Справа № 276/867/25
Суддя: ЗБАРАЖСЬКИЙ А. М.
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 276/867/25
Провадження по справі 2-а/276/11/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року селище Хорошів

Хорошівський районний суд Житомирської області у складі в складі головуючого судді Збаражського А.М., з участю:

секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати причини пропуску ним строку для звернення до місцевого загального суду як адміністративного суду за захистом своїх прав та законних інтересів у цій справі поважними та поновити цей строк; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого в автоматичному режимі № 5АВ 10272580 від 02 травня 2025 року, якою його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень; провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрити.

Ухвалою Хорошівського районного суду Житомирської області від 26 травня 2025 року поновлено ОСОБА_1 строк для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Також витребувано з Департаменту патрульної поліції належним чином завірену копію постанови №5АВ10272580 від 02 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 680 гривень та матеріали, що стали підставою для винесення зазначеної постанови, в строк до 03.06.2025 року.

03.06.2025 Департаментом патрульної поліції подано відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У відзиві зокрема зазначено, що позивач пропустив десятиденний строк для звернення до суду, оскільки штраф відповідно до постанови 5АВ №10272580 від 02.05.2025 був спалений 02.05.2025, а відтак вона була виконана та набрала законної сили цього ж дня. До відзиву долучено копії матеріалів по справі про адміністративне правопорушення.

03.06.2025 від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, в яких він виклав свої доводи стосовно поданого відзиву.

10.06.2025 відповідачем подано до суду заяву про залишення позову без розгляду. В обгрунтування заяви зазначено, що згідно роздруківки з «Сервісу перевірки адміністративних правопорушень» позивачем - ОСОБА_1 в пільговий 10-денний період, а саме 02.05.2025 було здійснено сплату штрафу по оскаржуваній постанові. Відтак, станом на 02.05.2025 позивач через відповідні електронні сервіси знав про існування оспорюваної постанови та в цей же день сплатив суму штрафу. Тобто, відлік 10-денного строку на оскарження постанови розпочато 02.05.2025, тоді як позовну заяву було подано 21.05.2025, з пропуском строку звернення до суду.

10.06.2025 позивачем надано письмові пояснення, за змістом яких ОСОБА_1 стверджує, що постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення. Разом з цим, оскаржувана постанова до цього часу йому не вручена у визначеному законом порядку, тому ним строк звернення до суду не порушено. Крім цього, згідно квитанції 944886651 від 02.05.2025 о 18:16 було оплачено штраф у розмірі 350,17 грн. Однак, цей штраф було сплачено не ним, а ОСОБА_2 . На підтвердження цього позивач надав дві довідки з ПриватБанку на ім`я ОСОБА_2 .

У судове засідання позивач та представник відповідача не з`явились, про дату, час і місце проведення розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду подали клопотання про проведення засідання без їх участі.

Суд ухвалив провести судове засідання за відсутності позивача та представника відповідача, у зв`язку із заявленими клопотаннями сторін.

Розглянувши заяву Департаменту патрульної поліції про залишення позову без розгляду, суд дійшов наступного висновку.

Постановляючи ухвалу про поновлення строку звернення до суду та відкриття провадження у справі, суддя виходив з того, що в матеріалах позовної заяви були відсутні відомості про вручення даної постанови позивачу.

Разом з цим, після призначення справи до судового розгляду відповідачем надано докази сплати позивачем штрафу та заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до ч.4 ст. 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Вирішуючи питання щодо дотримання строків звернення ОСОБА_1 до суду з позовною заявою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, суд враховує наступне.

Положеннями ч.1 ст.118 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Статтею 120 КАС України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацом першим частини другої статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частиною 1 статті 291 КУпАП визначено, що постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 300-1 КУпАП у разі сплати відповідальною особою, зазначеною у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або громадянином (резидентом) України, який ввіз на територію України транспортний засіб, зареєстрований за межами України, 50 відсотків розміру штрафу за постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), до вручення такої постанови або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили така постанова вважається виконаною.

Відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи (частина перша статті 14-2 КУпАП).

Згідно до статті 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу третього пункту 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13 січня 2020 року № 13, друк постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання / перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, за формою, яку наведено в додатку 1 до цієї Інструкції, здійснюється на паперовому бланку із спеціальними елементами захисту разом з повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендованого листа з адміністративною постановою) та вкладенням у паперовий конверт (крім адміністративних постанов, які були виконані та надсилаються за зверненням особи в порядку, передбаченому частиною сьомою статті 279-1 КУпАП, а також у які вносяться зміни відповідно до вимог Порядку звернення особи, яка допустила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до уповноваженого підрозділу Національної поліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2017 року № 833.

Згідно з інформацією, яка наявна на сайті Сервісу перевірки адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі, 02.05.2025 інспектором Департаменту патрульної поліції Якімовою Сабіною Юріївною на підставі інформаційних файлів та метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі винесено постанову про адміністративне правопорушення серії 5АВ №10272580 за фактом того, що 02.05.2025 о 08 год. 38 хв., за адресою м. Київ, вул. Миколи Міхновського, 36, особа, яка керувала транспортним засобом TOYOTA САМRУ, номерний знак НОМЕР_1 , порушила правила руху та зупинки на смузі для маршрутних ТЗ.

Правопорушення було зафіксоване технічним засобом Каскад 016-0519, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги».

За дане правопорушення відповідальну особу - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. Штраф сплачено 02.05.2025.

Оплата штрафу 02.05.2025 позивачем (відповідальною особою, зазначеною у частині першій статті 14-2 цього Кодексу) в сумі 340 грн (50 відсотків розміру штрафу за постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі) також підтверджується копією квитанції №944886651, за змістом якої проведено платіж за порушення ПДР, згідно постанови 5АВ 10272580, дата - 02.05.2025 о 18:16; номер карти: НОМЕР_2 , призначення платежу 21081801 5АВ 10272580 ОСОБА_1 (а.сп.63)

Відтак, суд приходить до висновку, що позивач дізнався або повинен був дізнатися про складення відносно нього постанови серії 5АВ № 10272580 саме 02 травня 2025 року.

Враховуючи вказані обставини, а також вищевикладені положення чинного законодавства, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 5АВ № 10272580 набрала законної сили 02 травня 2025 року, у зв`язку з її фактичним виконанням (сплатою 50 відсотків розміру штрафу відповідальною особою, зазначеною у частині першій статті 14-2 цього Кодексу).

З огляду на викладене, десятиденний строк на оскарження вказаної постанови завершився 12 травня 2025 року.

Доводи позивача про те, що відлік строку на оскарження в даному випадку слід рахувати з дати вручення постанови, суд оцінює критично, оскільки постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили, зокрема, під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Посилання ОСОБА_1 на висновки, які викладені у постанові Верховного Суду у справі №686/28291/19, суд вважає безпідставними, оскільки при ухваленні зазначеного судового рішення була застосована редакція статті 291 КУпАП, яка була чинна до 2021 року, проте наразі її змінено.

Крім того, твердження позивача про те, що штраф було сплачено не ним, а ОСОБА_2 , суд вважає недоведеним належними доказами. Так, на підтвердження даної обставини позивачем надано дві довідки з ПриватБанку на ім`я ОСОБА_2 . В одній із цих довідок відображено виписку по витратах на 02.05.2025 року, де о 18:17 з картки НОМЕР_3 перераховано суму 350,17 грн для «BDR.MVS_FCMPS_GOV KYIV». В другій довідці є відомості про те, що картка НОМЕР_3 дійсно належить ОСОБА_2 .

Однак, вказані докази не підтверджують оплату штрафу згідно постанови 5АВ 10272580, оскільки згідно з копією квитанції №944886651, кошти на погашення штрафу надійшли з іншого карткового рахунку - номер карти: НОМЕР_2 . Крім цього, за змістом довідок, виданих АТ КБ «ПриватБанк», неможливо встановити в рахунок якого саме штрафу проведено перерахунок коштів в сумі 350,17 гривень (а.сп. 63).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву 21.05.2025, а тому суд приходить до висновку, що ним пропущено десятиденний строк звернення до суду з даним позовом. Інших доказів поважності причин пропуску строку суду не надано.

Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й на природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.

Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі сплином

установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Законодавче закріплення строків звернення з позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановленого строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Правова природа строку звернення до суду дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права.

У пункті 570 рішення у справі «ВАТ «Нафтова компанія Юкос» проти Росії» Європейський Суд з прав людини (далі ЄСПЛ) визначив термін давності як передбачене законом право порушника не піддаватися попередженню або суду після закінчення певного терміну після здійснення правопорушення. Як зазначив ЄСПЛ строки давності, які характерні для національних правових систем Держав-учасниць, відповідають декільком цілям, в числі яких забезпечення правової визначеності та остаточності.

Зміст принципу правової визначеності розкрито у ряді рішень Конституційного Суду України. Наприклад у рішенні від 29.06.2010 №17-рп/2010 Конституційний Суд України звернув увагу на правову визначеність як елемент верховенства права, зазначивши, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, в якому стверджується, що обмеження основних прав людини і громадянина та втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дозволять особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Отже, встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі сплином встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Інакше кажучи встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності ЄСПЛ сформовано практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Верховний Суд неодноразово вказував (зокрема, постанова від 22.04.2020 у справі №811/1664/18), що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства.

За вказаних вище обставин, суд вважає, що в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок судді про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, обставини, які б свідчили про об`єктивні та непереборні причини пропуску встановленого законом строку судом не встановлено, а тому, керуючись положеннями ч.4 ст. 123 КАС України, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишеню без розгляду.

Керуючись ст. 122, ч.4 ст. 123, 241-243, 248, 286 КАС України, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі залишити без розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Головуючий суддя А.М. Збаражський