Справа № 160/6739/25
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2025 рокуСправа №160/6739/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В., розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС), Головного сервісного центру МВС про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити пені дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) (далі РСЦ ГСУ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС), відповідач-1), в якій позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить:
- визнати протиправними дії РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) щодо переведення водійського посвідчення серії НОМЕР_1 від 02.08.23р., виданого на ім`я позивача, в статус "не дійсний";
- зобов`язати РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) внести відомості до Єдиного державного реєстру МВС (Міністерства внутрішніх справ) про дійсність водійського посвідчення серії НОМЕР_1 від 02.08.23р., виданого на ім`я позивача.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 02.08.2023 ОСОБА_1 видано водійське посвідчення серії НОМЕР_1 , яке 16.08.2023 отримало статус «не дійсне». Із відповіді відповідача-1 на адвокатський запит від 04.02.2025 вбачається, що підставою визнання недійсним вказаного посвідчення є отримання позивачем іноземного посвідчення водія (ОАЕ) взамін національного. Позивач вважає такі дії відповідача-1 протиправними, зазначаючи, що за результатами вищевказаного обміну відповідачем-1 вже було визнано недійсним посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке видавалось позивачу ще 27.01.2015, відтак, водійське посвідчення серії НОМЕР_2 від 27.01.2015 було обміняно позивачем на аналогічний документ (посвідчення № НОМЕР_3 ) в ОАЕ в рамках виконання Меморандуму взаєморозуміння між МВС України та МВС ОАЄ про взаємне визнання та обмін національних посвідчень водія (далі - Меморандум). 27.06.2023 у зв`язку з проведенням обміну відповідачем-1 було отримано від Посольства України в ОАЄ посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке визнано недійсним та згодом знищено у відповідності до вимог законодавства. Повернувшись в Україну, позивач за допомогою веб-порталу «ДІЯ» звернулась з вимогою видати нове посвідчення водія у зв`язку з втратою попереднього, внаслідок чого останній видано водійське посвідчення серії НОМЕР_1 від 02.08.2023. Проте, відповідачем-1 визнано вказане посвідчення недійсним і анулювано як таке, що отримано на підставі фіктивних відомостей. Позивач зазначає, що враховуючи втрату нею первинного національного посвідчення водія серії НОМЕР_2 шляхом його обміну в ОАЕ, в неї існували підстави вважити вказане посвідчення втраченим. Позивач вважає протиправними дії відповідачів щодо повторного переведення водійського посвідчення позивача в статус «не дійсний» за однією тією самою підставою.
Ухвалою суду від 18.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
28.03.2025 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-1, в якій позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених у позові.
Також, до суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому заявник просить замінити належного відповідача у справі на Головний сервісний центр МВС, а РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) залучити до участі у справі у якості третьої особи.
Ухвалою суду від 14.04.2025 клопотання представника відповідача про заміну відповідача у справі задоволено частково; залучено в якості співвідповідача по справі №160/6739/25 Головний сервісний центр МВС (далі ГСЦ МВС, відповідач-2); постановлено здійснювати спочатку розгляд адміністративної справи №160/6739/25.
28.04.2025 до суду від представника відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник ГСЦ МВС проти задоволення позову заперечує з аналогічних підстав, що й відповідач-1.
28.04.2025 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-2, в якій позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених у позові.
Виходячи з положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд адміністративної справи здійснено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27.01.2015 Дніпропетровським ВРЕР-1 видано посвідчення водія серії НОМЕР_2 на право керування транспортними засобами категорії «В», з терміном дії до 27.01.2045, на ім`я ОСОБА_1 .
Водійське посвідчення серії НОМЕР_2 від 27.01.2015 обміняно позивачем на аналогічний документ (посвідчення № НОМЕР_3 ) в Об`єднаних Арабських Еміратах в рамках виконання Меморандуму взаєморозуміння між МВС України та МВС ОАЄ про взаємне визнання та обмін національних посвідчень водія.
Також, судом встановлено, що посвідчення водія № НОМЕР_3 Об`єднаними Арабськими Еміратами видано позивачу з терміном дії до 21.12.2023.
Повернувшись до України, позивач за допомогою веб-порталу «ДІЯ» звернулась з вимогою видати нове посвідчення водія у зв`язку з втратою попереднього, у зв`язку з чим їй було видано посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 02.08.2023 на право керування транспортними засобами категорії «В», з терміном дії до 02.08.2053.
На відповідне звернення представника позивача, відповідач-1 листом від 06.02.2025 за вих. №31/29/14/101-аз/10-2025-99-2025 повідомив про таке:
1. В Єдиному державному реєстрі Міністерства внутрішніх справ (далі ЄДР МВС), станом на 04.02.2025 стосовно ОСОБА_1 містяться наступні відомості про видачу посвідчень водія на право керування транспортними засобами: 27.01.2015 Дніпропетровським ВРЕР-1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 , на право керування транспортними засобами категорії «В», з терміном дії до 27.01.2045, статус «знищений»; 02.08.2023 ТСЦ МВС №1242 посвідчення водія серії НОМЕР_1 на право керування транспортними засобами категорії «В», з терміном дії до 02.08.2053, дане посвідчення має статус «не дійсний». Дане посвідчення водія 16.08.2023 переведено в статус «не дійсний», у зв`язку із отриманням ОСОБА_1 іноземного посвідчення водія (Об`єднані Арабські Емірати) взамін українського.
2. Відповідно до Єдиного державного реєстру МВС посвідчення водія у зв`язку з позбавленням на зберіганні не знаходиться.
3. Висновок про анулювання зазначеного посвідчення водія яке має статус «не дійсне» не складався. Відповідно до пункту 34 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 у разі надходження до територіальних сервісних центрів МВС посвідчень водія, що отримані в Україні та обміняні в іноземних державах, інформація про їх обмін за кордоном вноситься до Єдиного державного реєстру МВС, після чого такі посвідчення водія вважаються недійсними. Також повідомлено, що відповідно особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.
5. 08.12.2023 ОСОБА_1 звернулася із заявою в ТСЦ МВС № 1242 для обміну посвідчення водія виданого іноземною державою (Об`єднані Арабські Емірати). ТСЦ МВС № 1242 звернулись з листом № 31/29/1242-М-7 від 08.01.2023 до РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ) для направлення відповідного запиту до компетентних органів ОАЕ з метою підтвердження видачі посвідчення водія.
В свою чергу, РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях листом №31/29-363еп від 28.12.2023 звернувся до Посольства України в ОАЕ (королівство Бахрейн за сумісництвом) з метою підтвердження видачі посвідчення водія.
Відповідачем-1 повідомлено, що відповідь не надійшла. Також повідомлено, що у зв`язку з неотриманням відповіді з Посольства України в ОАЕ, РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях направив до ГСЦ МВС лист №31/29/05-2114-2024 від 12.06.2024 з проханням перенаправлення запиту щодо підтвердження видачі посвідчення водія компетентними органами ОАЕ.
Вважаючи дії відповідачів такими, що порушують права позивача, останній звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища, визначає Закон України від 30.06.1993 № 3353-XII «Про дорожній рух» (далі -Закон № 3353-XII).
Відповідно до приписів статті 15 Закону №3353-XII, кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.
Особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.
Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.
08.11.1968 у Відні була прийнята Конвенція про дорожній рух, яка була ратифікована Союзом РСР 12.07.1974. Після проголошення незалежності України, 12.09.1991 Верховною Радою України був прийнятий Закон України "Про правонаступництво України". Відповідно до статей 6 та 7 цього Закону, Україна підтверджує свої зобов`язання за міжнародними договорами, укладеними Українською РСР до проголошення незалежності України. Україна є правонаступником прав і обов`язків за міжнародними договорами Союзу РСР, які не суперечать Конституції України та інтересам республіки.
Таким чином, Україна підтвердила свої зобов`язання за Віденською Конвенцією про дорожній рух, яка ратифікована Союзом РСР та є обов`язковою для виконання Україною на її території.
Відповідно до підпункту "b" пункту 2 статті 41 Конвенції про дорожній рух, (в редакції, яка діяла на момент видачі позивачу посвідчення водія) «…договірні сторони визнаватимуть будь-яке національне посвідчення водія, яке відповідає приписам Додатка 6 до цієї Конвенції…».
Відповідно до частини другої статті 19 Закону України від 29.06.2004 № 1906-IV "Про міжнародні договори", якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.
Постановою Кабінету Міністрів України №597 від 09.06.2021 затверджено Меморандум про взаєморозуміння між Міністерством внутрішніх справ України та Міністерством внутрішніх справ Об`єднаних Арабських Еміратів про взаємне визнання та обмін національних посвідчень водія.
Параграфом 2 Меморандуму передбачено, що для громадян держав Сторін, які прибувають з метою проживання в державу іншої Сторони та які хочуть обміняти своє національне посвідчення водія, кожна Сторона звільняє таких громадян від відповідних теоретичних та практичних іспитів. Таке звільнення обмежується категоріями посвідчень водія, зазначеними у цьому параграфі. Обмін посвідчень водія для таких громадян дозволяється після видачі посвідки на проживання в державі іншої Сторони, а таке обміняне посвідчення буде дійсним на період, визначений національним законодавством держави відповідної Сторони.
Замінене національне посвідчення водія надсилається компетентному органу держави іншої Сторони через дипломатичні канали (параграф 4).
У випадку будь-яких сумнівів щодо дійсності чи справжності національного посвідчення водія, поданого для обміну, компетентний орган держави Сторони, що здійснює обмін, може запитувати компетентний орган держави іншої Сторони перевірити дійсність чи справжність такого посвідчення водія (параграф 5).
Питання щодо порядку видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами врегульовано Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340 (далі Положення № 340) та Інструкцією про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія затвердженою наказом МВС від 07.12.2009. № 515 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22.05.2020 №408) (далі Інструкція № 515).
Пунктом 34 Положення № 340 встановлено, що у разі надходження до територіальних сервісних центрів МВС, посвідчення що отримані в Україні та обміняні в іноземних державах, інформація про їх обмін за кордоном вноситься до Єдиного державного реєстру МВС, після чого такі посвідчення водія вважаються недійсними.
Пунктом 2 Положення № 340 встановлено, що особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.
Пунктом 8 Розділом ІХ Інструкції № 515 встановлено, що у разі надходження до ТСЦ МВС посвідчень водія, що отримані в Україні та обміняні в іноземних державах, інформація про їх обмін за кордоном вноситься до ЄДР МВС, після чого такі посвідчення водія вважаються недійсними.
Згідно з розділом Х Інструкції №515 видані громадянам України за кордоном міжнародні посвідчення та посвідчення водія іноземної держави, які відповідають вимогам Конвенції про дорожній рух 1968 року, підлягають обміну на національне посвідчення водія без складання теоретичного і практичного іспитів, за умови, що зазначені громадяни України постійно проживають на території України.
Видані громадянам України за кордоном міжнародні посвідчення та посвідчення водія іноземної держави, які не відповідають вимогам Конвенції про дорожній рух 1968 року, підлягають обміну на національне посвідчення водія за умови, що зазначені громадяни України постійно проживають на території України, із складанням теоретичного і практичного іспитів.
Обмін посвідчення водія іноземної держави, з якою укладено міжнародний договір про взаємне визнання та обмін посвідчень водія, здійснюється відповідно до умов, визначених міжнародним договором.
Після внесення інформації про посвідчення водія, яке обміняне на нове, до ЄДР МВС таке посвідчення водія вважається недійсним та долучається до документів, які стали підставою для його обміну.
На підставі вказаних норм, посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке було видано позивачу 27.01.2015, знищено після отримання позивачем посвідчення водія в ОАЕ, яке видано зі строком дії до 21.12.2023.
Даних щодо отримання позивачем ще одного іноземного посвідчення відповідачами не надано.
За наведених обставин, правових підстав для переведення 16.08.2023 в статус «не дійсний» посвідчення водія серії НОМЕР_1 у суб`єкта владних повноважень не було.
Щодо належного відповідача у справі, суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 1 розділу І Положення про Головний сервісний центр МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1393 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 28.02.2025 №142) (далі Положення), ГСЦ МВС утворений як юридична особа публічного права та є міжрегіональним територіальним органом з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ.
ГСЦ МВС відповідно пункту 4 розділу 1 Положення складається зі структурних підрозділів та відокремлених структурних підрозділів регіональних сервісних центрів (далі РСЦ).
РСЦ складається зі структурних підрозділів, до яких, у тому числі, входять територіальні підрозділи територіальні сервісні центри МВС (далі ТСЦ МВС).
РСЦ підзвітні та підконтрольні керівництву ГСЦ МВС.
ГСЦ МВС, РСЦ і ТСЦ МВС разом становлять систему сервісних центрів МВС.
Суд зазначає, що оскільки РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях, є структурним підрозділом ГСЦ МВС, який не є ліквідованим, означена особа є суб`єктом владних повноважень та, відповідно, може бути відповідачем у адміністративному процесі.
Отже, РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях, як суб`єкт владних повноважень, порушив права позивача та є належним відповідачем у цій справі.
З огляду на викладене, суд вважає, що внесення відповідачем-1 відомостей до ЄДР МВС про дійсність посвідчення позивача водія є належним способом відновлення порушеного права ОСОБА_1 .
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 1937,92 грн, які підтверджуються платіжною інструкцією №ВН0М-ТСРР-Х622-ТА96 від 28.02.2025, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1, діями якого порушені права позивача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Регіонального сервісного центра ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) щодо переведення посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 02.08.2023, виданого на ім`я ОСОБА_1 , в статус «не дійсний».
Зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) внести відомості до Єдиного державного реєстру МВС про дійсність посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 02.08.2023, виданого на ім`я ОСОБА_1 .
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) судові витрати у розмірі 1937 (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім) гривень 92 копійки.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар