Справа № 385/719/25
Суддя: ВЕНГРИН М. В.
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 385/719/25
Провадження № 2-а/385/10/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2025 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого-судді Венгрина М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників процесу (письмового провадження) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 16/1 від 01.05.2025 у справі про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн та закрити провадження в справі.

стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В обґрунтовування позивач покликався на те, що 15.05.2025 отримав поштовий конверт з листом повідомленням № 111/1070 від 12.05.2025, яким йому надіслано постанову про адміністративне стягнення в справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП № 16/1 від 01.05.2025, якою його притягнуто до відповідальності виді штрафу в розмірі 17000 грн. Зазначає, що в такій відомостей щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, на підставі якого його притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП не вказано. В постанові зазначено, що позивач не уточнив свої облікові дані (адресу місця проживання, номера засобу зв`язку, електронну адресу та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг, електронний кабінет чи РТЦК та СП за місцем свого перебування чи знаходження, чим порушив абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 3 ст. 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 22 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» затверджений постановою Кабінету міністрів України від 16.05.2024 № 560. Також в ній вказано, що при перевірці за даними, що містяться в ЄДРПВР АІТС «Оберіг», міститься інформація про оновлення військово-облікових даних 11.01.2025. Позивач покликаючись на те, що він не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, йому не було надано право знайомитись з матеріалами справи, надавати пояснення, заявляти клопотання, користуватись юридичною допомогою адвоката, можливості бути присутнім при розгляді, вважає, що таким порушено його право на захист законних прав та інтересів, передбачене ст. 268 КУпАП. З постанови вбачається, що справа розглядалась в АДРЕСА_1 . При цьому відповідачем грубо порушено приписи ст. 276 КУпАП, де зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а також при винесенні постанови відповідачем не дотримано приписи ст. 280 КУпАП, зокрема не з`ясовано, чи було ним вчинено адміністративне правопорушення, чи винен він, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність. У зв`язку з цим просить постанову від 01.05.2025, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

У поданому відзиві відповідач ІНФОРМАЦІЯ_3 позов заперечив, просив в задоволенні такого відмовити. В обґрунтування покликався на те, що постановою № 16/1 від 01.05.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_4 23.04.2025. З протоколу про адміністративне правопорушення від 23.04.2025 №16/1, який міститься в матеріалах адміністративного провадження, копію якого долучено до відзиву, вбачається, що протокол складався в присутності військовозобов`язаного ОСОБА_1 , до якого були доведені зміст ст. 63 Конституції України, права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, а також було повідомлено про час та місце розгляду справи, а саме о 10.00 годині 01.05.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , кабінет № 11. Про це свідчать підписи свідків у відповідному розділі протоколу, оскільки сам ОСОБА_1 підписувати протокол та надавати пояснення відмовився. Факт відмови ОСОБА_1 в отриманні копії протоколу також засвідчений підписами свідків, присутніх при складанні протоколу. В адміністративному провадженні міститься витяги з ЄДРПВР АІТС «Оберіг», в якому наявна загальна інформація про військовозобов`язаного ОСОБА_1 , зокрема про порушення військового обліку з 27.01.2025 року, відсутність інформації про військово-обліковий документ, відсутність відомостей про проходження медичного огляду. Будучи обізнаним про час і дату розгляду справи, ОСОБА_1 не прибув для участі у розгляді адміністративної справи. Тому справу розглянуто за його відсутності. Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 від 01.05.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф в сумі 17000 гривень (найменший розмір в межах санкції відповідної частини вказаної статті). При винесенні постанови були з`ясовані всі обставини щодо наявності вини правопорушника, доказів вчинення правопорушення, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують вину, про що прямо зазначено у самій постанові. Копію постанови надіслано ОСОБА_1 поштовим відправленням через Укрпошту, що підтверджується позивачем. Суть адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , полягає у неоновленні у встановлений строк своїх персональних даних, що підтверджується матеріалами адміністративного провадження. Тобто ОСОБА_1 не оновив свої облікові дані у визначений термін, а також в не належний спосіб, тобто при відсутності військово-облікового документа на бланку не здійснив це оновлення безпосередньо в територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки і при оновленні (уточненні) даних не оформив собі такий документ. Розгляд справи відбувся за місцем вчинення правопорушення, а саме у ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки правопорушення вчинено на території відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_6 являється Документ сформований в системі «Електронний суд» 10.06.2025 його структурним підрозділом. Таким чином, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП доведена і його притягнуто до адміністративної відповідальності у відповідності до чинного законодавства. Окремо вказав, що вважає моментом виявлення правопорушення день складання протоколу, оскільки хоча ознаки можливого вчинення ОСОБА_1 правопорушення біли виявлені раніше, у зв`язку з чим до органів Національної поліції було направлено повідомлення про доставку військовозобов`язаного ОСОБА_1 для складання протоколу, однак реальна можливість скласти протокол з`явилась після його доставки до РТЦК. Просив в позові відмовити.

Заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою від 27 травня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі спрощеного провадження без повідомлення учасників процесу та задоволено клопотання позивача про витребування протоколу про адміністративне правопорушення.

10.06.2025 до суду надійшов відзив поданий ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суддя ОСОБА_3 в період з 09.06.2025 по 13.06.2025 був увільнений від роботи судді у зв`язку з його участю у підготовці для підтримання кваліфікації суддів місцевих судів.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить такого висновку.

У частині 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є питання щодо протиправності постанови № 16/1 від 01.05.2025 про притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

За приписами частині 1 та 2 ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно із частинами 2, 3, 4 ст. 256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як передбачено приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд також враховує, що ст. 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до частин 1-3 статті 1 якого Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

Згідно п. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію» в Україні оголошено загальну мобілізацію.

У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався указами Президента України, який діє на час розгляду справи.

Відповідно до абзаців 1 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Відповідно до абз. 2 п. 22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 р. № 560 резервісти та військовозобов`язані, у яких відсутній (які втратили) військово-обліковий документ, уточнюють свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ, де вони перебувають на військовому обліку. У такому разі під час уточнення облікових даних їм оформляється військово-обліковий документ.

Статтею 235 КУпАП визначено, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 року за № 36/41381.

Згідно п.3 Розділу ІІ Інструкції, у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п.6 Розділу ІІ Інструкції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 23.04.2025 о 11:59 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_7 працівником поліції ОСОБА_4 у зв`язку з порушенням військового обліку. Таке підтверджується довідкою про доставлення (супроводження) громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 16/1 від 23.04.2025, що складений офіцером ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від його підписання, а також від надання пояснень, що засвідчено підписами свідків. Крім того в протоколі визначено дату час та місце проведення розгляду справи.

Засвідчення відмови від підписання протоколу свідками відповідає положенню п. 5 розділу 2 Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення затвердженої наказом Міністерства оборони від 01.01.2024 № 3.

01 травня 2025 року відносно ОСОБА_1 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 за результатом розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 винесено постанову № 16/1 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 17000 гривень штрафу.

З постанови про адміністративне правопорушення № 16/1 від 01.05.2025 вбачається, що, 23.04.2025 о 11:35 год працівниками Національної поліції ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_8 . Під час перевірки було встановлено що ОСОБА_1 протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 №3633-ІХ, тобто в період з 18.05.2024 по 16.07.2024 включно, не уточнив свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження, чим порушив вимоги п.1 ч.2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №3633-ІХ, ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, чим вчини правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

З інформації з ЄДРПВР АІТС «Оберіг» вбачається, що ОСОБА_1 оновлено інформацію в такій 11.01.2025. Даний факт відображений також в оскаржуваній постанові. Також з такої вбачається відсутність інформації про видачу ОСОБА_1 військового квитка.

Отже ОСОБА_1 зобов`язаний був в період з 18.05.2024 по 16.07.2024 уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження.

Водночас вирішуючи питання про винесення постанови № 16/1 від 01.05.2025 щодо ОСОБА_1 не було враховано вимоги ч. 7 ст. 38 та п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, що є грубим процесуальним порушенням.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Тобто, за приписами наведеної вище правової норми початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день виявлення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

Згідно наведеної вище оскаржуваної постанови №16/1 за справою про адміністративне правопорушення від 01.05.2025 судом встановлено, що ОСОБА_1 протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 №3633-ІХ, тобто в період з 18.05.2024 по 16.07.2024 включно, не уточнив свої облікові дані. Водночас, при винесенні оскаржуваної постанови встановлено, що ОСОБА_1 оновив облікові дані 11.01.2025.

Вчиненим адміністративне правопорушення вважається наступного дня після закінчення 60-денного строку визначеного для уточнення персональних даних, тобто 19.07.2024. А виявленням порушення, у розглядуваній справі, вважається 11.01.2025, тобто день уточнення особою персональних даних.

Зокрема у постанові Верховного Суду від 28.02.2019 в справі №149/2498/17 зазначено, що днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення.

Однак, спірну постанову № 16/1 за справою про адміністративне правопорушення було винесено лише 01.05.2025, тобто після закінчення 3-х місячного строку, встановленого ч. 7 ст. 38 КУпАП.

При цьому, являються помилковими твердження відповідача про те, що 3-х місячний строк для притягнення позивача до адміністративної відповідальності слід обраховувати із дня складення відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення, коли ОСОБА_1 був затриманий та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а не день фактичного виявлення порушення.

При цьому суд звертає увагу, що при застосуванні приписів частини 7 статті 38 КУпАП першочерговим є питання щодо того чи не закінчився 3-місячний строк з дня виявлення порушення. Якщо ж такий 3-місячний строк уже закінчився, то це є безумовною перешкодою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що адміністративне стягнення на особу за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП, може бути накладено не пізніше трьох місяців з дня його виявлення, суд констатує, що застосування адміністративного стягнення до позивача застосовано 01.05.2025 поза межами строку, встановленого ч. 7 ст. 38 КУпАП.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

У зв`язку з оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю.

Відповідно до статті 244 КАС України, суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Суд ураховує, що відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При поданні позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Разом з тим, згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, що наведена у постанові від 18.03.2020 у справі №543/775/17, яка є обов`язковою для врахування в силу ч. 5 ст. 242 КАС України, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Розмір судового збору за подання позовної заяви у справах щодо накладення адміністративного стягнення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу станом на 01 січня 2025 року становить 3028 грн.

Відтак, розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви у цій справі, становив 605,60 грн (3028*0,2).

Таким чином, у вказаному розмірі сплачений судовий збір за подання позовної заяви підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, як суб`єкта владних повноважень на користь позивача. Переплачені суми судового збору можуть бути повернуті у законодавчо встановленому порядку.

Тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 слід стягнути на користь позивача 605,60 грн.

Керуючись ст. 77, 139, 241- 246, 255, 268-272, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) задоволити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 16/1 від 01.05.2025 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у виді судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. сплаченого за подання позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 17.06.2025.

Суддя: М. В. ВЕНГРИН

Дата документа 17.06.2025