Справа № 606/856/25
Суддя: Ромазан Л. С.
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 606/856/25
РІШЕННЯ

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2025 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Ромазан Л.С., при секретарі судового засідання Будз М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору поліцейський Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області Яцишин Віктор Васильович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пацула Василь Олександрович, звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови серії ЕНА № 4769970 від 19 травня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 20400 грн., тобто за те, що 19 травня 2025 року о 18 год. 25 хв. в м. Чорткові по вул. Володимира Великого, 1 Тернопільської області він керував транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Passat» з державними номерними знаками (далі д.н.з.) НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив пункт 2.1 а Правил дорожнього руху України (далі ПДР).

Обгрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням вимог закону. Зокрема, вказав, що 19 травня 2025 року біля 18 год. в м. Чорткові по вул. Володимира Великого, 1 Тернопільської області до ОСОБА_1 підійшли поліцейські із твердженнями про те, що він, будучи позбавленим права керування, керує транспортним засобом і після цього одразу винесли щодо нього постанову серії ЕНА № 4769970 від 19 травня 2025 за порушення п.2.1 а ПДР, тобто за керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.126 КУпАП. Адвокат Пацула В.О. зазначив, що ОСОБА_1 не порушив п.2.1 а ПДР, оскільки станом на 19 травня 2025 року він не був позбавлений права керування транспортними засобами. Зауважив, що постанова Чортківського районного суду Тернопільської області від 14.04.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП, була оскаржена до Тернопільського апеляційного суду і після перегляду її судом апеляційної інстранції набрала законної сили 26 травня 2025 року (справа № 608/2295/24). На підставі викладеного, представник позивача просить суд постанову серії ЕНА № 4769970 від 19.05.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.126 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. визнати протиправною та скасувати, а також закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. Крім того, просить стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір.

Ухвалою судді від 30 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Пацула В.О. не з`явились, представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача ГУНП в Тернопільській області Волянюк Мар`яна Романівна в судове засідання не з`явилася, однак 04 червня 2025 року надіслала відзив на позов, у якому просила розглянути справу без участі представника відповідача та відмовити у задоволенні позову.

Так, у своєму відзиві представник відповідача вказала, що 19 травня 2025 року о 18 год. 25 хв. в м. Чорткові по вул. Володимира Великого, 1 Тернопільської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Passat» з д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Чортківського районного суду Тернопільської області № 608/2295/24 від 14.04.2025, чим порушив п.2.1 а ПДР та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.126 КУпАП. Також представник відповідача зазначила, що факт вчинення позивачем вказаного правопорушення підтверджується відеозаписом з портативного відеореєстратора поліцейського, який долучено до матеріалів справи. У відзиві вказала, що поліцейський, як посадова особа, не маючи підстав для умисного спотворення обставин події, зробив висновок про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а тому вважає постанову серії ЕНА № 4769970 від 19 травня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі обґрунтованою та законною. У задоволенні позову просить відмовити.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності наявні у справі докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4769970 від 19 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП. Зокрема, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 19 травня 2025 року о 18 год. 25 хв. в м. Чорткові по вул. Володимира Великого, 1 Тернопільської області всупереч вимогам пункту 2.1 а ПДР керував транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Passat» з д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Чортківського районного суду Тернопільської області від 14.04.2025, справа № 608/2295/24.

Відповідно до постанови Чортківського районного суду Тернопільської області від 14.04.2025 у справі № 608/2295/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 14.04.2025 у справі № 608/2295/24 ОСОБА_1 до Тернопільського апеляційного суду було подано апеляційну скаргу, яку вказаним судом розглянуто 26 травня 2025 року та винесено постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 без змін. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

З наведеного, випливає, що ОСОБА_1 було позбавлено права керування транспортними засобами 26 травня 2025 року, а поліцейським Яцишиним Віктором Васильовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за порушення п.2.1 а ПДР, яке мало місце 19 травня 2025 року, тобто тоді, коли він ще не був позбавлений права керування транспортними засобами.

Таким чином, зазначене у відзиві відповідачем твердження, що поліцейським Яцишиним В.В. оскаржувану постанову винесено у межах повноважень та у суворому дотриманні закону, відповідно до об`єктивних обставин справи, не відповідає дійсності, оскільки відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Також, доводи відповідача про те, що вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, підтверджується відеоматеріалами, суд відкидає, оскільки такі не містять доказу того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, протягом усього відеозапису ОСОБА_1 перебував у нерухомому транспортному засобі з вимкненим двигуном. З відеоматеріалів, долучених до справи, вбачається, що ОСОБА_1 вказував поліцейським, що станом на 19 травня 2025 року він не позбавлений права керування транспортними засобами, оскільки подав апеляційну скаргу на постанову Чортківського районного суду Тернопільської області, однак поліцейський не взяв до уваги твердження Ланковського В.П., не з`ясував усіх обставин справи і виніс постанову серії ЕНА № 4769970 від 19 травня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Зокрема, відеоматеріалами з портативного відеореєстратора поліцейського під назвою 2-2-481cf540-4128-11f0-b995-c50419b0910f відображено, як поліцейський Яцишин В.В. підходить до нерухомого та з непрацюючим двигуном транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Passat» з д.н.з. НОМЕР_1 , у якому перебуває ОСОБА_1 та під час спілкування поліцейський встановлює особу та просить пред`явити посвідчення водія на право керування транспортними засобами, на що ОСОБА_1 вказує, що в нього наявне тимчасове посвідчення водія і на даний час він не позбавлений права керування транспортними засобами, оскільки ним подано до Тернопільського апеляційного суду скаргу на постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 14.04.2025, файл 2-2-481cf540-4128-11f0-b995-c50419b0910f з 07 хв. 50 с. по 09 хв. 29 с. Також у відеоматеріалах з портативного відеореєстратора під назвою 2-2-c17c9530-4128-11f0-bdff-9f41ff1baeee відображено спілкування ОСОБА_1 з іншим поліцейським, якому було озвучено ті ж самі пояснення про подання ним апеляційної скарги.

Однак, твердження ОСОБА_1 не були взяті до уваги поліцейськими, що підтверджується вказаними відеоматеріалами, а також винесеною поліцейським Яцишиним В.В. постановою серії ЕНА № 4769970 від 19 травня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із п.10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.283,284 КУпАП. У ній, зокрема: необхідно навести докази, згідно з якими зроблено висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і назвати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник або наведених ним обставин.

Згідно з п.1 ст.247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частинами 1,2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач не довів вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.126 КУпАП, оскільки на момент винесення поліцейським постанови серії ЕНА № 4769970 від 19.05.2025 ОСОБА_1 не був позбавлений права керування транспортними засобами.

У зв`язку із наведеним, суд вважає недоведеним факт керування ОСОБА_1 19 травня 2025 року транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, тобто у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

На підставі наведеного, відповідачем неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, оскільки зазначені дії позивача не містять складу такого правопорушення.

Вказане не було спростоване відповідачем.

Згідно із позицією, що міститься у постанові ВС/КАС від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а: у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Зі змісту статті 6 Європейської конвенції з прав людини вбачається, що кожний обвинувачений у скоєнні злочину має як мінімум право мати достатньо часу та можливості для підготовки свого захисту, а також захищати себе сам особисто або через обраного ним самим захисника. При цьому Європейський суд з прав людини неодноразово, зокрема в справі Deweer v. Belgium (рішення Суду від 27.02.1980 року), зазначав, що немає ніяких підстав для вузької інтерпретації ст. 6 Конвенції. Так, зазначена стаття застосовується не тільки до кримінального судового провадження, але і по відношенню до дисциплінарних та адміністративних процедур (принцип автономності).

Європейський суд з прав людини у п.21 свого рішення у справі "Надточий проти України від 15 травня 2008 року" зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину.

Особливості провадження у зазначеній категорії справ визначені статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 3 частини 3 цієї правової норми за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У справі "Руїс Торіха проти Іспанії", Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Водночас, необхідно враховувати, що хоча національний суд і має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суди мають також враховувати практику Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у справах "Проніна проти України" (рішення від 18.07.2006), Трофимчук проти України (рішення від 28.10.2010), де Суд зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Водночас, Верховний Суд зазначає, що такий висновок Європейського суду з прав людини звільняє суди від обов`язку надавати детальну відповідь на кожен аргумент скаржника, проте не свідчить про можливість взагалі ігнорувати доводи чи докази, на які посилаються сторони у справі.

Враховуючи зібрані у спарві докази, суд прийшов до висновку про те, що оскаржувана постанова прийнята без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, позивач у справі був неправомірно притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, відповідач не довів правомірності свого рішення, а тому відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом скасування постанови серії ЕНА № 4769970 від 19 травня 2025 року із закриттям провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0..1 від 28.05.2025, підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 .

Керуючись ч.4 ст.126, 245, п.1 ст.247, 251, 252, 256, 280 КУпАП, п.1 ч.1 ст.20, ст.77, ч.1 ст.139,242, 246,257-262,286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 4769970 від 19 травня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання адміністративного позову у розмірі 605,60 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідно до частини 4 статті 286 КАС України.

Рішення складено 18 червня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, місцезнаходження: 46001, м. Тернопіль, вул. Валова, 11, .

Суддя: