Справа № 560/1453/25
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1453/25
РІШЕННЯ

іменем України

18 червня 2025 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області , Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.04.2024 №0-1027-UA0053519 на 1041,09 грн.;

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.04.2024 №0-1027-UA0053519 на 4048,51 грн.;

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.04.2024 №0-1027-UA0093088 на 565,09 грн.;

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.04.2024 №0-1027-UA0093088 на 2260,36 грн.;

5. Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 09.10.2024 №0-2201.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що податкові повідомлення-рішення від 22.04.2024 №0-1027-UA0053, №0-1027-UA0053519, №0-1027-UA0093088 №0-1027-UA0093088 є протиправними, оскільки вона не отримувала жодних податкових повідомлень-рішень ні за адресою реєстрації, ні за місцем фактичного проживання.

Крім того, позивач зазначає, що була дружиною ОСОБА_2 , якому (посмертно) рішенням 19-ї сесії Хмельницької міської ради від 23.09.2022 №2 присвоєно звання «Почесний громадянин Хмельницької міської територіальної громади».

Так, відповідно до рішення 7-ї сесії Хмельницької міської ради від 14.07.2021 №7 «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Хмельницької міської територіальної громади та втрату чинності рішень міської ради», пільга зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 100 відсотків встановлюється для почесних громадян міста Хмельницького та членів їх сімей.

Також позивач вказує, що контролюючим органом було здійснено подвійне оподаткування одного й того самого об`єкта нерухомості за один і той же податковий період.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Головне управління ДПС у Київській області подало відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що на момент формування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, відповідно до інформаційних систем ДПС України у власності ОСОБА_1 перебували наступні об`єкти житлової нерухомості:

- квартира, загальною площею 86,90 кв.м. (розмір частки у праві спільної власності 21,73 кв.м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок, загальною площею 64,70 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- житловий будинок, загальною площею 251,60 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

- квартира, загальною площею 86,90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Контролюючим органом були сформовані податкові повідомлення-рішення форми «Ф» по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки КБК 18010200:

- від 22.04.2024 №0-1027-UA0093088 - на суму 565,09 грн., податковий період - 2023 рік;

- від 22.04.2024 №0-1027-UA0053519 - на суму 1041,09 грн., податковий період - 2023 рік;

- від 22.04.2024 №0-1027-UA0053519 - на суму 4048,51 грн., податковий період - 2023 рік;

- від 22.04.2024 №0-1027-UA0093088 - на суму 2260,36 грн. податковий період - 2023 рік.

Також відповідач зазначає, що відповідно до статті 42 ПК України зазначені податкові повідомлення-рішення були надісланні засобами поштового зв`язку за місцем реєстрації платника - за актуальною адресою згідно ІКС «Податковий блок» на момент формування податкових повідомлень-рішень, а саме: АДРЕСА_4 .

Податкові повідомлення-рішення були направленні рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак повернуті контролюючому органу з відміткою поштового зв`язку з відміткою "за закінченням строку зберігання".

Головне управління ДПС у Хмельницькій області правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений строк не скористалося.

На виконання вимог ухвали від 03.02.2025 Головне управління ДПС у Хмельницькій області повідомило, що заява про внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб платників податків за формою 5ДР від позивача до Головного управління ДПС у Хмельницькій області не надходила.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

За даними ІКС «Податковий блок» за позивачем обліковуються наступні об`єкти житлової нерухомості:

- квартира, загальною площею 86,90 кв.м. (розмір частки у праві спільної власності 21,73 кв.м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок, загальною площею 64,70 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- житловий будинок, загальною площею 251,60 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

- квартира, загальною площею 86,90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області було сформовано податкові повідомлення-рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зокрема:

- від 22.04.2024 №0-1027-UA0093088 - на суму 565,09 грн., податковий період - 2023 рік;

- від 22.04.2024 №0-1027-UA0053519 - на суму 1041,09 грн., податковий період - 2023 рік;

- від 22.04.2024 №0-1027-UA0053519 - на суму 4048,51 грн., податковий період - 2023 рік;

- від 22.04.2024 №0-1027-UA0093088 - на суму 2260,36 грн. податковий період - 2023 рік.

Згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення, зазначені податкові повідомлення-рішення були надіслані позивачу за адресою: АДРЕСА_4 , однак повернуті контролюючому органу з відміткою поштового зв`язку з відміткою "за закінченням строку зберігання".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносин, суд враховує таке.

