Справа № 674/562/25
Суддя: Проценко А. М.
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 674/562/25
Номер провадження2-а/717/50/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2025 селище Кельменці

Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Проценко А.М.,

з участю секретаря Глібіщук М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Кельменці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

До суду з позовом звернувся ОСОБА_1 з вимогою визнати дії відповідача щодо притягнення до адміністративної відповідальності протиправними, скасувати постанову №423 від 18.02.2025 про застосування адміністративного стягнення та стягнути з відповідача судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. В позовній заяві позивач зауважує, що повістка надсилалася на адресу: АДРЕСА_1 , хоча він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Зазначену в повістці адресу позивач вважає помилковою, що вказує на неналежне повідомлення його про необхідність явки для уточнення даних.

Представником відповідача до суду подано відзив, в якому заперечуються вимоги позивача з тих підстав, що відповідно до п. 41 Постанови КМУ №560 Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період позивач вважається належним чином повідомлений про виклик для уточнення облікових даних на 9 годину 00 хвилин 24.11.2024 повісткою №1199943, однак до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, про наявність поважних причин неявки не повідомив. Ці обставини стали підставою для складення протоколу та винесення уповноваженою особою постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача та застосування стягнення у виді штрафу.

Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, зазначив, що позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та дату належним чином, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши надані суду докази як в їх сукупності та взаємозв`язку, так і кожен окремо на предмет достатності, належності та допустимості, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є протиправною, виходячи з такого.

Судом встановлено, що згідно з постановою у справі про адміністративне правопорушення №423 від 18.02.2025, яка винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 , позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень.

В оскаржувані постанові зазначено, що 13.02.2025 встановлено, що громадянину ОСОБА_1 було надіслано повістку засобами поштового зв`язку про виклик з вимогою прибути 24.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_4 . З проставленої оператором Укрпошти відмітки про відсутність громадянина ОСОБА_1 за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання видно, що даний громадянин відповідно до п. 41 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024, був належним чином свіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак у вказаний у повістці час та дату не з`явився, про поважність причин неявки не повідомляв. Своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 1, 2 ст.17 Закону України «Про оборону України», що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період та вчинення адміністративного правопорушення, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Під час складання протоколу 13.02.2025 позивач пояснив, що він не отримував повістку на 24.11.2024, оскільки вона надіслана на помилкову адресу, що підтверджується копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ДРТЦК №423 від 13.02.2025.

У відповідності до абзацу 3 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Частиною 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» визначено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Частина 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Частина 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення такого порушення в особливий період.

Для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до статті 210-1 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності.

З огляду на зазначене вище, при винесені оскаржуваної постанови не з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме: факт надсилання повістки на 24.11.2024 на неналежну адресу позивача (надіслано за адресою АДРЕСА_1 , хоча зареєстрована адреса місця проживання АДРЕСА_2 , а фактичне місце проживання АДРЕСА_3 ).

Статтею 8 Конституції України задекларовано, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд звертає увагу, що посадова особа відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача не врахувала вимоги даної статті щодо встановлення обставини, за яких було вчинено правопорушення, зокрема чи наявний в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Положенням пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 року (далі Постанова КМУ 560), встановлено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідач на підставі даного порядку вважав, що належним підтвердженням сповіщення позивача про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки є відмітка у поштовому повідомленні про його відсутність за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання, однак не взяв до уваги, що у відправленні, яким надсилалася повістка, вказано неправильну адресу позивача, про що в свою чергу останній зазначав у поясненнях до протоколу.

Слід зауважити, що і протокол про адміністративне правопорушення, і оскаржувана постанова містять дані про зовсім іншу адресу реєстрації та фактичного проживання позивача.

Вимога згадуваного пункту 41 вважалася б виконаною за умови направлення відповідної кореспонденції на належну адресу особи, яка викликається повісткою, що в даному випадку дотримано не було.

Зазначене порушення суд вважає суттєвим та таким, що значною мірою порушує права позивача в процедурі дотримання прав та інтересів при встановленні в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідач та його представник, не надали суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення посадова особа дотрималася вимог 280 КУпАП та врахувала вимоги щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За приписами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно всі обставини справи та перевіривши надані на їх підтвердження докази, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю та скасувати постанову №423 від 18.02.2025 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 8, 19 Конституції України, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 268, 278, 280 КУпАП, ст. 77, 241- 246, 255, 268-272, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_3 , номер картки платника податків НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місцезнаходження юридичної особи: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення №423 від 18.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 18 червня 2025 року.

Суддя А.М.Проценко