Справа № 340/2464/25
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/2464/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Казанчук Г.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовною заявою приватного підприємства «Торговий дім ''Золота миля'' (пр. Героїв Харкова, буд.135-А, м. Харків, 61001; ) до Кропивницької митниці (вул. Лавандова, 27Б, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25030; ) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови, -

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

Приватне підприємство "Торговий дім "Золота миля" звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати противоправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA901000/2025/000038/1 від 28.03.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA901020/2025/000110.

В обґрунтування вимог директор товариства зазначив, що під час митного оформлення придбаного товару для визначення його митної вартості застосовано основний метод, тобто метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) та відповідачу було подано всі необхідні документи, проте митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом визначення митної вартості. Митний орган витребував документи, що не передбачені Митним Кодексом України, відсутністю яких, обґрунтовує застосування резервного методу при визначенні митної вартості товару.

Ухвалою судді від 21.04.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Сторонам встановлений процесуальний строк на подання заяв по суті справи.

Кропивницька митниця (надалі відповідач) до суду подано відзив на позовну заяву, якою заперечуються позовні вимоги, з огляду на те, що при проведенні митного оформлення товариством не було надані усі необхідні документи на підтвердження митної вартості.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд,-

УСТАНОВИВ:

ПП ''Торговий Дім ''Золота Миля'' укладений контракт № BO-195-100820 від 10.08.2020 року з Компанією INTERCONTINENTAL SPECIALTY FATS SDN. BHD (Малазія) про поставку товару відповідно до специфікацій до цього контракту (а.с.49-51).

Пунктом 5 вказаного контракту визначено, що умови поставки товару встановлюються згідно з правилами Інкотермс-2010 і визначаються у специфікаціях.

У пункті 8 вказаного контракту визначений перелік товаросупровідних документів.

Строк дії контракту до 31.12.2022 (п. 13 Контракту).

Додатковою угодою №1 внесені доповнення до Контракту та визначено про автоматичне продовження дії Контракту (а.с. 51 зв).

Додатковою угодою №2 від 06.03.2023 року сторони внесли зміни до контракту, виклавши адресу покупця в іншій редакції.

Специфікацією №18 від 04.11.2024 року до Контракту BO-195-100820 від 10.08.2020 року передбачено поставку товару замінника масла ІСО 50-GM в кількості 2140 на суму 90950,00 дол. США (а.с.73). Умовами поставки визначено FOP Порт Кланг, Інкотермс-2010. Товар має бути упакований 20,0 кг картонні коробки з поліетиленовим вкладищем всередині.

На підтвердження заявленої у митній декларації № 25UA64U2 митної вартості товару, разом із декларацією позивачем до митного органу надані наступні документи: пакувальний лист б.н від 08.01.2025; проформа інвойс ISF/GMU/P321/24 від 04.11.2024; інвойс C2501002 від 08.01.2025; коносамент 248223627 від 09.01.2025 СМR б/н від 26.03.2025 та СМR б/н від 26.03.2025; ЖД 31515387 від 13.03.2025; ЖД 31515386 від 13.03.2025; Т1 MRN25PL322080NUAWD6K9 від 10.03.2025; Т1 MRN25PL322080NUAW3YK0 від 10.03.2025; сертифікат походження KL/2025 001165 від 10.01.2025; платіжне доручення 516 від 13.11.2024; платіжне доручення 540 від 11.12.2024; транспортний рахунок від 18.02.2025; транспортний рахунок від 13.03.2025; платіжне доручення про оплату транспортних витрат 624 від 11.03.2025; платіжне доручення про оплату транспортних витрат 837 від 21.02.2025; довідка про транспортні витрати б.н від 27.03.2025; прайс лист б.н від 04.11.2024; калькуляція б.н від 04.11.2024; контракт BO-195-100820 від 10.08.2020; специфікація 18 від 04.11.2024; додаткова угода 1 від 29.12.2022; додаткова угода 2 від 06.03.2023; додаткова угода 3 від 23.12.2024; транспортний договір UA00069121 від 20.09.2021; транспортний договір 23-17 від 28.07.2023; сертифікат про відсутність ГМО б.н від 08.01.2025; висновок митної лабораторії -0234 від 21.06.2021; серт.аналізу б.н від 08.01.2025; декл. виробн. MD-DKL-25A16-01 від 08.01.2025; лист б.н від 02.01.2023; лист виробника б/н від 08.01.2025; зміна №1 до ДСТУ 5005:2014 від 10.08.2021; наказ 276 від 10.08.2021; інвойс передоплата за транспортування від 24.02.2025; інвойс передоплата за транспортування від 24.02.2025; інвойс передоплата за транспортування від 24.02.2025; інвойс передоплата за транспортування від 24.02.2025; інвойс передоплата за транспортування від 24.02.2025; інвойс передоплата за транспортування від 24.02.2025; інвойс передоплата за транспортування від 24.02.2025; інвойс передоплата за транспортування від 24.02.2025.

28.03.2025 року митницею було направлено повідомлення до МД № 25UA64U2 декларанту, в якому зазначено, що у наданому інвойсі від 08.01.2025 №C2501002 відсутнє посилання на номер зовнішньоекономічного договору та специфікацію до контракту, які заявлені в МД; Поданий до митного оформлення прайс лист від 04.11.2024 не містить інформації щодо умов оплати за продукцію; В інвойсі на партію товару від 08.01.2025 №C2501002 відсутні посилання на контракт та/або специфікацію до контракту, в рамках якого здійснено поставку, отже, надані документи про оплату неможливо ідентифікувати з даною партією товару; Надані копії банківського документу від 11.03.2025 №624 про оплату 18400,00 EUR передплати на підставі контракту № 23-17 від 28.07.2023 за транспортно-експедиційні послуги залізничних перевезень згідно інвойсів від 24.02.2024 № 853, 849, 854, 848, 846, 847, 852 унеможливлюють здійснення перевірки числових значень відповідних витрат.

В цей же день, 28.03.2025р. (вих. № 25/26/128) позивачем були надані митному органу пояснення щодо питань, вказаних у Повідомленні.

Кропивницька митниця 28.03.2025 року прийняла:

- рішення про коригування митної вартості товарів №UА901000/2025/000038/1, яким митну вартість придбаного позивачем товару визначено за резервним (6) методом (надалі спірне рішення 1, а.с.67).

- картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA901020/2025/000110, у якій повідомила позивача про відмову у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією № 25UA64U2 (надалі спірне рішення 2, а.с.46-47).

Отже, правомірність та законність винесення спірних рішень про коригування митної вартості та картки відмови є предметом спору, вирішення якого пердано до адміністративного суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України №4495-VІ від 13.03.2012 року (надалі - МК України).

За приписами частини 1 статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно частини 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч.1 ст. 257 МК України).

Відповідно до частини 6 статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2 статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 4 статті 58 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч.5 ст.58 МК України).

За змістом частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч.1 ст.53 МК України).

Згідно частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу вимог частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Стосовно доводів відповідача що поданий до митного оформлення прайс лист 08.01.2025 №C2501002 не містить інформації щодо умов оплати за товар, що поставляється, суд зазначає наступне.

Разом з митною декларацією №25UA64U2 від 28.03.2025 року позивачем була надана проформа інвойс ISF/GMU/P321/24 від 04.11.2024 року, який містить посилання на номер зовнішньоекономічного договору - контракт №BO-195-100820 від 10.08.2020 року, Інвойс C2501002 від 08.01.2025 року, який ідентифікується з наданим коносаментом №248223627 від 09.01.2025 року та інформацією про товар, платіжне доручення №516 від 13.11.2024 року, платіжне доручення 540 від 11.12.2024 року, в яких також міститься посилання на номер зовнішньоекономічного договору, а саме контракт №BO-195-100820 від 10.08.2020 року, специфікацію №18 від 04.11.2024 року, проформу інвойс ISF/GMU/P321/24 від 04.11.2024 року.

Наведене свідчить про помилковість доводу митного органу.

Щодо доводів митного органу, що поданий до митного оформлення прайс лист від 04.11.2024р. не містить інформації щодо умов оплати за продукцію що поставляється, суд зазначає, у наданому прайс - листі б/н від 04.11.2024 року, калькуляція б/н від 04.11.2024 року зазначені найменування товару, сорт, ціна товару на умовах поставки FOB Порт Кланг, Малайзія (INCOTERMS 2020).

Прайс-лист - це нормативно-виробниче практичне і (або) довідкове видання, що складається в довільній формі, містить систематизований перелік матеріалів, виробів, обладнання, виробничих операцій, послуг із зазначенням цін, а іноді коротких характеристик. Отже, законодавством не передбачена обов`язкова наявність зазначення умов оплати у прайс-листі.

Позивачем разом з митною декларацією надана Специфікація №18 від 04.11.2024 року до Контракту № BO-195-100820 від 10.08.2020 року, у п.3 якої визначені умови оплати товару: 50% за 4 тижня до виробництва; та 50% за 2 тижня до відвантаження на умовах поставки FOB Порт Кланг, Малайзія (INCOTERMS 2020).

Отже, усі дані можливо ототожнити із об`єктом визначення митної вартості.

Щодо доводів митного органу про неможливсть ідентифікувати попередню оплату за товар згідно банківських платіжних документів від 13.11.2024 № 516 та від 11.12.2024 №540 на загальну суму 90 950,00 USD попередньої оплати вартості зазначеної в специфікації №18 від 04.11.2024 та проформі інвойсу №ISF/GMU/P321/24 від 04.11.2024, суд зазначає, що у наведених документах міститься посилання на номер зовнішньоекономічного договору, а саме контракт №BO-195-100820 від 10.08.2020р., специфікацію №18 від 04.11.2024, проформу інвойс ISF/GMU/P321/24 від 04.11.2024, що дає можливість ідентифікувати з даною партією товару. Інші сумніви, щодо повноти оплати товару, митний орган може реалізувати шляхом проведення перевірки вже розмитнених товарів на підприємстві.

В інвойсах від 24.02.2024 № 853, 849, 854, 848, 846, 847, 852 міститься інформація про часткову оплату/передоплату за транспортування за рахунком від 24.02.2025, в якому зазначена передплата у розмірі 50% транспортних послуг, транспортний рахунок від 13.03.2025 року №, транспортний договір 23-17 від 28.07.2023, платіжне доручення про оплату транспортних витрат №624 від 11.03.2025р, за яким здійснена оплата інвойсу № від 24.02.2025 року.

Отже, позивачем підтверджена сплачена ним сума за інвойсом № від 24.02.2025р. у розмірі 2600,00 євро.

З аналізу частин 1 та 2 статті 53 МК України слідує, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Митну вартість імпортованого позивачем товару, що вказана у митній декларації № 25UA64U2 від 28.03.2025 року, підтверджена декларантом документами, передбаченими частиною 2 статті 53 МК України.

Відповідач, приймаючи спірні рішення вказав, що згідно поданих до митного оформлення документи наявна розбіжність у митній вартості товару.

Суд відхиляє наведені доводи відповідача, як безпідставні. Як на думку суду, надані відповідачем доводи не грунтуються на нормах митного законодавства, з огляду на те, що подані документи у повній мірі пітверджували заявлену митну вартість.

Вказані обставини свідчать про помилковість доводів відповідача.

Щодо надання висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, позивач повідомив митний орган про відсітність у нього таких висновків.

Як на переконання суду, відсутність вкзаного висновків не є підставою, яка унеможливлює обрахунок митної вартості за ціною договору.

Згідно частини 1 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини 2 коментованої статті основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною 3 статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч.4 ст.57 МК України).

Згідно частини 5 вказаної статті МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч.6 ст.57 МК України).

Натомість, відповідач фактично використав резервний метод визначення митної вартості без належного обгрунтування, що призвело до розмитнення ввезеного товару згідно інформації іншої митної декаларації, за відсутності правових підстав.

Отже, застосування відповідачем 6 методу визначення митної вартості було проведено без дотримання вимог Митного законодавства.

За приписами частини 1 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Аналізуючи вказану норму, суд доходить висновку, що позивачем при проведенні розмитнення були подані усі необхідні документи, які підтверджують митну вартість, а тому у відповідача не було правових підстав для застосування шостого (резервного) методу визначення митної вартості.

Так, митна вартість ввезеного товару визначена позивачем за основним методом, тобто за ціною договору щодо товарів, які імпортуються. При цьому, суд звертає увагу, що відповідач, реалізовуючи своє право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, регламентованого частиною 5 статті 54 МК України, не довів перед судом про наявність жодних застережень щодо застосування у спірних відносинах першого методу, визначених у частинах 1 і 2 статті 58 МК України, в тому числі в частині не підтвердження позивачем документально відповідних відомостей про митну вартість товару, чи будь-якої іншої її складової, яка є обов`язковою при відповідному обчисленні митної вартості.

Таким чином, проаналізувавши підстави прийняття відповідачем спірних рішень, суд дійшов висновку про те, що зазначені відповідачем обставини не можуть бути правовою підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки. Відповідач не надав суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. У свою чергу, надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари.

Отже, спірні рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи викладене, з огляду на приписи частини другої статті 77 КАС України, позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У матеріалах справи наявна платіжна інструкція по сплаті судового збору від 25.06.2024 року на суму 4971,02 грн (а.с.82-83), а тому вказана сума має бути повернута позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницької митниці Держмитслужби України.

Керуючись ст.ст.77-79, 90, 132, 134, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов приватного підприємства ''Торговий дім ''Золота миля'' (пр. Героїв Харкова, буд.135-А, м. Харків, 61001; ) до Кропивницької митниці (вул. Лавандова, 27Б, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25030; ) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кропивницької митниці про коригування митної вартості товарів №UA901000/2025/000038/1 від 28.03.2025 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Кропивницької митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA901020/2025/000110.

Стягнути на користь приватного підприємства ''Торговий дім ''Золота миля'' понесені судові витрати (судовий збір) у сумі 4971,02 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницької митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України.

Рішення суду направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК