Справа № 160/5179/25
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2025 рокуСправа №160/5179/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі адміністративну справу №160/5179/25 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до відповідача-1: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ), до відповідача-2: Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
17 лютого 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 (далі позивач) до Міністерства оборони України Військово-лікарська комісія (ВЛК) при ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі відповідач), яка надійшла в підсистемі «Електронний Суд» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/5179/25 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року позовну заяву залишено без руху. Запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали виконати вимоги, що в ній викладені, та усунути недоліки позовної заяви.
04 березня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано уточнену позовну заяву, яка надійшла від позивача в підсистемі «Електронний Суд». Позивач просить суд:
- визнати бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити ним певні дії, а саме зазначити всі захворювання позивача в постанові ВЛК у відповідності до глави 20 «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого Наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008;
- визнати бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити ним певні дії, а саме визначити придатність позивача за станом здоров`я до військової служби, із урахуванням акту дослідження стану здоров`я (додаток 4) від 16.08.2024;
- визнати бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити ним певні дії, а саме визначити обмеження позивача, - ступінь його придатності до військової служби.
- стягнути з відповідача - суб`єкта владних повноважень кошти на відшкодування моральної шкоди, у розмірі ста мінімальних заробітних плат для працездатних осіб, заподіяної його протиправним рішенням, дією та бездіяльністю.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність проведеної щодо позивача військово-лікарської комісії. Позивач ВЛК проведена з порушенням процедури, в зв`язку з чим її висновки є необґрунтованими та помилковими.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/5179/25, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 01 квітня 2025 року, залучено другого відповідача у справі.
13 березня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву про долучення доказів, яка надійшла від позивача в підсистемі «Електронний Суд». До заяви долучено докази направлення позовної заяви з додатками відповідачу-2.
Підготовче судове засідання, призначене на 01 квітня 2025 року, відкладене за клопотанням відповідача-1. Наступне підготовче судове засідання призначене на 22 квітня 2025 року.
Підготовче судове засідання, призначене на 22 квітня 2025 року, відкладене в зв`язку з ненадходженням витребуваних документів. Наступне підготовче судове засідання призначене на 06 травня 2025 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року продовжено строк підготовчого провадження у справі № 160/5179/25 на тридцять днів. Відкладено підготовче судове засідання у справі №160/5179/25 на 27 травня 2025 року.
09 травня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву позивача про розгляд справи за його відсутності, яка надійшла в підсистемі «Електронний Суд».
14 травня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов відвідповідача-1 в підсистемі в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач-1 проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що твердження позивача щодо затвердження Довідки ВЛК ВЛК вищого рівня є хибним, оскільки абзацами 5, 6 пункту 3.8 глави 3 розділу ІІ Положення про військоволікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства Оборони України № 402 від 14.08.2008 року (зі змінами) встановлено, що під час дії особливого періоду постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про непридатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються свідоцтвами про хворобу (додаток 11 до цього Положення) у трьох примірниках, які не пізніше десятиденного строку з дня закінчення медичного огляду та перевірки ВЛК обласних (Київського та Севастопольського міських) ТЦК та СП, направляються на затвердження до штатних ВЛК згідно адміністративно-територіальної зони відповідальності за проведення військово-лікарської експертизи. Інші постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП, на особливий період оформлюються довідкою військово-лікарської комісії (додаток 4 до цього Положення) у трьох примірниках. Вимога позивача щодо зазначення всіх захворювань в постанові ВЛК у відповідності до глави 20 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства Оборони України № 402 від 14.08.2008 року (зі змінами) також є безпідставною, оскільки зазначена глава не містить такої вимоги. Разом з відзивом надано витребувані документи.
20 травня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано пояснення, які надійшли від позивача в підсистемі в підсистемі «Електронний Суд». Наводить зауваження щодо своєчасності подання відповідачем відзиву, а також зазначає, що жодного доказу події надання відповідачем позивачу копії довідки ВЛК з підписом про ознайомлення та датою отримання відповідної довідки, відповідач на вимогу суду, не надав до суду.
Вирішуючи питання про прийняття відзиву суд виходить з того, що офіційне з`ясування всіх обставин, повнота та всебічність судового розгляду мають визначальне значення для правильного вирішення спору по суті. В свою чергу встановлені строки вчинення процесуальних дій призначені для забезпечення дотримання прав та законних інтересів учасників справи, забезпечення їм можливості належним чином реалізовувати наявні права. В цій справі відзив позивачу було надано, позивачем його отримано та подано з цього питання пояснення. Відповідно, процесуальні права позивача не порушуються в зв`язку з поданням відзиву з пропуском відповідного строку, оскільки такі права фактично реалізовані. В свою чергу долучення відзиву до матеріалів справи та врахування відповідних пояснень є необхідним для повного та всебічного з`ясування обставин справи, виконання завдання адміністративного судочинства. Отже, суд вважає за необхідне прийняти та врахувати поданий відзив при вирішенні спору по суті.
Підготовче судове засідання, призначене на 27 травня 2025 року, знято з розгляду в зв`язку з перебуванням судді Боженко Н.В. у відпустці. Наступне судове засідання призначене на 03 червня 2025 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 червня 2025 року.
В судове засідання, призначене на 10 червня 2025 року, учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, в зв`язку з чим та враховуючи подання сторонами заяв про розгляд справи за їх відсутності, суд на місці ухвалив розглянути справу у письмовому провадженні, згідно ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідач-2 правом на подання відзиву не скористався, копію ухвали та позовну заяву з додатками отримав завчасно, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до положень ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
19 серпня 2024 року відповідачем-1 за результатами медичного огляду позивача складено Довідку ВЛК №587 (далі Довідка ВЛК).
Згідно висновків Довідки ВЛК позивач: придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
В наявності Акт дослідження стану здоров`я від 16.08.2024 року, складений КНП «Міська клінічна лікарня №6», реєстраційний номер у відповідача-1: від 20.07.2024 року №1819.
Також в наявності медичні документи.
В наявності картка обстеження та медичного огляду позивача, в якій відображено результати медичного обстеження позивача кожним з лікарів, проведені дослідження.
В матеріалах ВЛК наявні медичні документи позивача, долучені до позовної заяви.
Вважаючи проведену ВЛК протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 65 Конституції України Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Наказом Міністерства Оборони України від 14.08.2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі Положення №402).
Згідно п. 1.1., 1.2. розділу І Положення №402 Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це:
- медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України);
- визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом;
- установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Пунктом 1.3. розділу І Положення №402 передбачено, що основними завданнями військово-лікарської експертизи є:
- добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України;
- аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я;
- контроль за організацією і станом лікувально-оздоровчої роботи серед призовників, аналіз результатів і розроблення пропозицій із удосконалення цієї роботи;
- контроль за організацією, проведенням і результатами лікувально-діагностичної роботи у закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності (далі - заклади охорони здоров`я (установи) та медичних підрозділах військових частин, що стосується військово-лікарської експертизи;
- надання методичної та практичної допомоги з питань військово-лікарської експертизи військово-лікарським комісіям, закладам охорони здоров`я (установам);
- визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть;
- розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Міністерства оборони України вимог щодо стану здоров`я призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, резервістів для найдоцільнішого використання їх на військовій службі;
- визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням;
- проведення наукової роботи з питань військово-лікарської експертизи;
- підготовка кадрів для військово-лікарських комісій.
Згідно п. 2.1. розділу І Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Відповідно до п. 2.2. Положення №402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать:
Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК);
Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та закладах охорони здоров`я (установах).
Залучати особовий склад штатних ВЛК для вирішення питань та завдань, не пов`язаних із військово-лікарською експертизою, забороняється.
Адміністративно-територіальні зони відповідальності штатних ВЛК за проведення військово-лікарської експертизи визначаються наказом Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення».
Відповідно до п. 2.4.4. на ВЛК регіону покладаються, серед іншого, організація військово-лікарської експертизи, керівництво підпорядкованими ВЛК, контроль за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності.
Згідно з п. 2.4.5. ВЛК регіону має право, зокрема, приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК.
Пунктом 2.4.6. розділу І Положення №402 встановлено, що рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.
Згідно п. 2.5.4. розділу І Положення №402 штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) з питань військово-лікарської та лікарсько-льотної експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК.
Відповідно до п. 1.2. розділу ІІ Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності:
до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти);
військовослужбовців до військової служби;
військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю;
військовослужбовців до служби в високомобільних десантних військах, плаваючому складі, морській піхоті;
кандидатів на навчання у ВВНЗ, ліцеїстів;
кандидатів до військової служби за контрактом;
кандидатів до участі у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки (далі - МО) та у складі національного персоналу;
військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, працівників Збройних Сил України для роботи з ДІВ, КРП, джерелами ЕМП, ЛВ та мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами;
військовослужбовців та працівників Збройних Сил України до служби (роботи) у спеціальних спорудах, працівників допоміжного флоту ВМС Збройних Сил України;
а також з метою визначення:
можливості проходження військової служби військовослужбовцями та проживання членів їх сімей за кордоном;
необхідності в тривалому спеціалізованому лікуванні, медичному спостереженні або в навчанні (вихованні) у спеціалізованих навчальних закладах членів сімей військовослужбовців, транспортабельності їх за станом здоров`я;
потреби у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва);
потреби у тривалому лікуванні.
Пунктом 2.2. розділу ІІ Положення №402 встановлено, що постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3). Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).
Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України)
Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Наведене означає, що принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до адміністративного суду. Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і за загальним правилом він не повинен виходити за межі цих вимог. Тобто суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених вимог.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 19.02.2019 року у справі № 824/399/17-а.
Згідно ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З наведених положень законодавства вбачається, що питання факту сторонами доводяться на засадах рівності, в той час як при вирішенні питання права в частині правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень саме останній доводить правомірність своїх дій.
Обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 року у справі №520/2261/19.
Ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття».
Надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби виходить за межі судового розгляду суду.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 12.06.2020 року №810/5009/18.
Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Верховний Суд у постанові від 10.02.2022 року у справі №160/7153/20 зазначив, що дискреційні повноваження це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким. З огляду на положення статті 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Таким чином, надання оцінки діагнозу позивача, встановлення причинного зв`язку захворювань, виходить за межі судового розгляду.
Відповідно, в компетенції суд перебуває лише питання дотримання відповідачем положень законодавства щодо саме процедури проведення військово-лікарської експертизи позивача.
З цього приводу суд зазначає, що позивач висунув такі зауваження: неврахування реального стану здоров`я, відсутність дослідження профільних лікарів.
В матеріалах справи наявна Довідка ВЛК, яка підтверджує проведення медичного огляду позивача. Докази на спростування цього доказу позивачем не надані.
Разом з Довідкою ВЛК позивача надано інші матеріали ВЛК, з яких не вбачається порушень процедури проведення ВЛК.
Надані позивачем медичні документи не можуть бути оцінені безпосередньо судом, оскільки така оцінка в будь-якому випадку зводилася б до оцінки медичних діагнозів, що перебуває за межами компетенції суду.
Більш того, правомірність оскаржуваних дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд оцінює на момент їх вчинення.
Отже, суд позбавлений можливості на підставі документів, які не оцінювались відповідачем-1 як спеціально уповноваженим органом, надати оцінку правильності висновку ВЛК в частині оцінки стану здоров`я позивача як такої.
В свою чергу жодні конкретні порушення процедури ВЛК позивачем не наведено (наприклад, неприйняття певних медичних документів, відсутність обстеження певним лікарем і тд), як не надані і відповідні докази (подані відповідачу-1 документи або заяви щодо проходження ВЛК, виклик поліції тощо).
Також відсутні і докази щодо подання позивачем скарг в ході процедури ВЛК чи за її результатами.
За таких обставин відсутні підстави для висновку про те, що медичний огляд позивача проведено з порушенням встановленого законодавством порядку.
Суд звертає увагу на те, що Довідка ВЛК є документом за результатом оцінки стану здоров`я позивача. Як наслідок, доводи щодо незазначення в ній певних діагнозів є спором про оцінку стану здоров`я позивача, в т.ч. щодо належної інтерпретації медичних даних, що не змінює попередніх висновків суду про неприпустимість судової оцінки правильності висновків ВЛК по суті (а не щодо процедури).
Щодо посилань позивача на ненадання йому відповідної довідки ВЛК суд зауважує, що обізнаність особи про певний акт не впливає на його правомірність, натомість може мати юридичне значення при вирішенні, наприклад, питання про дотримання строку оскарження такого акту або дій, з якими було пов`язане складання такого акту.
Також безпідставними є доводи позивача щодо необхідності затвердження довідки ВЛК, адже в умовах особливого періоду діє спеціальне нормативне положення - за змістом абз. 5, 6 п. 3.8 глави 3 розділу ІІ Положення №402 затвердженню підлягають лише довідки ВЛК, якими встановлено непридатність осіб до військової служби. Оскільки позивача непридатним не визнано, відповідна довідка ВЛК затвердженню не підлягала.
В свою чергу позивач не позбавлений можливості ініціювати проведення ВЛК і під час проходження військової служби.
Отже підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача відсутні.
Позовні вимоги про відшкодування шкоди мають похідний характер від вимог щодо проходження ВЛК. Як наслідок, відмова у задоволенні таких вимог зумовлює відмову у задоволенні вимог про відшкодування шкоди.
Враховуючи викладене, підстави для задоволення позовної заяви відсутні в повному обсязі.
В зв`язку з відмовою у позові підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до відповідача-1: ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача-2: Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко