Справа № 362/2182/25
Суддя: Лебідь-Гавенко Г. М.
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 362/2182/25
Провадження 2-а/362/29/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" червня 2025 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участі секретаря Тельнової О.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа - Міністерство оборони України про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № б/н від 25.03.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17 000,00 грн. визнати протиправною та скасувати; справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 25.03.2025 року позивач отримав у ІНФОРМАЦІЯ_3 протокол №306 від 25.03.2025 року про адміністративне правопорушення та резолютивну частину постанови б/н від 25.03.2025. У вказаному протоколі зазначено, що після направлення повістки №83/39/12 від 31.07.2024 року для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 , позивач у визначений день та час не з`явився без поважних причин, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Правила військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резирвістів, затвердженого постановою КМУ від 31.12.2022 року №1487. У даному протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 25.03.2025 року о 11:30. З протоколом та постановою позивач не погоджується, вважає їх незаконними, необгрунтованими, окільки постанова не відповідає вимогам ст. 238 КУпАП, оскільки не містить найменування органу, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, встановлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність, відсутній підпис особи, що винесла постанову. Крім того, відповідач пропустив строки притягнення позивача до відповідальності, встановлені ст. 38 КУпАП. Позивач зазначає, що не отримував повістки №83/39/12 від 31.07.2024 року про виклик на 05.08.2024 року. З 28.08.2023 року позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , у відповідача наявні відомості місця перебування позивача, його контактні дані. У період до 19.03.2025 року відповідач не висловлював зауважень щодо позивача з приводу перебування на військовому обліку, виклики не здійснював.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.03.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (т. 1 а.с. 57-58).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.03.2025 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто без розгляду (т.1 а.с. 100-101).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31.03.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Залучено до участі у справі в якості співідповідача ІНФОРМАЦІЯ_6 . Зобов`язано співвідповідача подати до суду належним чином засвідчену копію постанови від 25.03.2025 року № б/н і всіх документів (відомостей), на підставі яких винесена зазначена постанова, а також докази отримання (направлення та вручення) вказаної постанови ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 157).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31.03.2025 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову. Зупинено дію постанови ІНФОРМАЦІЯ_4 за № б/н від 25.03.2025 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП України про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17 000,00 грн., до моменту набрання законної сили судовим рішенням у даній адміністративній справі (т. 1а.с. 152-156).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08.04.2025 року продовжено ІНФОРМАЦІЯ_3 строк для подання відзиву на позов і витребуваних судом доказів та встановлено новий строк для їх подання протягом десяти днів з дня отримання ухвали (т.1 а.с. 106).

16.04.2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 подав відзив на позовну заяву. Позовні вимоги вважає необгрунтованими, таким, що грунтується на завідомо неправдивих даних, у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що згідно Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан, який триває і по даний час. Отже, з моменту вчинення правопорушення, а саме, з 25.03.2025 року, діяв особливий період. Від імені ТЦК та СП розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають керівники ТЦК та СП. Позивач під час розгляду протоколу №306 від 25.03.2025 року був повідомлений про розгляд постанови про адміністративне правопорушення на 25.03.2025 року о 11:30 в каб. №6 ІНФОРМАЦІЯ_7 . Але при наданні пояснень 25.03.2025 позивач зазначив, що не отримував повістку від 31.07.2024 року. З корінця повістки №83/39/12 та складеного акту від 31.07.2024 року представниками КП ККП м. Василькова зазначено, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає. З позовної заяви вбачається, що позивач проживає в АДРЕСА_2 , чим порушено Закон України «Про військовий обовязок і військову службу», п. 1, п. 2, абз. 7, 8, 9, 10, п. 10 ст. 1. Також відповідачем було направлено повістку позивачу для уточнення персональних даних, даних військово-облікового документу. Позивач за вказаною повісткою не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим порушено ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядок оранізації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487. Відповідач вважає вказану постанову законною та такою, що не підлягає скасуванню (т. 1 а.с. 179-186).

25.04.2025 року позивач подав відповідь на відзив. З доводами, зазначеними у відзиві на позовну заяву не погоджується, зазначає, що він перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 22.01.2007 року. Останні 8 років позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до наказу №225 від 13.08.2023 року позивача звільнено з військової служби у запас. Позивач не отримував повістку №83/39/12 від 13.07.2024 року для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому і не міг з`явитися 05.08.2024 року. Відповідач наклав на позивача адміністративне стягнення через 8 місяців після направлення повістки, яка позивачу вручена не була, відповідачем пропущено строк притягнення до відповідальності, в силу ст. 38 КУпАП. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Позовні вимоги підлягають задоволенню (т. 1 а.с. 190-191).

16.05.2025 року представник Міністерства оборони України подав пояснення у справі. Зазначає, що Міністерство оборони України не є суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах, а тому не є належним відповідачем у даній справі. Лише начальники ТЦК та СП мають дискреційні повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 210, ст. 210-1 КУпАП. Районні ТЦК та СП не входять до апарату Міністерства оборони України і безпосередньо йому не підпорядковуються та не підзвітні. Разом з тим, повідомлення ТЦК та СП про достовірну адресу власного місця проживання та місце перебування є обов`язком військовозобов`язаного. ІНФОРМАЦІЯ_8 встановив, що ОСОБА_1 не з`явився в строк до 05.08.2024 року по повістці без поважних причин за місцем перебування на військовому обліку. Позивачем не наведено обгрунтованих доводів, належних та допустимих доказів щодо належного виконання ним вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. У задоволенні позову просить відмовити (т. 2 а.с. 1-6).

Відповідно до ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши всі наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 1-5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що 25.03.2025 року начальник відділення мобілізаційної роботи заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 склав протокол №306 про адміністративне правопорушення відносно позивача, в якому зазначено, що ОСОБА_1 після направлення повістки №83/39/12 від 13.07.2024 року для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 , не з`явився в термін, вказаний в повістці 05.08.2024 року без поважних причин, чим порушив ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядок оранізації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487. Факт порушення встановлено 25.03.2025 року при самостійному прибутті ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказаними діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (т. 1 а.с. 173-174).

У поясненнях до протоколу ОСОБА_1 зазначив, що повістку від 31.07.2024 року він не отримував. Самостійно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 через наявне повідомлення в додатку «Резерв+» про порушення ним правил військового обліку. З протоколом не згоден.

Відповідно до розписки у повістці №83/39/12, ОСОБА_1 викликано для уточнення персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-облікованим даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів за адресою: АДРЕСА_3 , 05.08.2024 року о 09 год. 00 хв. (т. 1 а.с. 175).

Відповідно до акту КП «Комбінаткомунальних підприємств м. Василькова» від 31.07.2024 року, зазначено, що за результатами виходу по місцю проживання/реєстрації військовозобов`язаного, а саме АДРЕСА_1 , встановлено, що ОСОБА_1 за вказаною адресою не проживає (т. 1 а.с. 175).

25.03.2025 року ОСОБА_1 надав письмові пояснення начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначив, що 28.08.2023 року він став на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_7 . 20.03.2025 року в додатку «Резерв+» з`явилось повідомлення про порушення ним правил військовозобов`язаних, у зв`язку з цим звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 . За період з 28.08.2023 року по 25.03.2025 року жодних повісток не отримував (т. 1 а.с. 16).

25.03.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 винесено постанову №643/1 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Постановою встановлено, що ОСОБА_1 після направлення повістки №83/39/12 від 13.07.2024 року для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 , не з`явився в термін, вказаний в повістці 05.08.2024 року без поважних причин, чим порушив ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядок оранізації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487. Факт порушення встановлено 25.03.2025 року при самостійному прибутті ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказаними діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, накладено адміністративне стягнення в розмірі 17000,00 грн. (т. 1 а.с. 177-178).

