Справа № 380/9665/24
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Шавеля Р.М.,
суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,
з участю секретаря судового засідання - Василюк В.Б.,
а також сторін (їх представників):
від відповідача - Лиса Н.В.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву представника адвоката Золотухіна Олександра Олександровича, діючого на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткової постанови та стягнення судових витрат, понесених під час розгляду апеляційних скарг представника адвоката Золотухіна Олександра Олександровича, діючого на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , та Головного управління Національної поліції у Львівській обл. на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07.04.2025р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській обл. про визнання відмови протиправною, зобов`язання нарахувати і виплатити середній заробіток за час затримки виплати належних при звільненні сум,-
06.05.2024р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції 07.05.2024р.) за допомогою системи «Електронний суд» позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити такий; визнати протиправною відмову відповідача Головного управління /ГУ/ Національної поліції /НП/ у Львівській обл. щодо нарахування та виплати середнього заробітку за весь час затримки виплати всіх сум, що належать ОСОБА_1 та повинні були бути виплачені в день звільнення, а саме з 13.05.2022р. по 13.02.2024р., виходячи з середньоденного розміру грошового забезпечення станом на день звільнення з урахуванням індексації та доплати, передбаченої постановою КМ України № 168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», без урахування податків і зборів; зобов`язати ГУ НП у Львівській обл. нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки виплати всіх сум, що належать позивачу, та повинні були бути виплачені у день звільнення, а саме з 13.05.2022р. по 13.02.2024р., виходячи з середньоденного розміру грошового забезпечення станом на день звільнення, з урахуванням індексації та доплати, передбаченої постановою КМ України № 168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», без урахування податків і зборів; вирішити питання про судові витрати (попередній розмір витрат на професійну правничу допомогу складає 4000 грн.) (Т.1, а.с.1-6).
Згідно ухвали суду від 04.11.2024р. вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін (Т.1, а.с.97-98).
Відповідно до ухвали від 03.01.2025р. суд вирішив продовжити розгляд справи в порядку загального позовного провадження (Т.1, а.с.114-115).
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.03.2025р. заявлений позов задоволено із виходом за межі позовних вимог; визнано протиправною відмову ГУ НП у Львівській обл. щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки виплати всіх сум, що повинні були бути виплачені в день звільнення, а саме з 13.05.2022р. по 13.02.2024р., виходячи з середньоденного розміру грошового забезпечення станом на день звільнення; в іншій частині в задоволенні позову відмовлено; стягнуто з ГУ НП у Львівській обл. на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати всіх сум, що належать позивачу при звільненні, а саме з 13.05.2022р. по 13.02.2024р. у розмірі 93988 грн. 78 коп. (Т.1, а.с.202-209).

25.03.2025р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції 26.03.2025р.) за допомогою системи «Електронний суд» представник позивача скерував до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути на користь позивача ОСОБА_1 із відповідача витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 12000 грн. (Т.1, а.с.212-213).

В свою чергу, 26.03.2025р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції 27.03.2025р.) за допомогою системи «Електронний суд» відповідач ГУ НП у Львівській обл. направив до суду письмові заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив відмовити в задоволенні вказаної заяви через відсутність доказів понесених витрат (Т.1, а.с.220-221).

Відповідно до додаткового рішення суду від 07.04.2025р. заяву представника позивача задоволено частково; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ НП у Львівській обл. на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн.; у іншій частині в задоволенні заяви відмовлено (Т.1, а.с.226-228).

Не погодившись із вказаним додатковим рішенням суду, його оскаржили сторони.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2025р. апеляційну скаргу представника адвоката Золотухіна О.О., діючого на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задоволено частково; додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07.04.2025р. в адміністративній справі № 380/9665/24 змінено; викладено частину другу резолютивної частини додаткового рішення суду в наступній редакції: «Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській обл. (79007, м.Львів, пл.Г.Григоренка, буд.3; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 8000 (вісім тисяч) грн.»; в решті додаткове рішення суду першої інстанції залишено без змін; апеляційну скаргу ГУ НП у Львівській обл. залишено без задоволення (Т.2, а.с.76-85).

02.06.2025р. представник адвокат Золотухін О.О., діючий на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , скерував за допомогою системи «Електронний суд» на адресу апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 2000 грн. (Т.2, а.с.87-90).

04.06.2025р. за допомогою системи «Електронний суд» відповідач ГУ НП у Львівській обл. направив до апеляційного суду заперечення на заяву про стягнення витрат на правову допомогу, в якій просив відмовити у задоволенні вказаної заяви, оскільки розмір понесених витрат є необґрунтованим; представником позивача не долучено документів про оплату вартості послуг адвоката (Т.2, а.с.98-102).

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про часткову підставність і обґрунтованість заяви представника адвоката Золотухіна О.О., діючого на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , та необхідність вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за результатами апеляційного розгляду справи, про що слід винести додаткову постанову.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому ст.134 КАС України.

За змістом п.1 ч.3 ст.134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З наведеного слідує, що в підтвердження здійсненної правової допомоги необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Представником позивача заявлені до відшкодування витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою, отриманою позивачем в суді апеляційної інстанції, від адвоката Золотухіна О.О. у вигляді підготовки та подання апеляційної скарги на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07.04.2025р.

Надана послуга мала вплив на хід розгляду справи, а її надання потребувало спеціальних професійних навиків адвоката.

На підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги представлено договір-доручення № б/н від 01.06.2022р. про надання правової допомоги, укладений між позивачем ОСОБА_1 (замовник) та адвокатом Золотухіним О.О. (адвокат) (Т.2, а.с.94-95);

Факт надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції стверджується:

розрахунком розміру правової допомоги у справі № 380/9665/24 в суді апеляційної інстанції (Т.2, а.с.93);

актом здавання-приймання робіт згідно договору № б/н від 01.06.2022р. про надання правової допомоги (Т.2, а.с.92).

До складу виконаних робіт (наданих послуг) включено підготовку та подання апеляційної скарги на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07.04.2025р. (2 год. витраченого часу вартістю 2000 грн.).

Також в матеріалах справи наявний ордер серії ВС № 1287098 від 05.06.2024р. на надання правової допомоги адвокатом Золотухіним О.О. та представництво інтересів позивача у Восьмому апеляційному адміністративному суді (Т.2, а.с.30).

Апеляційний суд звертає увагу, що витрати на оплату правничої допомоги підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх сторона уже сплатила, чи їх вона ще має сплатити.

У справі «Бєлоусов проти України» (заява №4494/07, пункти 115-116) ЄСПЛ зазначив, що хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Як видно з матеріалів справи, п.Бущенко представляв заявника протягом провадження у Суді, отже, має право висувати вимоги щодо сплати гонорару згідно з договором. Відповідно Суд вважає витрати за цим гонораром «фактично понесеними» (вищезазначене рішення у справі «Савін проти України», заява № 34725/08, пункт 97); Суд зазначає, що вже постановляв у деяких справах, що суми відшкодування судових та інших витрат можуть бути сплачені безпосередньо на рахунки представників заявників (див., наприклад, рішення у справах «Тогджу проти Туреччини», заява № 27601/95, пункт 158; «Начова та інші проти Болгарії» [ВП], заяви № 43577/98 і № 43579/98, пункт 175; «Імакаєва проти Росії», заява № 7615/02; «Карабуля проти Румунії», заява № 45661/99, пункт 180).

Також Верховний Суд у постанові від 01.11.2022р. по справі № 757/24445/21-ц дійшов висновку, що відсутність доказів оплати вартості наданих адвокатом послуг не може виступати самостійною підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.

В цілях з`ясування порядку розрахунків колегія суддів здійснює правовий аналіз договору-доручення № б/н від 01.06.2022р. про надання правової допомоги, умовами якого не визначено строків сплати гонорару замовником.

Так, розділом 4 «гонорар адвоката» договору передбачено, що на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару (п.4.1. договору).

Таким чином, умовами договору сторони погодили порядок проведення розрахунків, однак не передбачили чіткої дати (строку) сплати коштів за надані послуги.

Оскільки інші умови оплати правових послуг договірними сторонами не визначено, тому виникає об`єктивна необхідність застосування норм діючого цивільного законодавства.

Так, відповідно до ч.2 ст.530 Цивільного кодексу /ЦК/ України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Отже, важливим моментом є факт пред`явлення вимоги про оплату послуг зі сторони виконавця послуг.

У зв`язку із визначеними договірними сторонами умовами розрахунків, здійснення розгляду питання про відшкодування витрат на правову допомогу до закінчення погодженого строку розрахунків, колегія суддів приходить до висновку про те, що за таких умов докази оплати гонорару адвоката не можуть бути представлені суду з об`єктивних причин.

Водночас, учасниками справи не представлено, а судом не здобуто доказів несплати витрат на правову допомогу через порушення стороною своїх договірних зобов`язань; відсутності бажання позивача сплачувати такі на підставі укладеного договору тощо.

Таким чином, із змісту наданих документів однозначно та чітко убачається, що останні стосуються правової допомоги, наданої позивачу під час розгляду апеляційної скарги його представника на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07.04.2025р. в адміністративній справі № 380/9665/24.

Аналіз цих документів дозволяє чітко та однозначно визначити обсяг наданої правової допомоги, кількість годин, витрачених для їх надання, а також їхню вартість.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини /ЄСПЛ/, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п.30, ECHR 1999-V).

В пункті 269 рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п.55 з подальшими посиланнями).

Як відзначено у п.95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява N 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у п.154 рішення ЄСПЛ у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

В силу вимог процесуального закону суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.

Враховуючи складність справи, часткове задоволення заявлених апеляційних вимог співмірність понесених витрат із ціною позову та значенням справи для позивача, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, в загальному розмірі 1000 грн.

Таким чином, в порядку п.3 ч.1 ст.252 КАС України належить винести додаткову постанову з приводу вирішення питання про розподіл судових витрат, а саме: стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ НП у Львівській обл. на користь позивача витрати, пов`язані з правничою (правовою) допомогою, в розмірі 1000 грн.

Керуючись ст.ст.139, 143, ч.3 ст.243, ст.ст.252, 310, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника адвоката Золотухіна Олександра Олександровича, діючого на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткової постанови та стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу, - задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою вирішити питання про витрати на професійну правничу (правову) допомогу за результатами апеляційного розгляду справи № 380/9665/24.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській обл. (79007, м.Львів, пл.Г.Григоренка, буд.3; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

В задоволенні решти вимог заяви про стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу, - відмовити.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор

Дата складання повного судового рішення: 17.06.2025р.