Справа № 727/5247/25
Суддя: Бойко М. Є.
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/5247/25
Провадження № 2-а/727/133/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

12 червня 2025 року Шевченківський районний суд міста Чернівці у складі: головуючої судді Бойко М.Є., за участю: секретаря судових засідань Васківчук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Чернівці, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Маковійчук Павло Васильович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №325 у справі про адміністративне правопорушення від 27.04.2025 року за ч.3 ст. 210-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову №325 від 27.04.2025 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_3 про накладення на позивача адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у розмірі 17 000,00 гривень як незаконну.

В обґрунтування таких вимог ОСОБА_2 посилається на те, що відносно нього 27.04.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_3 прийнято постанову №325 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки він, будучи військовозобов`язаним, отримавши УкрПоштою повістку ГШ про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 07.03.2025 р., у вказаний час і дату до вказаного відділу не з?явився, порушивши такими своїми діями вимоги ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Вказав, що його належним чином не було повідомлено про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки повістка була надіслана за адресою його зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , тоді як фактично він мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідачу достеменно було відомо.

Крім того, зазначив, що свої особисті дані в ІНФОРМАЦІЯ_3 уточнив вчасно, регулярно з`являючись для оформлення відстрочки, оскільки відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 травня 2024 року він є опікуном недієздатної особи. Відстрочку від проходження військової служби має до 08.05.2025 року.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 травня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в справі.

22 травня 2025 року представник відповідача надіслав до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за їх безпідставністю, оскільки останній не з`явився 07.03.2025 року, о 14:00 до ІНФОРМАЦІЯ_1 за повісткою №2657702, направленою йому засобами поштового зв`язку за адресою реєстрації. Вказав також, що, виходячи із приписів п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560, позначка посадової особи Укрпошти "одержувач відсутній за вказаною адресою" є належним підтвердженням сповіщення ОСОБА_1 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, відповідно до інформації, наявної в протоколі №325 та в реєстрі «Оберіг» позивачем особисто було уточнено адресу свого місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 . Таким чином, останній, не з`явившись по повістці, не виконав вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а тому його правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

У судове засідання по справі позивач ОСОБА_1 та його адвокат Маковійчук П.В. не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце її розгляду. Разом з тим, адвокат Маковійчук П.В. подав до суду письмову заяву, в якій просив судовий розгляд проводити без його участі та без участі позивача; позовні вимоги вони підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 29 травня 2025 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, також подав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, особиста їх участь у засіданні не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, його представника та представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 27.04.2025 року, в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , підполковником ОСОБА_3 розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення та прийнято постанову №325, якою визнано ОСОБА_1 винним за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на останнього штраф у розмірі 17 000, 00 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, отримавши УкрПоштою повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 07.03.2025 р., у вказаний час і дату до вказаного відділу не з?явився. Такими протиправними, винними діями (бездіяльністю) останній порушив вимоги ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Як вбачається з витягу "Резерв+", ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З розширених даних з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів "Резерв+" вбачається, що зареєстрована адреса місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Також, з повістки N 2657702 вбачається, що позивача зобов`язано з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 07.03.2025 року о 14:00 год. для уточнення даних та надіслано її на адресу: АДРЕСА_1 засобами поштового зв`язку «Укрпошта» з рекомендованим поштовим відправленням №036, повернуто з відміткою «одержувач відсутній за вказаною адресою».

Разом з тим, зі змісту оскаржуваної постанови, рапорту оперуповноваженого ВКП Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області та протоколу № 325 від 14.04.2025 року, а також з витягу "Резерв+", вбачається, що ОСОБА_1 , крім адреси: АДРЕСА_1 , має задеклароване/зареєстроване місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 , проте за цією адресою повістка йому не направлялась, отже, відсутні підстави вважати його оповіщення про з`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 07.03.2025 року належним.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також установлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України від 03 березня 2022 року № 2105-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, а надалі, іншими Указами Президента України цей строк продовжений до сьогоднішнього дня.

Відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію встановлена статтею 210-1 КУпАП.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною 3 наведеної статті вчинення дій, передбачених частиною 1 цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Спеціальним законом, який визначає, зокрема обов`язки громадян щодо здійснення мобілізації в особливий період, є Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі - Закон № 3543, зі змінами та доповненнями, згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-IX від 11 квітня 2024 року).

За визначенням абзацу 5 частини 1 статті 1 Закону № 3543-XII особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, у спірному випадку полягає у неявці ОСОБА_1 за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , це правопорушення є одноактним, вичерпується фактом неприбуття до певного місця у визначені дату та час.

З аналізу вищезазначених правових норм у контексті спірних правовідносин слідує, що для висновку щодо правомірності оскаржуваної постанови необхідно встановити: факт отримання позивачем повістки для необхідності з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 ; факт відповідності змісту повістки вимогам законодавства; наявність поважних причин неприбуття позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк, визначений у повістці; факт відповідності постанови вимогам законодавства та дотримання відповідної процедури, наявність складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до підпункту 2) пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання».

Змінами, внесеними постановою уряду від 08 жовтня 2024р. №1147 до Правил надання послуг поштового зв`язку передбачено, що рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.

Якщо ж протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника..

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку до ТЦК необхідна сукупність обставин: 1) направлення судової повістки за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення даних чи адресою реєстрації військовозобов`язаного, та 2) відомості про спробу вручити таку повістку особі, що матиме наслідком або вручення повістки без подальшої явки, або не вручення з причин відмови отримати повістку, або з причин відсутності адресата за такою адресою.

У даній справі судова повістка позивачу вручена не була, втім, працівниками пошти проставлено відмітку «відсутність адресата за вказаною адресою».

Однак, докази повідомлення позивача за наявним номером телефону та/або вкладання до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК в матеріалах справи відсутні.

Сам позивач наголошує на тому, що жодних сповіщень від працівників пошти про необхідність отримання зазначеного листа не отримував.

Наведені обставини дозволяють дійти висновку, що поштовим відділенням не дотримано Правил надання послуг поштового зв`язку. Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

Крім того, як вбачається з витягу про рух поштового відправлення № 036, останнє прибуло до відділення Укрпошти за адресою реєстрації позивача 27.02.2025 року та було повернуто відправнику 28.02.2025 року, тобто до спливу трьох робочих днів, як передбачено у вищезазначеному п.82 Правил, що свідчить про не дотримання порядку вручення повістки, а саме процедури інформування одержувача про надходження рекомендованого листа та його повернення .

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Крім того, суд враховує те, що, що відповідно примітки до ст.210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Тобто, якщо Міністерство оборони України як держатель такого реєстру може отримати відомості про особу шляхом синхронізації з іншими державними електронними реєстрами, то особу не може бути притягнуто до відповідальності за неповідомлення таких відомостей.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач викликався повісткою для уточнення облікових даних. Зазначений виклик не є первинним, оскільки відповідно до наявного військово-облікового документу ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 . Категорія обліку "військовозобов`язаний", дійсний до 08.05.2025 року. Номер в реєстрі 8.

Більше того, відповідачу було достовірно відомо про те, що позивачу на підставі п. 1, частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період до 08.05.2025 (а.с.а.с.15-16).

Наведені обставини, підтверджують відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Також встановлені судом під вас розгляду справи процедурні порушення є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що уповноваженою посадовою особою не в повній мірі були виконані вимоги ст.252 КУпАП та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем не надано, у зв`язку з чим, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 2, 72-77, 79, 90, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Маковійчук Павло Васильович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №325 у справі про адміністративне правопорушення від 27.04.2025 року за ч.3 ст. 210-1 КУпАП повністю задовольнити. Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_3 №325 від 27.04.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити. Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17.06.2025 року.

Суддя М.Є. Бойко