Справа № 731/280/25
Суддя: Савенко А. І.
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №731/280/25
Провадження №2-а/731/7/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2025 року с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Трохименко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2025 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 08 квітня 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 виніс стосовно нього постанову про адміністративне правопорушення № 3/45/ссп за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови він визнаний винним у тому, що не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до сформованої повістки. Зі змісту постанови можна встановити, що подією правопорушення є його неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 27 серпня 2024 року. У серпні 2024 року за місцем роботи він був ознайомлений вголос із розпорядженням про виклик, але від підпису відмовився, про що було складено відповідний акт. Проте відсутній відеозапис доведення акта до його відома.

Суть порушення полягає в неприбутті на виклик, проте у постанові зазначено, що ним порушено абз. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 1 та ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оборону України».

При цьому абз. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачає, що громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

У постанові не зазначається про проходження медичного огляду для визначення придатності. Навпаки, вказано: «будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби.

Посилання на ч. 1 та ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оборону України» є недоречним.

З постанови незрозуміло, про які порушення йдеться, чітко не вказано, який абзац, пункт, стаття порушені.

Порушення тих нормативних актів, які вказані у постанові, свідчить про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП, а не ст. 210-1 КУпАП.

Крім того, порушено тримісячний строк притягнення його до адміністративної відповідальності, передбачений ч. 7 ст. 38 КУпАП. Неявка за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 не є триваючим порушенням. Він не з`явився за викликом у період з 27 серпня до 03 вересня 2024 року.

Разом з тим, йому не надали можливості скористатися правовою допомогою, хоча він вказував у протоколі, що потребує безоплатної правової допомоги.

На виконання ухвали суду про відкриття провадження у справі з ІНФОРМАЦІЯ_3 10 червня 2025 року надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення № 3/45/ссп щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за ознаками ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 46, 65).

Крім того, 10 червня 2025 року надійшов відзив відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 на позовну заяву (а.с. 47-64).

У відзиві вказано, що постанова винесена законно. Пунктом 47 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ № 1487 від 31 грудня 2022 року, визначено, що у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, керівники (голови) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій зобов`язані: видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис…та надіслати копію відповідних наказів та підтвердну інформацію або документи про здійснення оповіщення у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки; вручити призовникам, військовозобов`язаним та резервістам повістки про явку за викликом до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

ІНФОРМАЦІЯ_5 довів до відома східної філії ТОВ «Секьюрайті» розпорядження від 24 січня 2024 року № 3. Наказом східної філії ТОВ «Секьюрайті» від 24 січня 2024 року № 16-од «Про оповіщення військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 » було оповіщено працівників підприємства про їх явку 05-06 лютого 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 . У наказі міститься підпис ОСОБА_1 про ознайомлення 30 січня 2024 року із змістом наказу, проте до ІНФОРМАЦІЯ_2 він не з`явився. Так само ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 04 червня 2024 року на виконання наказу східної філії ТОВ «Секьюрайті» від 15 травня 2024 року, хоча 18 травня 2024 року був ознайомлений зі змістом наказу. Черговий наказ від 19 серпня 2024 року про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 26-28 серпня 2024 року ОСОБА_1 підписувати відмовився, про що на підприємстві складено два акти від 21 серпня 2024 року.

За наведене порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (нез`явлення за викликом до ТЦК та СП) ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності. При цьому ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення абзацу 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», якою передбачено, що громадяни зобов`язані; з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (1-ий абзац); для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду (2-ий абзац).

Пунктом 40 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16 травня 2024 року № 560, передбачено, що під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським. Разом з тим, це правило поширюється лише на випадки вручення повісток саме представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським, а на інші випадки не поширюється.

Строк притягнення до адміністративної відповідальності не порушено. Так, згідно з положеннями ч. 9 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. При цьому, на думку представника відповідача, мова йде про строк від початку розгляду справи до винесення постанови. Адже неможливо скласти протокол без особи, яка вчинила правопорушення, роз`яснити їй права, вручити копію протоколу тощо. У частині 2 ст. 254 КУпАП вказано, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. За таких обставин, оскільки протокол про адміністративне правопорушення було складено 07 квітня 2025 року після виявлення порушника ОСОБА_1 , а постанова винесена 08 квітня 2025 року, то з моменту складення протоколу три місяці не сплинуло, а також не сплинув рік з дня вчинення порушення.

Зважаючи на наведене, вважають, що постанова винесена законно та не підлягає скасуванню.

Судове засідання, призначене на 21 травня 2025 року, відкладено до 19 червня 2025 року у зв`язку з неявкою представника відповідача та ненаданням матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

19 червня 2025 року до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с. 66-70), в яких той звертає увагу, що тримісячний строк для накладення стягнення, передбачений у ч. 7 ст. 38 КУпАП, розпочинається з дня виявлення порушення, а не з дня початку розгляду справи. Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 210, 210-1 КУпАП. Неправильна кваліфікація дій порушника у постанові не є арифметичною помилкою, а є порушенням права на захист, що не може бути виправлено судом, а тому є підставою для скасування постанови.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 34).

Представник позивача Гезердава Д.В. в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за відсутньої сторони позивача (а.с. 71).

Відповідач не забезпечив участі свого представника в судовому засіданні, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 44), надіслали відзив на позовну заяву та матеріали справи № 3/45/ссп про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 (а.с. 46, 47-65, 72-81).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

За змістом п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частина 5 ст. 77 КАС України визначає, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

У матеріалах справи відсутні докази, передбачені ст. 72 КАС України та ст. 251 КУпАП, на підтвердження правомірності постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача, а позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Як убачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення № 3/45/ссп від 08 квітня 2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень (а.с. 16-17).

Відповідно до оскаржуваної постанови на обліку в третьому відділі перебуває військовозобов`язаний рядовий ОСОБА_1 , який зареєстрований в селі Озеряни, по вулиці Українській, будинок 86, та працює в Східній філії ТОВ «Секьюрайті» охоронником.

Військовозобов`язаний ОСОБА_1 придатний до проходження військової служби.

З метою уточнення облікових даних та проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності у воєнний час, 24 січня 2024 року на підприємство Східна філія ТОВ «Секьюрайті» було направлено розпорядження № 3, відповідно до якого працівники на виклик до третього відділу не прибули, про причини неявки не повідомили. З відповіді від 30 січня 2024 року вбачається, що причини неявки військовозобов`язаних до третього відділу підприємству невідомі.

09 травня 2024 року на підприємство Східна філія ТОВ «Секьюрайті» було повторно направлено розпорядження № 109 від 09 травня 2024 року про виклик військовозобов`язаних до третього відділу.

З відповіді ТОВ «Секьюрайті» вбачається, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 з вказаним розпорядженням ознайомлений під підпис (наказ № 43-од від 15 травня 2024 року) та належним чином оповіщений, однак на виклик до третього відділу не з`явився, причин неявки не повідомив.

09 серпня 2024 року на адресу підприємства Східна філія ТОВ «Секьюрайті» було повторно направлено розпорядження № 162 від 09 серпня 24-го року про виклик до третього відділу військовозобов`язаних підприємства. Із цим розпорядженням ОСОБА_1 був ознайомлений вголос, але від підпису наказу № 68 від 19 серпня 2024 року про ознайомлення відмовився, про що було складено Акт про відмову працівника у присутності комісії в складі трьох чоловік.

27 серпня 2024 року ОСОБА_1 не прибув до третього відділу відповідно до сформованої повістки, причин своєї неявки не повідомив, хоча був усно ознайомлений про прибуття.

ОСОБА_1 порушив вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», статей 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу президента «Про загальну мобілізацію» та Указів про її продовження, з метою ухилення від проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом відповідного підрозділу територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені у повістці.

Пункт 24 постанови КМУ № 560 від 16 травня 2024 року передбачає, що у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу, прибути до відповідного підрозділу територіального центру, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці відповідного підрозділу територіального центру, або у будь-який інший спосіб, з подальшим прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Також ОСОБА_1 роз`яснено положення статті 210-1 та статті 210 КУпАП щодо адміністративної відповідальності.

У підсумку в постанові вказано, що ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період. Своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яка є бланкетною та відсилає до абзацу 3 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також частини 1 та частина 3 статті 17 Закону України «Про оборону України». Кваліфікуючою обставиною є вчинення правопорушення в особливий період. Також ОСОБА_1 було порушено вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пункт 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ № 1487 від 31 грудня 2022 року, і Правила військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів.

Матеріали справи № 3/45/ссп про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять:

-протокол № 3/45/ссп про адміністративне правопорушення від 07 квітня 2025 року, де зазначено, що ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період. Своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яка є бланкетною та відсилає до абзацу 3 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, частини 1 та частина 3 статті 17 Закону України «Про оборону України». Кваліфікуючою обставиною є вчинення правопорушення в особливий період. Також ОСОБА_1 було порушено вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пункт 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ № 1487 від 31 грудня 2022 року, і Правила військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів. У графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 вказав, що з протоколом не згоден, вимагає оскарження в суді та право на правничоюридичну безкоштовну допомогу (а.с. 66-69);

-копію паспорта та ІПН ОСОБА_1 (а.с. 70-71);

-постанову про накладення адміністративного стягнення № 3/45/ссп від 08 квітня 2025 року.

Частиною третьою статті 210-1 КУпАП встановлено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 210-1 КУпАП дійсно є бланкетною та відсилає до законодавства про мобілізацію.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані» з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.

Згідно з абзацом 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Разом з тим, у постанові нічого не вказано про факт проходження чи непроходження ОСОБА_1 медичного огляду. Натомість вказано, що ОСОБА_1 придатний до проходження військової служби.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 17 Закону України «Про оборону України» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства.

Пунктом 24 Постанови КМУ № 560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» передбачено, що у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Пункт 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ № 1487 від 31 грудня 2022 року, передбачає, що призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи.

У постанові не вказано, як саме та чим ОСОБА_1 порушив Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

За таких обставин у постанові, попри об`ємність тексту, відсутня конкретика та чітка вказівка на те, за яке порушення на ОСОБА_1 накладено стягнення.

З усього масиву тексту постанови чітко вбачається лише те, що ОСОБА_1 не прибув на виклик до третього відділу відповідно до сформованої повістки, причин своєї неявки не повідомив, що відбулося 27 серпня 2024 року. Наведене є порушенням абзацу 1 частини 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», проте у постанові не вказано про порушення абзацу 1 частини 1 ст. 22 Закону.

Представник відповідача у відзиві самостійно розбив абзац перший частини 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на два абзаци, після чого другу половину першого абзацу назвав другим абзацом. При цьому представник відповідача зазначив, що ними допущена арифметична помилка.

Разом з тим, посилання у протоколі та постанові на абзац 3 частини 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не відповідає суті порушення, яке допущено позивачем.

За таких обставин суд констатує, що як протокол, так і постанова не містять зазначення конкретних норм закону які порушив позивач, за які на того накладено адміністративне стягнення.

Враховуючи положення п. 24 Постанови КМУ № 560 від 16 травня 2024 року, неприбуття ОСОБА_1 на виклик до третього відділу відповідно до сформованої повістки охоплює період з 27 серпня 2024 року до 03 вересня 2024 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Отже, тримісячний строк з моменту виявлення порушення, вчиненого в період з 27 серпня 2024 року до 03 вересня 2024 року, спливав у грудні 2024 року.

Відповідач вказує на те, що довго не міг скласти протокол, бо шукав позивача.

Разом з тим, враховуючи положення ст. 258 КУпАП суд не вбачає таку позицію відповідача обґрунтованою, з огляду на те, що для констатації наявності порушення він мав достатньо підстав, однак не вчинив необхідних дій у встановлений ст. 38 КУпАП строк.

Дослідивши матеріали справи, зважаючи на те, що під час розгляду справи було порушено право позивача на юридично визначеність обвинувачення, зокрема у постанові зазначена неправильна кваліфікація порушення, а також той факт, що постанова винесена поза межами строку для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а адміністративне провадження закриттю.

Згідно з ч. 1, 3, 5 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позову, судовий збір підлягає стягненню на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 72, 77, 229, 246, 286 КАС України, ст. 251, 283-284, 288, 289, 293 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_2 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 3/45/ссп від 08 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, за порушення ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 605 (шістсот п`ять) гривень 00 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя А.І.Савенко