Справа № 320/41353/24
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Кузьмишиної О.М.

Ключковича В.Ю.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за апеляційними скаргами Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФТД-РИТЕЙЛ» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, третя особа - Головне управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФТД-РИТЕЙЛ» (далі - ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ», Товариство) звернувся до суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - ЦМУ ДПС по роботі з ВПП), третя особа - Головне управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 238/ж10/31-00-07-05-01-24 від 28.02.2024 про нарахування ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» штрафних санкцій в розмірі 19562033,05 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 238/ж10/31-00-07-05-01-24 від 28.02.2024. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФТД-РИТЕЙЛ» сплачений судовий збір у розмірі 30280 грн та витрати на правову допомогу в сумі 19 562 грн.

Не погодившись із рішенням суду, відповідач - Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вказує, що в ході проведення фактичної перевірки встановлено допущення позивачем порушення п. 1 та п. 2 ст. 3 Закону України №265/95-ВР «Про застосування розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», яке полягало у проведені розрахункових операцій не на повну вартість товарів з 06 по 27 листопада 2023 року. При аналізі документів, які позивач надсилає контролюючому органу встановлено, що фактично ціна акційного товару не відрізняється від ціни зазначеній у цінниках, які виставлено на вітринах магазинів позивача. Тобто, при придбанні одночасно акційного товару та комплекту аудіо книг одним чеком, у фіскальному чеку ціна акційного товару зменшується на вартість придбаного «комплекту аудіо книг», але загальна вартість по чеку повністю відповідає вартості товару яка зазначена у ціннику на товар без комплекту примірників аудіо книг. Апелянт зазначає, що, в розумінні ч. 5 ст. 1 Закону України «Про рекламу», дану пропозицію не можна вважати знижкою, оскільки, покупець не отримував можливості зменшення вартості покупки по загальній сумі зазначеній у фіскальному чеку. Крім того, апелянт вказує, що судом першої інстанції при стягненні витрат на професійну правничу допомогу не враховано складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, розмір судових витрат на правничу допомогу є необґрунтованим та завищеним.

Також, погодившись із рішенням суду, третя особа - Головне управління ДПС у Волинській області звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вказує, що в ході проведення перевірки встановлено системні факти продажу ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» товарів не на повну суму їх вартості. Зазначене порушення полягає в наступному: продавцем товар пропонувався до продажу за цінами зазначеними в ціннику, однак в ході фіскалізації їх продажу розрахункові операції через РРО проведено не на повну суму вартості таких товарів, а саме: вартість товарів зменшувалась на суму вартості послуги «Комплект ел. прим, аудіокниг, озвучених українською мовою». Покупці послуги «Комплект ел. прим, аудіокниг, озвучених українською мовою» не замовляли, вони були включені до фіскального чеку без попереднього погодження з покупцем, що підтверджується наявною інформацією покупцями товарів в соціальних мережах, мережі інтернет.

До Шостого апеляційного адміністративного суду від Головного управління ДПС у Волинській області надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду засобами відеоконференцзв`язку системи «Електронний суд».

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2025 року клопотання Головного управління ДПС у Волинській області про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено.

09 квітня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ФТД-РИТЕЙЛ» надійшов відзив на апеляційні скарги, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційні скарги позивач просить стягнути на користь ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 781,00 гривень, згідно детального опису робіт (наданих послуг) та доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що будуть надані додатково з урахуванням вимог ч. 4 ст. 134 КАС України

04 червня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ФТД-РИТЕЙЛ» надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи документів.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням ДПС у Волинській області проведена фактична перевірка магазину Товариствам, розташованого за адресою: м. Луцьк, вул. Сухомлинського, 1, у присутності керуючого магазину, за результатами якої складено Акт фактичної перевірки від 26.01.2024 № 002657, який зареєстровано в органі ДПС 11.12.2023 за № 1640/03-20-07-05/43890029, яким зафіксовано, що Товариство здійснює діяльність у сфері роздрібної торгівлі непродовольчих товарів, з використанням у своїй діяльності належим чином зареєстрованих реєстраторів розрахункових операцій. В ході проведення фактичної перевірки встановлені факти продажу товару Товариством не на повну суму вартості товару.

Зазначене порушення полягає у наступному: продавцем товар пропонується для продажу за ціною зазначеною в ціннику. Однак, в ході фіскалізації продажу Товариство розрахункову операцію через ПРРО проведено не на повну суму вартості товарів, а саме Товариством вартість товару зменшено на суму вартості послуги доступу до комплектів електронних примірників аудіокниг, озвучених українською мовою. Загальна сума покупки у фіскальному чеку відповідає ціні товару, зазначеній у ціннику. Покупці послуги «Комплектів електронних примірників аудіокниг, озвучених українською мовою» не замовляли, вони були включені до фіскального чеку без попереднього погодження з покупцем, що підтверджується наявною інформацією покупцями товарів у соціальних мережах мережі інтернет.

В ході перевірки встановлені факти проведення таких операцій:

- фіскальний чек ПРРО від 06.11.2023 № vDFnn7akLR8 на загальну суму 7999.90 грн., згідно чеку товар (телевізор GAZER TV32-UN1) продано по ціні 6600,00 грн. (не на повну його вартість), а саме: ціна реалізації зменшена на 1399.90 грн. за рахупок продажу вдаваних послуг «Комплект сл. прим. аудіокни, озвучених укр. мовою»;

- фіскальний чек ПРРО від 20.11.2023 № IrEUgA9cС54 на загальну суму 4299,00 грн., згідно чеку товар (фен PHILIPS BHD720/10 серії 7000) продано по ціні 3699,10 грн. (не на повну його вартість), а саме: ціна реалізації зменшена на 599.90 грн. за рахунок продажу вдаваних послуг «Комплект ел. прим. аудіокниг, озвучених укр. мовою»;

- фіскальний чек ПРРО від 25.11.2023 № cjleSWIT0PQ на загальну суму 12888,00 грн., згідно чеку товар (пилосос-робот ROWENTA RR8577WIІ) продано по ціні 10438,10 гри. (не на повну його вартість), а саме: ціна реалізації зменшена на 2449.90 грн. за рахунок продажу вдаваних послуг «Комплект ел. прим. аудіокниг, озвучених укр. мовою»

В той же час, згідно з наявною податковою інформацією за період з 01.10.2023 по 26.01.2024, відповідно до електронних копій фіскальних чеків ПРРО ф/н 400143541, 400143542, 400143543, , встановлені аналогічні факти продажу товарів не на повну суму їх вартості.

Загальна сума вартості проданих з порушенням товарів складає 13044022,40 грн. При цьому, перша розрахункова операція проведена з порушенням, відбулась 06.11.2023 о 14:38 год по ПРРО на суму 7999,90 грн. Наступні порушення допущені в період з 01.10.2023 по 26.01.2024 на загальну суму 13036022,50 грн.

Таким чином, Головне управління ДПС у Волинській області дійшло висновку, що Товариством допущено порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій».

ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» подавало до Головного управління ДПС у Волинській області заперечення на акт перевірки, за результатами розгляду яких, висновки акту перевірки залишені без змін, а заперечення - без задоволення.

На підставі Акту перевірки, ЦМУ ДПС по роботі з ВПП прийнято спірне податкове-повідомлення рішення від 03 січня 2024 року № 27/ж10/31-00-07-05-01-24, яким до ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в розмірі 3 647 995,80 грн.

ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» звернулось до Державної податкової служби України зі скаргою на вищевказане податкове повідомлення-рішення, за результатами розгляду якої, рішенням про результати розгляду скарги від 16.05.2024 № 14376/6/99-00-06-03-02-06, спірне податкове-повідомлення рішення відповідача від 28.02.2024 № 238/ж10/31-00-07-05-01-24, залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Преамбулою Закону № 265/95-ВР передбачено, що його дія поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Статтею 2 Закону № 265/95-ВР визначені терміни, зокрема:

- програмний реєстратор розрахункових операцій - програмний, програмно-апаратний або програмно-технічний комплекс у вигляді технологічного та/або програмного рішення, що використовується на будь-якому пристрої та в якому фіскальні функції реалізовані через фіскальний сервер контролюючого органу і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з приймання готівки для виконання платіжних операцій. Контролюючий орган забезпечує безоплатне програмне рішення для використання суб`єктом господарювання;

- розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця;

- розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну;

- місце проведення розрахунків - місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Відповідно до пунктів 1-2 абзацу 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Згідно пункту 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР, за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах, зокрема: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

З аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій зі створенням відповідних розрахункових документів, а також надавати особі, яка отримує товар, в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у Волинській області проведена фактична перевірка магазину ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ», розташованого за адресою: м. Луцьк, вул. Сухомлинського, 1, у присутності керуючого магазину.

За результатами проведеної перевірки посадовими особами Головного управління ДПС у Волинській області складено Акт фактичної перевірки від 26 січня 2024 року № 002657.

Згідно висновків Акту перевірки, ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» здійснює діяльність у сфері роздробної торгівлі непродовольчих товарів, з використанням у своїй діяльності належим чином зареєстрованих реєстраторів розрахункових операцій. В ході проведення фактичної перевірки встановлені факти продажу товару Товариством не на повну суму вартості товару.

Апелянт - Головне управління ДПС у Волинській області зазначає, що в ході проведення перевірки встановлено системні факти продажу товарів ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» не на повну суму їх вартості. Зазначене порушення полягає в наступному: продавцем товар пропонувався до продажу за цінами зазначеними в ціннику, однак в ході фіскалізації їх продажу розрахункові операції через РРО проведено не на повну суму вартості таких товарів, а саме: вартість товарів зменшувалась на суму вартості послуги «Комплект ел. прим, аудіокниг, озвучених українською мовою».

На переконання апелянта, покупці послуги «Комплект ел. прим, аудіокниг, озвучених українською мовою» не замовляли, вони були включені до фіскального чеку без попереднього погодження з покупцем, що підтверджується наявною інформацією покупцями товарів в соціальних мережах, мережі інтернет.

Крім того, апелянт - відповідач вказує, що при придбанні одночасно акційного товару та комплекту аудіо книг одним чеком, у фіскальному чеку ціна акційного товару зменшується на вартість придбаного «комплекту аудіо книг», але загальна вартість по чеку повністю відповідає вартості товару яка зазначена у ціннику на товар без комплекту примірників аудіо книг.

З огляду на це, відповідач вважає, що, в розумінні ч. 5 ст. 1 Закону України «Про рекламу», дану пропозицію не можна вважати знижкою, оскільки, покупець не отримував можливості зменшення вартості покупки по загальній сумі зазначеній у фіскальному чеку.

З даного приводу, колегія суддів зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» здійснює торгівлю непродовольчими товарами, розміщеними у торговому залі об`єктів торгівлі (магазинів), що є публічною пропозицією для покупців товарів укласти з Товариством договір купівлі-продажу товару.

При цьому, товари, що реалізуються ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» не підпадають під державне регулювання цін, тож ціни на такі товари є вільними, встановлюються суб`єктом господарювання самостійно за згодою сторін, у тому числі з можливістю зменшення ціни товару під час його продажу за рахунок знижок покупцям.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» зазначило, що з метою збільшення обсягів продажу та зменшення товарних запасів в магазинах Товариства, у період з 01 по 28 листопада 2023 року, покупцям надавалось право придбати товари за акційною ціною на умовах акційної пропозиції, затвердженої наказом №121023006 від 12.10.2023 «Про проведення рекламної (маркетингової) акції» під умовною назвою «Комплект аудіо книг».

Позивач звернув увагу на те, що повна та детальна інформація про проведення ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» акції під умовною назвою «Комплект аудіо книг» розміщувалась Товариством на сайті www.foxtrot.ua, в куточках споживача об`єктів торгівлі, на цінниках, прейскурантах та інформаційних покажчиках.

Крім того, інформація про можливість придбання товарів за умовами тих чи інших акційних пропозицій доводиться до відмова покупців на цінниках, інформаційних покажчиках та безпосередньо продавцями.

На виконання вимог наказу №121023006 від 12.10.2023, в період проведення Акції розміщені в торговому залі об`єктів торгівлі акційні товари супроводжувались цінниками, які містили інформацію про ціну, умови та правила придбання акційного товару в разі прийняття акційної пропозиції та придбання комплекту електронних примірників аудіокниг, озвучених українською мовою, строк дії акції тощо.

Згідно з умовами вказаної Акції, Товариство надавало покупцям право придбати товари за акційною ціною в разі його придбання одночасного з комплектом електронних примірників аудіо книг, озвучених українською мовою (крім видань еротичного характеру). У разі виявлення покупцем бажання придбати товари за умовами зазначеної вище акції, ціна на акційний товар становила роздрібну вартість цього товару за вирахуванням вартості обраного учасником акції комплекту електронних примірників аудіо книг, а тому, вартість придбаних таким покупцем товарів була нижчою від звичайної роздрібної ціни, тобто ціни, заявленої на ціннику на момент проведення перевірки.

Таким чином, ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» з дотриманням вимог Закону України "Про ціни і ціноутворення", реалізуючи товари за місцезнаходженням об`єктів торгівлі надає покупцям можливість придбати у нього товари за різними акційними умовами, зокрема, проводить різноманітні маркетингові акції за умовами яких покупцям надається можливість придбати товар за зниженою (акційною) ціною.

Колегія суддів зазначає, що наведені в апеляційній скарзі твердження відповідача про ненадання споживачами згоди на придбання у позивача одного із товарів - комплектів електронних примірників аудіо книг озвучених українською мовою, є необґрунтованими, оскільки, такі доводи не ґрунтуються на жодних доказах, зокрема, на відомостях звернень чи скарг покупців про невідповідність умов укладених між ними та позивачем публічних договорів купівлі-продажу в частині узгодженої вартості чи кількості отриманих та сплачених ними товарів.

Із матеріалів справи вбачається, що у своїй діяльності при продажу товарів ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» використовує програмний реєстратор розрахункових операцій, зареєстрований та належним чином опломбований відповідно до вимог Закону № 265/95-ВР.

При продажу товарів, після досягнення з покупцем згоди щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, у тому числі, остаточної ціни товару (з урахуванням знижок), Товариство за допомогою ПРРО проводить розрахункові операції та надає покупцям товару оформлені належним чином розрахункові документи (фіскальні чеки) на суму покупки товарів, обраних покупцем, у тому числі, з урахуванням Акції.

За умовами Акції позивачем були проведені операції придбання товару за фіскальними чеками ПРРО від 06.11.2023 № vDFnn7akLR8, № від 20.11.2023 № IrEUgA9cС54, № від 25.11.2023 № cjleSWIT0PQ, які досліджувалися податковим органом під час фактичної перевірки.

Як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, розрахункові операції за вказаними фіскальними чеками, проведені Товариством відповідно до вимог чинного законодавства та містять дані про усі придбані покупцями товари на суму їх вартості з урахуванням Акції.

Отже, з Акту перевірки не вбачається, що під час перевірки були виявлені факти непроведення позивачем розрахункових операцій на повну суму покупки без використання реєстраторів розрахункових операцій або без застосування програмних реєстраторів розрахункових операцій, тому є необґрунтованим та недоведеним висновок відповідача щодо порушення позивачем пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність допущення позивачем порушень пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР, як наслідок, у відповідача не було підстав для застосування до позивача штрафних санкцій відповідно до статті 17 Закону №265/95-ВР.

Крім того, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність висновків, зафіксованих в Акті та покладених в основу прийняття спірного рішення. Відповідачем не досліджувалось та не приймалось до уваги особливості здійснення Товариством роздрібної торгівлі товарами та діючі Акції.

Також, відповідачем не надано доказів на підтвердження наведених в Акті обставин та висновків, зокрема, цінників, пояснень покупців та зафіксованої належним чином у встановленому податковим законодавством порядку податкової інформації, про які йдеться в Акті.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача про те, що відповідач оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням нарахував Товариству штраф не за порушення позивачем вимог положень п. 1 та п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а за реалізацію позивачем товарів на акційних умовах за акційними цінами.

При цьому, матеріали справи не містять будь-яких доказів, що ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» вартість товару зменшувалась за рахунок продажу вдаваних послуг за доступ до комплекту електронного примірника аудіо книг.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірне податкове повідомлення-рішення відповідача № 238/ж10/31-00-07-05-01-24 від 28.02.2024 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, апелянт - ЦМУ ДПС по роботі з ВПП вказує, що судом першої інстанції при стягненні витрат на професійну правничу допомогу у сумі 19 562,00 грн. не враховано складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, розмір судових витрат на правничу допомогу є необґрунтованим та завищеним.

З даного приводу, колегія суддів зазначає наступне.

Нормами ч.ч. 1-2 ст. 134 КАС України визначають, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI (далі - Закон №5076-VI).

Згідно частини 1 статті 26 Закону №5076-VI, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги; документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

За приписами статті 19 Закону № 5076-VI, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно вимог ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Нормами частини 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції представником позивача надано: Договір про надання правової допомоги №ФТД-299/16-05/24 від 16.05.2024, Додаткову угоду від 16.05.2024, ордер серії АІ № 1620566 від 27.05.2024, платіжну інструкцію № 143423 від 23.05.2024 про сплату 19562 грн за надання правничої допомоги згідно рахунку №ФТД-299/16-05/24 від 16.05.2024.

Крім того, представником позивача було надано суду першої інстанції детальний опис робіт наданих адвокатом по договору № 10/09 від 10.09.2021, складений 07.02.2024.

Колегія суддів зазначає, що факт надання вищевказаних послуг підтверджується матеріалами справи.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує висновки Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду викладені у постанові від 14 листопада 2019 року по справі № 826/15063/18, згідно яких: «…При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

…При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг».

Відповідно до статті 17 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить йому суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

На переконання колегії суддів, розмір заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу в суді першої інстанції є співмірним із складністю справи (предмет позову становить податкове повідомлення-рішення на суму 19 562 0333,05 грн., матеріали справи складають 48 томів), виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг.

При цьому, колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі №826/841/17, згідно якої, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Крім того, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, станом на час ухвалення рішення, від відповідача до суду не надходило клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Беручи до уваги викладене, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у сумі 19 562,00 грн.

Решта доводів та заперечень апелянтів висновків суду першої інстанції не спростовують.

З приводу клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ФТД-РИТЕЙЛ» у відзиві на апеляційну скаргу, згідно якого, позивач просить стягнути з відповідача 9 781,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем в суді апеляційної інстанції, слід зазначити наступне.

Так, ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» на підтвердження понесених в суді апеляційної інстанції витрат на професійну правничу допомогу надано:

- Додаткову угоду від 04 квітня 2025 року № 2 до Договору про надання правничої (правової) допомоги № ФТД-299/16-05/24 від 16 травня 2024 року, укладену з Адвокатським об`єднанням «СОЛ»;

- платіжну інструкцію №149211 від 04.04.2025 на суму 9 781,00 грн.

- детальний опис робіт (наданих послуг) за Договором про надання правничої (правової) допомоги №ФТД-299/16-05/24 від 16.05.2024 та Додаткової угоди №2 від 08.04.2025.

Так, пунктами 1.1. -1.2 Додаткової угоди від 04 квітня 2025 року № 2 передбачено, що Клієнт доручає, а Об`єднання бере на себе зобов`язання надавати Клієнту правничу (правову) допомогу. Представляти Клієнта у Шостому апеляційному адміністративному суді під час розгляду судом апеляційної скарги на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02.02.2025 року у справі №320/41353/24 за позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 28.02.2024 року №238/ж10/31-00-07-05-01-24, для чого вчиняти всі необхідні дії та користуватись усіма правами і наданими повноваженнями, передбаченими пн.пн. 2.8-2.11 цього Договору.

Пунктом 1.4 даної Додаткової угоди закріплено, що у відповідності до пункту 4.3. Договору, Сторони дійшли згоди, що розмір винагороди (гонорару) за надання Об`єднанням правничої (правової) допомоги, передбаченої пні.2. цієї Додаткової угоди, становить 9781,00 (дев`ять тисяч сімсот вісімдесят одна) грн.

Згідно детального опису робіт (наданих послуг) за Договором про надання правничої (правової) допомоги №ФТД-299/16-05/24 від 16.05.2024 та Додаткової угоди №2 від 08.04.2025, ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» було надано наступні послуги:

- здійснено правовий аналіз апеляційної скарги Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Київського окружного адміністративного суду, складено та подано до Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу у справі №320/41353/24 (6 годин);

- складено та подано до суду детальний опис робіт (наданих послуг) за договором про надання правничої (правової) допомоги №ФТД-299/16-05/24 від 16.05.2024 та додаткової угоди №2 від 04.04.2025 (30 хвилин);

- здійснено представництво інтересів ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» в судовому засіданні Шостого апеляційного адміністративного суду 10.06.2025 по справі №320/41353/24 (30 хвилин).

В судовому засіданні представник відповідача - Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та представник третьої особи - Головного управління ДПС у Волинській області заперечували проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем в суді апеляційної інстанції.

Так, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 29 листопада 2021 року у справі № 420/13285/20, від 14 липня 2021 року у справі № 808/1849/18 вказав наступне: «…Відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо».

Аналогічні правила застосовуються у постановах Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі №520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі №521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі №826/13244/16.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Колегія суддів, визначаючи співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції враховує, що адвокату не потрібно було вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі; під час апеляційного розгляду правова позиція позивача у справі не змінювалася; відзив на апеляційну скаргу узгоджується з доводами позовної заяви та висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішенні.

Беручи до уваги вищевказані обставини, враховуючи заперечення відповідача та третьої особи, колегія суддів вважає розумно обґрунтованими, справедливими та співмірними заявлені витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, які підлягають компенсації позивачу у розмірі 7 000,00 грн.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФТД-РИТЕЙЛ» та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційних скарг зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (02068, м. Київ, вул. Кошиця, будинок 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФТД-РИТЕЙЛ» (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, 1, ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Кузьмишина О.М.

Ключкович В.Ю.

Повне судове рішення складено 17.06.2025 р.