу ІНФОРМАЦІЯ_9 , відповідно- розгляд його рапорту не входить до його повноважень.
Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Статтею 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі також - Закон №2232-XII, в редакції, станом на час спірних правовідносин) визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 2 статті 2 Закону України №2232-ХІІ передбачено, що проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом.
Згідно з частиною 6 статті 2 цього Закону №2232-XII одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022 (затвердженим Законом України від 24.02.2022 за №2102-ІХ), у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і наразі також триває.
За змістом частини 9 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Згідно пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", в редакції, станом на дату звільнення позивача від призову на строкову військову службу, взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України, які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від призову на строкову військову службу.
За змістом частини 1 статті 18 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", в редакції, станом на дату звільнення позивача від призову на строкову військову службу, від призову на строкову військову службу в мирний час звільняються громадяни України, які визнані за станом здоров`я непридатними до військової служби в мирний час.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України, які відповідно достатті 18цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби.
За змістом частини 1 статті 18 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від проходження базової військової служби звільняються призовники, які визнані за станом здоров`я непридатними до військової служби.
Згідно з положеннями статті 27 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.
Запас військовозобов`язаних поділяється на першу і другу категорії.
До запасу першої категорії належать військовозобов`язані, які проходили військову службу та здобули під час її проходження військово-облікову спеціальність. До запасу другої категорії належать військовозобов`язані, які не здобули військово-облікової спеціальності під час проходження військової служби або не проходили військової служби.
Військовозобов`язані, зараховані до запасу другої категорії, у разі здобуття під час перебування в запасі або служби у військовому резерві військово-облікової спеціальності переводяться до запасу першої категорії.
Відповідно до частини 1 статті 39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Отже, на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.
Як встановлено з матеріалів справи, під час уточнення облікових даних встановлено, що ОСОБА_1 являється військовозобов`язаним та комісією з питань прописки Івано-Франківського МВК зарахований в запас 04.02.2019 по ст. 626 гр. І наказу МОУ №402-2008 та визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час.
Вказане підтверджується копією тимчасового посвідченім військовозобов`язаного № НОМЕР_4 від 25.06.2019.
На момент призову по мобілізації ОСОБА_1 перебував у статусі
військовозобов`язаного, який набув до 25-річного про що вказано у тимчасовому посвідчені
військовозобов`язаного № НОМЕР_4 від 25.06.2019 та підстав на отримання відстрочки від
призову по мобілізації визначених у ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і
мобілізацію» не мав та був визнаний придатним до військової служби.
Таким чином,позивач станом на період призову під час мобілізації мав статус військовозобов`язаного, визнаного непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час.
Отже, позивач підлягав призову на військову службу відповідно до ст. 39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Згідно з вимогами Закону №2232-XII на військову службу можуть бути призвані громадяни віком від 18 років та громадяни, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі, тобто до 60 років (статті 20, 22 цього Закону), однак призов здійснюється за різних підстав для різних категорій осіб по військовому обов`язку.
Указом Президента України Про № 1153/2008 від № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (надалі також -Положення № 1153/2008, в редакції, станом на час спірних правовідносин).
Підпунктом 1 пункту 252 Положення № 1153/2008 передбачено, що у разі оголошення мобілізації і настання особливого періоду проводиться призов на військову службу військовозобов`язаних і резервістів, за винятком осіб, зазначених устатті 23 Закону № 3543-XII, а також прийом громадян на військову службу за контрактом.
Так,статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, зокрема, відповідно до відповідно до частини 5статті 23 Закону № 3543-XIIне підлягають призову на військову службу під час мобілізації до досягнення 25-річного віку військовозобов`язані, які пройшли базову загальновійськову підготовку відповідно до статті 10-1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" чи базову військову службу. Такі особи у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їх згодою.
Отже, для застосування положень частини 5 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» необхідна наявність одночасно двох умов:
- військовозобов`язаний повинен пройти базову загальновійськову підготовку відповідно до статті 10-1Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" чи базову військову службу;
- мати вік до 25 років.
Відповідно до статті 10-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» базова загальновійськова підготовка проводиться з метою здобуття громадянами України військово-облікової спеціальності, навичок і умінь, необхідних для виконання конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.
Базова загальновійськова підготовка проводиться у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, навчальних частинах (центрах) Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, закладах освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, а також у закладах вищої освіти всіх форм власності.
Для проведення базової загальновійськової підготовки залучаються громадські організації та об`єднання, у тому числі громадські об`єднання ветеранів війни.
Порядок проведення базової загальновійськової підготовки визначається цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.
Базова загальновійськова підготовка включається до навчальних планів закладів вищої освіти всіх форм власності як окрема навчальна дисципліна. Базова загальновійськова підготовка у закладах вищої освіти всіх форм власності проводиться з громадянами України чоловічої статі (жіночої статі - добровільно).
Від проходження базової загальновійськової підготовки у закладах вищої освіти всіх форм власності звільняються громадяни: які визнані за станом здоров`я непридатними до військової служби; які до набуття громадянства України пройшли військову службу в інших державах; які проходили військову службу.
Незважаючи на обставини щодо віку позивача (станом на дату призову) - 22 роки,він до категорії військовозобов`язаних, які пройшли базову загальновійськову підготовку відповідно до статті 10-1Закону№ 2232-XIIта як і не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, не належить.
В ході розгляду справи позивачем не наведено та не надано жодних доказів,які вказують на те, що він не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, як військовозобов`язаний за підставами, які визначені також в частинах 1 - 6статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та як заброньована особа на період мобілізації.
Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність ознак протиправності дій відповідача в частині призову позивача на військову службу під час мобілізації до досягнення 25-річного віку.
Відповідно до частин 1 та 2статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шумей М.В.