За правилами пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України (далі - ПК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - так само) податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 42.1, 42.2 та 42.3 статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Абзацами першим-третім пункту 45.1 статті 45 ПК України встановлено, що платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Відповідно до пункту 70.7 статті 70 ПК України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

До облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься, зокрема інформація про місце проживання (підпункт 70.2.4 пункту 70.4 статті 70 ПК України).

Судом встановлено, що податкові повідомлення-рішення були направлені ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_4 , яка відповідала її податковій адресі відповідно до даних ДРФО.

Разом з тим, позивач вказує, що з травня 2023 року вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що невиконання платником податків обов`язку щодо повідомлення контролюючого органу про зміну податкової адреси позбавляє його можливості посилатися у спорі з контролюючим органом, що документи, правомірності яких стосується спір, не були йому вручені, якщо буде встановлено, що документи були направлені в установленому законом порядку на його податкову адресу, навіть у випадку повернення цих документів підприємством поштового зв`язку через неможливість їх вручення.

Такий правовий наслідок висновується з норми пункту 42.2 статті 42 ПК України та відповідає висновкам Верховного Суду, що викладені у постановах від 04.06.2020 у справі №826/11455/15 та від 04.08.2023 у справі №120/7318/21-а.

Доказів того, що контролюючий орган володіє достовірною інформацією про зміну платником місця проживання, матеріали справи не містять.

На виконання вимог ухвали від 03.02.2025 Головне управління ДПС у Хмельницькій області повідомило, що заява про внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб платників податків за формою 5ДР від позивача до Головного управління ДПС у Хмельницькій області не надходила.

Отже, не відповідають дійсності, а, відтак, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваних рішень, зазначені позивачем у позові обставини щодо недотримання податковим органом порядку вручення податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 22.04.2024 №0-1027-UA0053, №0-1027-UA0053519, №0-1027-UA0093088 №0-1027-UA0093088, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями статті 265 Податкового кодексу України податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, входить до складу податку на майно, який, в свою чергу, відповідно до статті 10 Податкового кодексу України, є місцевим податком.

Особливості сплати такого податку, платники та об`єкт оподаткування визначаються статтею 266 Податкового кодексу України.

Так, за змістом пункту 266.1 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування, відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Положеннями підпунктів 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України передбачено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (підпункт 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України).

Водночас, відповідно підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Разом з тим підпунктом 266.4.3 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються серед іншого до об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту.

Тобто, якщо у платника податків у власності знаходяться різні типи об`єктів житлової нерухомості, то для зменшення бази оподаткування об`єктів житлової нерухомості на 180 кв.м. площа всіх об`єктів у власності не повинна перевищувати 900 кв.м. (п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту).

Суд зазначає, що позивач не заперечує, що є власником вказаних об`єктів житлової нерухомості, які підлягають оподаткування в силу положень статті 266 Податкового кодексу України.

Оскільки площа об`єктів оподаткування, що належать позивачу, не перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі (180 х 5 = 900 кв.м.), то позивач має право на пільгу зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, щодо таких об`єктів, в розмірі 180 кв.м.

Відповідачем надано до суду розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік, по об`єктах оподаткування, які належать ОСОБА_1 , з якого слідує, що пільга у вигляді зменшення бази оподаткування на 180 кв.м. була застосована до позивача.

Згідно з податковим повідомленням-рішенням від 22.04.2024 №0-1027-UA0053, позивачу нараховано податок у розмірі 1041,09 грн. за 2023 рік на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 64,70 кв.м., з урахуванням рішення Хмельницької міської ради від 14.07.2021 № 1, яким встановлено ставку податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебуває у власності фізичних осіб - у розмірі 0,5 відсотка, з урахуванням пільги 180 кв.м. та з урахуванням періоду нарахування 10 місяців (з березня по грудень 2023 року).

З огляду на те, що належна позивачу житлова будівля є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення від 22.04.2024 №0-1027-UA0053 не підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.04.2024 №0-1027-UA0093088, суд зазначає таке.

Суд звертає увагу, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, позивачу належить 1/4 частки в праві спільної часткової власності на квартиру, загальною площею 86,90 кв.м., житлова площа: 44,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Дата реєстрації - 22.02.2023.

Згідно з податковим повідомленням-рішенням від 22.04.2024 №0-1027-UA0093088, позивачу нараховано податок у розмірі 565,09 грн. за 2023 рік на об`єкт нерухомого майна - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 86,90 кв.м. (розмір частки у праві спільної власності 21,73 кв.м.), з урахуванням рішення Білоцерківської міської ради Київської області від 24.06.2021 № 1000-14-VIII, яким встановлено ставку податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебуває у власності фізичних осіб - у розмірі 0,75 відсотка, з урахуванням пільги 180 кв.м. та з урахуванням періоду нарахування - 11 місяців (з лютого по грудень 2023 року).

Враховуючи зазначене, податковим органом правильно здійснено нарахування податкового зобов`язання позивачу згідно податкового повідомлення-рішення від 22.04.2024 №0-1027-UA0093088.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.04.2024 №0-1027-UA0093088, суд зазначає таке.

Згідно з податковим повідомленням-рішенням від 22.04.2024 №0-1027-UA0093088, позивачу нараховано податок у розмірі 2260,36 грн. за 2023 рік на об`єкт нерухомого майна - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 86,90 кв.м., з урахуванням рішення Білоцерківської міської ради Київської області від 24.06.2021 № 1000-14-VIII, яким встановлено ставку податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебуває у власності фізичних осіб - у розмірі 0,75 відсотка, з урахуванням пільги 180 кв.м. та з урахуванням періоду нарахування - 11 місяців (з лютого по грудень 2023 року).

Водночас суд звертає увагу, що розмір частки у праві спільної власності - 21,73 кв.м. входить до загальної площі квартири (86,90 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 . Отже, нарахування відповідного податку на вказані площі різними рішеннями є протиправним та спричиняє подвійне оподаткування одного й того ж самого об`єкта нерухомого майна, що є недопустимим.

Крім того, судом встановлено та не заперечується відповідачем, що позивачеві належить 1/4 частка в праві спільної часткової власності на квартиру загальною площею 86,90 кв.м., житлова площа: 44,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена інформація міститься в Державному реєстрі речових прав і підтверджується матеріалами справи.

Проте розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 здійснено з загальної площі 86,90 кв.м., без урахування того, що позивач є лише співвласником квартири.

При цьому, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено надання згоди інших співвласників квартири на визначення саме позивача платником податку.

Так, Головним управлінням ДПС у Київській області самостійно, всупереч приписів п.п. 266.1.2 «а» п.266.1 ст.266 ПК України, було визначено, що саме позивач є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, серед інших співвласників квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин, податковим органом не правомірно визначено в якості платника податку саме позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 22.04.2024 №0-1027-UA0093088 на суму 2260,36 грн підлягає скасуванню.

Щодо наявності у позивача права на пільгу для почесних громадян міста Хмельницького та членів їх сімей.

Так, на виконання пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України, 22.04.2024 Головним управлінням ДПС у Київській області винесено податкове повідомлення-рішення №0-1027-UA0053519, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання у розмірі 4048,51 грн зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_3 , за 2023 рік.

Позивач зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки вважає, що до нього має бути застосована податкова пільга, встановлена рішенням Хмельницької міської ради «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Хмельницької міської територіальної громади та втрату чинності рішень міської ради» №1 від 14.07.2021, яке набрало чинності з 01.01.2022 року, у розмірі 100%, адже позивач є членом сім`ї почесного громадянина міста Хмельницького.

Пунктом 10.3 ст. 10 ПК України визначено, що місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору та земельного податку за лісові землі.

14.07.2021 Хмельницькою міською радою прийнято рішення №1 «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Хмельницької міської територіальної громади та втрату чинності рішень міської ради», яким, зокрема, затверджено пільги для фізичних та юридичних осіб, надані відповідно до пп. 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України, за переліком згідно з додатком 1.2.

Згідно з Переліком пільг для фізичних та юридичних осіб, наданих відповідно до пп. 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України, із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, пільги вводяться в дію з 01.01.2022.

Зі змісту цього Переліку вбачається, що для почесних громадян міста Хмельницького та членів їх сімей встановлена пільга зі сплати податку у розмірі 100 відсотків суми податкового зобов`язання за рік.

Така пільга застосовується лише для одного об`єкта житлової нерухомості на одну особу вказаних категорій, що буде визначено за заявою пільговика.

Отже, суд зазначає, що в період 2023 року для почесних громадян міста Хмельницького та членів їх сімей діяла пільга зі сплати податку на один об`єкт нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, у розмірі 100 відсотків суми податкового зобов`язання за рік.

Згідно з п. 12.3 ст. 12 ПК України, сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.

Підпунктом 12.3.3 п. 12.3 ст. 12 ПК України встановлено, що сільські, селищні, міські ради надсилають у десятиденний строк з дня прийняття рішень, але не пізніше 25 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлених місцевих податків та/або зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів, до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та/або зборів, в електронному вигляді інформацію щодо ставок та податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів у порядку та за формою, затвердженими Кабінетом Міністрів України, та копії прийнятих рішень про встановлення місцевих податків та/або зборів та про внесення змін до таких рішень.

Зазначене вище рішення Хмельницької міської ради судом не визнавалося протиправним чи нечинним.

Відповідачем протилежного не доведено.

Рішенням 19-ї сесії Хмельницької міської ради від 23.09.2022 №2 ОСОБА_2 (померлому чоловіку позивача) присвоєно звання «Почесний громадянин Хмельницької міської територіальної громади».

Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 є членом сім`ї почесного громадянина міста Хмельницького, відповідач повинен був враховувати зазначене рішення сесії Хмельницької міської ради, що визначає 100-відсоткову пільгу для почесних громадян міста Хмельницького та членів їх сімей при сплаті ними податку на один об`єкт нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зверталась до Головного управління ДПС у Хмельницькій області із заявою, в якій просила застосувати пільгу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за об`єктом нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

У відповідь на вказану заяву, Головне управління ДПС у Хмельницькій області листом від 27.02.2024 № 2192/6/22-01-24-12 повідомило позивача про те, що податкові-повідомлення рішення за податковий період 2023 року будуть сформовані Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області в 2024 році. Інформація щодо наявності пільги по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки буде врахована під час формування податкових зобов`язань за 2023 рік.

Разом з тим, як свідчать встановлені обставини справи, спірні податкові повідомлення-рішення прийняті без урахування рішення Хмельницької міської ради №1 «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Хмельницької міської територіальної громади та втрату чинності рішень міської ради».

Доказів того, що позивач використала пільгу при сплаті податку на інший об`єкт нерухомості, який був у її власності на момент спірних правовідносин та відмінний від того, на який нараховано податок за спірним рішенням, відповідачем не надано.

Про необхідність врахування контролюючими органами у своїй діяльності рішень органів місцевого самоврядування щодо пільг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зазначено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зокрема, у постановах від 06.12.2022 у справі №2140/1892/18 та від 27.06.2023 у справі №804/15401/15.

Враховуючи викладене, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 22.04.2024 №0-1027-UA0053519 також слід визнати протиправним та скасувати.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправною та скасування податкової вимоги №0-2201 від 09.10.2024, суд зазначає наступне.

Згідно з статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно із підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що задоволення позовної вимоги про скасування податкової вимоги як протиправної є передчасним, а задоволення позовних вимог в частині скасування податкових повідомлень рішень є достатнім способом захисту порушеного права позивача, оскільки у разі набрання законної сили рішенням суду у цій справі в задоволеній його частині, податкова вимога, згідно вимог ПК України, буде вважатися відкликаною.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.139 КАС України підстави для розподілу судових витрат у вигляді судового збору відсутні, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору.

Водночас, згідно положень статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

За змістом статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, умовою відшкодування стороні понесених витрат на правничу допомогу адвоката відповідно до приписів ст. 134 та ст.137 КАС України є встановлення їх розміру згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Однак позивачем не надано будь-яких документальних підтверджень оплати витрат на професійну правничу допомогу (платіжних доручень, актів виконаних робіт/наданих послуг).

Враховуючи те, що позивачем не надано доказів, що підтверджують здійснення оплати витрат на професійну правничу допомогу, підстави для розподілу таких витрат відсутні.

Водночас, у разі дотримання вимог, визначених статтями 134 та 139 КАС України, позивач не позбавлений права звернутись до суду із клопотанням про присудження на його користь витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 22.04.2024 №0-1027-UA0093088, №0-1027-UA0053519.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 18 червня 2025 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідачі:Головне управління ДПС у Київській області (вул. Хороброго Святослава, 5А, м. Київ, 03151 , код ЄДРПОУ - 44096797) Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., 29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя Д.А. Божук