Справа № 607/11481/25
Суддя: Воробель Н. П.
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2025 Справа №607/11481/25 Провадження №2-а/607/515/2025
м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Воробель Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Ходань С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

03.06.2025 через підсистему «Електронний суд» позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Департаменту патрульної поліції, у якому просить: визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4824390, що винесена 26.05.2025 поліцейським 2 взводу 5 роти 4 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в м. Києві капралом поліції Сідельником А.Р., відповідно до якої її притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 510 гривень; справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача 605 гривень 60 копійок у відшкодування судових витрат.

Цього ж дня вказана позовна заява зареєстрована через канцелярію суду.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що: 26.05.2025 поліцейським 2 взводу 5 роти 4 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в м. Києві капралом поліції Сідельником А.Р. винесено відносно неї постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 4824390 (далі Постанова). За змістом Постанови зазначено, що 26.05.2025 о 20:51:22 в м. Києві по вул. Володимира Покотила (Картвелішвілі), буд. 14-К, вона керувала транспортним засобом RENAILT SANDERO, д.н.з НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушила п. 19.1.а ПДР. За наслідком винесеної постанови, позивача визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Позивач зазначає, що з винесеною Постановою щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП не погоджується, вважає дії капрала поліції Сідельника А.Р. протиправними, а прийняте рішення таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, безпідставним та незаконним, з огляду на таке.

Відповідно до даних: вебсайту (дані за посиланням: https://dateandtime.info/uk/citysunrisesunset.php?id=703448&month=5&year=2025) захід сонця 26.05.2025 в м. Київ відбувся о 20:55; вебсайту (доступ за посиланням: http://astro.km.ua/calendar/solar_riseset/2025/5) захід сонця 26.05.2025 в м. Київ відбувся о 20:54; вебсайту (доступ за посиланням: https://kalendar.pp.ua/ukr/sun-703448/) захід сонця 26.05.2025 в м. Київ відбувся о 20:54:25.

Відповідно до постанови ЕНА № 4824390 часом вчинення адміністративного правопорушення є 20:51:22, що означає, що заходу сонця в м. Києві ще не відбулось, був світлий час доби і в позивача на той момент не було обов`язку рухатись транспортним засобом з увімкненими фарами ближнього (дальнього) світла. Капралом поліції Сідельником А.Р. не надано доказів, що о 20:51:22 була темна пора доби, не додано такого доказу до постанови серії ЕНА № 4824390.

Крім цього, позивач здійснювала рух транспортним засобом по вул. Володимира Покотила в м. Києві із застосуванням відеореєстратора 70 mai, встановленому на лобовому склі транспортного засобу. Відповідно до відеозапису, який створений реєстратором 70 mai, вона здійснювала рух зазначеною вулицею 26.05.2025 о 19:36 (час не відеореєстраторі не переведений на літній час, тобто на годину вперед). Отже, позивач здійснювала рух о 20:36 та була зупинена співробітниками поліції. Час зупинки її транспортного засобу на вимогу поліцейських складав більше 5 хвилин, однак із постанови ЕНА №4824390 вбачається, що порушення відбулось о 20:51:22, постанова складена о 20:54:52. Таким чином, існує розбіжність у часі, зазначеному у відеозаписі та Постанові, що не дає змогу визначити точний час та встановити об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення.

06.06.2025 ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

06.06.2025 через підсистему «Електронний суд» надійшла заява позивача ОСОБА_1 про розгляд справи без її участі. Подану позовну заяву підтримує, просить її задовольнити в повному обсязі.

11.06.2025 через підсистему «Електронний суд» представником відповідача Департаменту патрульної поліції Щур І.В. подано відзив, зі змісту якого вбачається, що представник відповідача вважає, що вимоги та твердження позивача є безпідставними та необґрунтованими, а для встановлення правомірності і законності винесеної постанови зазначає таке.

Під час несення служби 26.05.2025 о 20 год 51 хв, інспектором Сідельником А.Р. було виявлено транспортний засіб RENAULT SANDERO, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Володимира Покотила, 14К, водій керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушив п. 19.1.а. Після чого інспектор підійшов до водія, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину, підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4. (а) ПДР. Позивачу було роз`яснено, що він порушив п. 19.1.а ПДР та в її діях присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Розгляд справи про адміністративне правопорушення був здійснений інспектором у відповідності до ст. 278 та ст. 279 КУпАП, який в даному випадку був уповноважений розглядати вказану адміністративну справу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, Постанову було винесено у присутності позивача, роз`яснено всі його права, згідно із ст. 268 КУпАП, якими останній не скористався.

Разом з тим, позивач, подавши позов, жодних переконливих доказів своєї невинуватості не надав. Зауваження в позові про те, що на думку позивача був порушений процесуальний порядок розгляду справи не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності останнього.

Представник відповідача зауважує, що з відео нагрудної камери інспектора зафіксовано, що водій на авто RENAULT SANDERO, номерний знак НОМЕР_1 , визнає, що дійсно не ввімкнула ближнє світло фар у темну пору доби. Також на відеозаписі видно, що на дворі темно та погодні умови забруднювали видимість. А отже, в такі погодні умови водій повинен, відповідно до п. 2.3.б ПДР, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Оцінивши докази у справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши значність вчиненого правопорушення, заслухавши пояснення позивача, відповідач, керуючись законом та правосвідомістю, постановив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн, що в межах санкції даної статті. Після чого позивача було ознайомлено з винесеною Постановою та повідомлено йому порядок її оскарження, наслідки її невиконання, передбачені ст.ст. 307, 308 КУпАП. А тому, вважає, що доводи позивача є безпідставними та необґрунтованими.

Представник відповідача зазначає, що теза щодо визнання дій інспектора такими, що порушують права позивача, є необґрунтованою, безпідставною та такою, яка не може бути застосована в даному провадженні. Підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

На підставі вищевикладеного, представник відповідача просить: відмовити у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 в повному обсязі; розглядати справу без участі представника Департаменту патрульної поліції.

14.06.2025 через підсистему «Електронний суд» позивачем ОСОБА_1 подано відповідь на відзив.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Статтею 286 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив). Відповідно, суд в ухвалі про відкриття провадження у справі від 06.06.2025 не зазначав строки для подання відповіді на відзив та заперечення. Таким чином, подана позивачем відповідь на відзив у цій справі не є заявою по суті, а відтак її зміст не може бути предметом дослідження суду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце цього засідання, однак у поданій 06.06.2025 заяві просила розгляд справи проводити без її участі. Подану позовну заяву підтримує, просить її задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце цього засідання, однак у відзиві на позовну заяву просив розглядати справу без його участі.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд доходить такого висновку:

згідно з п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до 19.1.а ПДР у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла.

Пункт 1.10 ПДР передбачає: темна пора доби частина доби від заходу до сходу сонця; недостатня видимість видимість дороги в напрямку руху менше 300 м у сутінках, в умовах туману, дощу, снігопаду тощо.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, серед іншого, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

При цьому, слід розрізняти порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами /п.п.19.1-19.9 ПДР/ та порушення правил користування попереджувальними сигналами /п.п.9.1-9.12 ПДР/ при початку руху чи зміні його напрямку.

Верховний Суд у постанові від 20.06.2018 у справі №552/1713/16-а вказав, що адміністративна відповідальність настає у випадку порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами (частина друга ст. 122 КУпАП).

Судом встановлено, що 26.05.2025 поліцейським 2 взводу 5 роти 4 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в м. Києві капралом поліції Сідельником А.Р. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4824390, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 26.05.2025 о 20:51 в м. Києві, вул. Володимира Покотила (Картвелішвілі), 14К, водій ОСОБА_1 керувала RENAILT SANDERO, д.н.з НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушила п. 19.1.а ПДР порушення водіями транспортних засобів використання освітлювальних приладів в темну пору доби, в умовах недостатньої видимості, в тунелях.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

На підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, відповідачем долучено до відзиву диск із матеріалами відеофіксації порушення, про які також зазначено у графі 7 оскаржуваної постанови «до постанови додаються».

Так, після відтворення відеозапису в судовому засіданні з`ясовано, що він складається з двох відеофайлів.

Відеофайли із записом з нагрудної камери поліцейського фіксують події, які мали місце після зупинки транспортного засобу RENAILT SANDERO, д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_1 . Зокрема, працівник поліції запитує: «Фари ближнього світла чому не вмикаєте? Зараз умови недостатньої видимості, сонце зайшло, темна пора доби», позивач відповідає: «Я щось не встигла зорієнтуватися, що вже потемніло». Після цього, перевіривши документи водія, поліцейський оголошує позивачу про розгляд справи за ч. 2 ст. 122 КУпАП та роз`яснює їй права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач ствердила, що 26.05.2025 о 20:51 вона здійснювала рух транспортним засобом по вул. Володимира Покотила в м. Києві, на підтвердження чого долучила копію відеозапису із відеореєстратора, встановленого на лобовому склі транспортного засобу RENAILT SANDERO, д.н.з НОМЕР_1 . Також позивач у позові зазначила, що у неї на той момент не було обов`язку рухатись транспортним засобом з увімкненими фарами ближнього (дального) світла, тим самим не заперечила, що у неї на час інкримінованої їй події були вимкнені фари ближнього світла, оскільки, на її думку, був світлий час доби.

Суд бере до уваги інформацію з відкритих джерел мережі Інтернет, надану позивачем, із якої видно, що 26.05.2025 захід сонця в м. Києві відбувся о 20:54-20:55. Натомість із даних відеозаписів, наданих представником відповідача, вбачається, що при зупинці працівником поліції позивача, на вулиці вже були сутінки та падав дощ, оскільки на автомобілі ОСОБА_1 та службовому транспортному засобі працювали склоочисники, що свідчить про умови недостатньої видимості, про які також було повідомлено поліцейським позивача на місці.

Пункт 19.1.а ПДР, який ставиться у вину позивачу, охоплює також вимогу ввімкнення фар ближнього світла на всіх механічних транспортних засобах, що рухаються в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги.

Примітка до п. 19.1.а ПДР передбачає, що в умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах дозволяється замість фар ближнього (дальнього) світла ввімкнути протитуманні фари.

Проте матеріали адміністративної справи не містять доказів того, що 26.05.2025 о 20:51 позивач керувала транспортним засобом із ввімкненими протитуманними фарами, замість фар ближнього світла.

Доводи позивача про те, що вона здійснювала рух транспортним засобом о 20:36 26.05.2025, суд до уваги не бере, оскільки ОСОБА_1 у своїй позовній заяві зазначила, що час на відеореєстраторі не переведений на літній час, тобто на годину вперед, а тому на відеозаписі вказано час керування нею транспортним засобом о 19:36 26.05.2025, що свідчить про асинхронізацію часу на відеореєстраторі з реальним часом.

Твердження позивача про те, що час зупинки її транспортного засобу на вимогу поліцейських складав більше 5 хвилин, однак із постанови ЕНА №4824390 вбачається, що порушення відбулось о 20:51:22, постанова складена о 20:54:52, суд відхиляє, оскільки із відеозапису з нагрудної камери працівника поліції видно, що поліцейський, після зупинки транспортного засобу позивача, підходить до її автомобіля о 20:51:27, а оскаржувана постанова складається о 20:54:52, як це і зафіксовано у спірній постанові.

Таким чином, позивачем не спростовано належними та достатніми доказами обставини, викладені в оскаржуваній постанові, та факт відсутності у її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з вимогами ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені у судовому засіданні обставини справи, оцінюючи в сукупності зібрані у справі докази, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд вважає, що представником відповідача надано належні та допустимі докази, які вказують на те, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4824390 від 26.05.2025, відповідає вимогам чинного законодавства, а тому приходить до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження та в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак судові витрати стягуються з відповідача лише при задоволенні позову, а тому відсутні підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 242, 244-246, 257, 268, 271, 286 КАС України, суд

ухвалив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддяН. П. Воробель