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положеннями статті 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями статті 280 КУпАП закріплено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1,211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

З аналізу вищезазначених правових норм у контексті спірних правовідносин слідує, що для висновку щодо правомірності оскаржуваної постанови необхідно встановити: факт отримання позивачем повістки для необхідності з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; факт відповідності змісту повістки вимогам законодавства; наявність поважних причин неприбуття позивача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк, визначений у повістці.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Частиною 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Аналогічні положення зазначені в Порядку оранізації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заперечується факт оповіщення його про необхідність прибуття на 05.08.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При цьому, відповідач наполягає на тому, що позивач був у встановленому законом порядку повідомлений про необхідність прибуття по повістці на 05.08.2024 року о 09 год. 00 хв.

З метою повного та всебічного розгляду даної справи необхідним є з`ясування факту належного інформування позивача про обов`язок з`явитись відповідно до повістки №83/39/12.

Позивач зареєстрований в АДРЕСА_1 , що підтверджуться відомостями паспортних даних (т. 1а.с. 37). Вказана адреса місця проживання зазначена позивачем в додатку «Резерв+» (т. 1 а.с. 42).

Суд звертає увагу, що норми діючого законодавства вимагають, щоб повістка була вручена особисто і підписана особою, якій вона призначена.

Порядок виклику громадянина під час мобілізації до територіального центру комплектування та соціальної підтримки врегульований Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 р. № 560 (в редакції чинній станом на 05.08.2024 року, далі Порядок №560).

Згідно з пунктом 21 Порядку №560 за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Пунктом 41 Порядку №560 визначено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Додатком 11 даного Порядк №560 визначено форму повістки, яка передбачає відривну частину з особистим підписом військовозобов`язаного про отримання повістки.

Військовозобов`язаний отримує повістку, а у представників ТЦК залишається "корінець" із його підписом про отримання даного документа.

У матеріалах справи наявна копія повістки №83/39/12 на ім`я ОСОБА_1 , в якій вказано з`явитися 05.08.2024 о 09 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_3 , із зазначенням в графі "одержав" лише наявна дата 31.07.2024 року.

Водночас вказаний документ не містить підпису позивача, не містить будь- яких посилань на акт про відмову у отриманні цього документа, лише напис, що за вказаною адресою не проживає.

Також представниками КП «Комбінаткомунальних підприємств м. Василькова» від 31.07.2024 року складено акт, в якому зазначено, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає.

Пунктм 40 Поріядку №560 визначено, що під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.

Разом з тим, доказів ведення відеофіксації із застосуванням технічних приладів під час вручення повістки позивачу відповідачем не надано, посилань на здійснення такої відеофіксації не наведено. В акті від 31.07.2024 року свідки події відсутні. Засобами поштового зв`язку дана повістка на адресу позивача не надсилалась.

На підставі викладеного, враховуючи вимоги Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, суд вважає недоведеним факт належного оповіщення позивача про виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на 05.08.2024 о 09 год. 00 год.

Таким чином, неприбуття позивача ІНФОРМАЦІЯ_4 та СП_не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, оскільки не встановлено порушення позивачем правил військового обліку в частині прибуття за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з огляду на відсутність належного виклику.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень має довести правомірність прийнятого відносно позивача рішення. Проте, належними та допустимими доказами відповідач не підтвердив порушення позивачем Правил військового обліку та відповідно правомірність притягнення позивача до відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, з огляду на що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На користь позивача відповідно до частин першої та шостої статті 139 КАС Україні суд стягує з відповідача судові витрати зі сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 р. № 560, статею 210-1 КУпАП, статтями 2, 6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа - Міністерство оборони України про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № б/н від 25.03.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17 000,00 грн. визнати протиправною та скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Вжиті ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31.03.2025 року у цій адміністративній справі заходи забезпечення позову у виді зупинення примусового стягнення за постановою ІНФОРМАЦІЯ_4 за № б/н від 25.03.2025 року діють до дня набрання цим рішенням законної сили.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНКОПП: НОМЕР_1 , адреса місцепроживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_6 .

Третя особа: Міністерство оборони України, код ЄДРПОУ 00034022, адреса місцезнаходження: 03168, м. Київ, пр. Повітряних сил, буд. 6.

Текст рішення складено 18.06.2025 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко