Справа № 160/12771/25
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" в особі представника Намінаса Олександра Васильовича до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування наказу про проведення перевірки,-
05.05.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 02.05.2025 року через систему Електронний суд позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" в особі представника Намінаса Олександра Васильовича до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якій представник позивача просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №82-п від 10.04.2025 року датою його прийняття, у зв`язку із неправомірним переведенням камеральної перевірки в документальну перевірку згідно підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.
- скасування наказу проводити шляхом зобов`язання Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків видалити з Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дати 26.05.2025 року у графі - початок проведення документальної перевірки даних декларацій або уточнюючого розрахунку та дати 13.06.2025 року у графі - закінчення проведення документальної перевірки даних декларацій або уточнюючого розрахунку;
- встановити судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах в порядку ст. 381-1 Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Східним МУ по роботі з ВПП порушений строк 40 днів (відповідно до ст. 200 ПКУ) на переведення в документальну перевірку та у зв`язку із тим, що перевірка відповідно до наказу від 10.04.2025 року №82-п Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки - ще не розпочата - оскарження наказу на перевірку від 10.04.2025 року №82-п Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки є належним способом захисту права платника податків, оскільки подальше скасування наказу може призвести до відновлення порушеного права платника податків. В даному випадку наказ є окремим та самостійним актом індивідуальної дії, який у період своєї чинності впливає на права та обов`язки платника податків, суттєво їх порушуючи. До початку проведення перевіри, даний наказ не реалізовано своїм застосуванням та дія наказу не вичерпана. Строк на переведення камеральної перевірки у документальну, відповідно до ст. 200.10 ПКУ (20 календарних днів) по декларації за січень 2025 року сплив 12.03.2025 року. Наказ на переведення в документальну перевірку від 10.04.2025 року №82-п Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки - тобто винесений поза межами строку. Підстави для призначення перевірки відповідно до ст. 78.1.5 ПКУ - відсутні взагалі, так як передбачають надання документів, які в межах камеральної перевірки не можуть надаватись. ТОВ Єристівський ГЗК було подано заперечення від 28.03.2025 року №578/03-25 до акту про результати камеральної перевірки №152/32-00-50-01/35713283 у яких зазначено, про незаконність висновків викладених в акті камеральної перевірки. Будь яких документів платником податків до заперечень на акт не додавалось, тому що камеральна перевірка не передбачає аналіз документів, а здійснюється на підставі даних декларацій та реєстрів контролюючого органу згідно ст.75 Податкового Кодексу України. Підпункт 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України чітко визначає, що позапланова перевірка може бути призначена, якщо в запереченнях або скарзі платник посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та їх об`єктивний розгляд неможливий без нової перевірки. Однак, камеральна перевірка не передбачає надання документів. Згідно витягу з реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, наданого Східним МУ по роботі з ВПП: у графі - дата закінчення граничного терміну проведення документальної перевірки (граничні терміни для автоматичного узгодження суми бюджетного відшкодування відповідно до п. п. б) і в) реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість п.п. 200.12 ст.200 ПКУ) значиться дата 02.04.2025 року. У графі - дата закінчення граничного терміну передбаченого ПКУ для складання акту перевірки по результатах документальної перевірки (граничні терміни для автоматичного узгодження суми бюджетного відшкодування відповідно до п. п. б) і в) реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість п.п. 200.12 ст.200 ПКУ) значиться дата 10.04.2025 року. Зазначені дати, відповідають нормам ст. 200 ПКУ, у разу своєчасного переведення камеральної перевірки у документальну перевірку, а саме в останній день камеральної перевірки. Однак, такого переведення не відбулось. Разом з тим, у реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість: у графі - початку проведення документальної перевірки даних декларацій або уточнюючого розрахунку) - значиться дата 26.05.2025 року. У графі - закінчення проведення документальної перевірки даних декларацій або уточнюючого розрахунку)- значиться дата 13.06.2025 року. Ці дві дати (26.05.2025 року, 13.06.2025 року) є датами поза межами строку 40 днів відповідно до ст. 200 ПКУ та суперечать даним попередньо зазначених граф. Єдиною законною підставою для проведення документальної перевірки бюджетного відшкодування, згідно пунктом 200.11 статті 200 Податкового кодексу України, є перевірка на підставі підпункт 78.1.8. Відтак, при проведення камеральної перевірки положення п. 86.7.5 Податкового кодексу України застосовуються з особливостями, визначеними ст. 200. Податкового кодексу України, оскільки камеральна перевірка має іншу правову природу та інші процедурні межі, її результати можуть бути реалізовані лише шляхом врахування або неврахування заперечень платника податків. Перехід в документальну перевірку шляхом маніпулювання процедурою проведення перевірок бюджетного відшкодування не відповідає нормам ст. 200 Податкового кодексу України та Постанові від 25.01.2017 №26 (зі змінами) Про затвердження порядку ведення Реєстру заяв про повернення бюджетного відшкодування. У питаннях правильності бюджетного відшкодування застосовується підпункт 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України - спеціальна норма, яка вимагає, щоб документальна перевірка проводилась в межах строків, визначених статтею 200 цього Кодексу - тобто протягом 40 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації; призначення перевірки на підставі підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України в межах камеральної перевірки та за відсутності підстав є протиправним та не відповідає приписам чинного законодавства. Цей наказ - є окремим та самостійним актом індивідуальної дії, який у період своєї чинності впливає на права та обов`язки платника податків, суттєво їх порушуючи. Скасування наказу може призвести до відновлення порушеного права платника податків. Дані Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, містять не достовірні та суперечні відомості, щодо дат початку та закінчення документальної перевірки.
02.06.2025 року від представника товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено про те, що ТОВ «Єристівський ГЗК» було подано заперечення від 28.03.2025 №578/03-25 до акту про результати камеральної перевірки №152/32-00-50-01/35713283 у яких зазначено, про незаконність висновків викладених в акті камеральної перевірки. Будь-яких документів платником податків до заперечень на акт не додавалось, тому що камеральна перевірка не передбачає аналіз документів, а здійснюється на підставі даних декларацій та реєстрів контролюючого органу згідно ст.75 Податкового Кодексу України. Підпункт 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України чітко визначає, що позапланова перевірка може бути призначена, якщо в запереченнях або скарзі платник надає додаткові документи та посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та їх об`єктивний розгляд неможливий без нової перевірки. Будь-яке дослідження обставин не можливе в межах камеральної перевірки. Посилання контролюючого органу на нові документи та обставини, які виникли підчас розгляду заперечень, цитата з відповіді на позов: "За результатами розгляду заперечень, у зв`язку з тим, що платник податків до своїх заперечень додав документи (зокрема: копію витягу з ЄДР щодо Товариства), та посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, з метою недопущення порушення прав платника податків та втрат бюджету, комісія прийшла до висновку щодо необхідності проведення перевірки у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 Податкового Кодексу, для дослідження документів та обставин, які могли б спростувати або підтвердите позицію платника та висновки акту камеральної перевірки. Отже, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ, з урахуванням Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), з метою дослідження питань, які є предметом заперечень ТОВ «Єристівський ГЗК» від 28.03.2025 № 578/03-25 (вх. 31.03.2025 № 2473/6) на акт камеральної перевірки від 11.03.2025 № 152/32-00-50-01/35713283, прийнято рішення про проведення позапланової документальної перевірки." Таким, чином посилання Східного МУ ДПС по роботі з ВПП на загальнодоступний витяг з ЄДР, як на нову обставину виглядає маніпулятивним та штучно створеним аргументом, покликаним формально виправдати призначення документальної перевірки без фактичних підстав. Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є відкритим та загальнодоступним ресурсом, до якого контролюючі органи мають повний та постійний доступ у межах своїх функцій. Таким чином, посилання на подання копії витягу з ЄДР як на обставину, що не була досліджена під час камеральної перевірки, є штучним та безпідставним, оскільки така інформація є публічною, легко доступною, і не потребує її спеціального "надання" платником податків для того, щоб бути врахованою податковим органом. Більше того, відповідно до ст. 76 ПКУ, камеральна перевірка здійснюється виключно на підставі даних податкової звітності та даних інформаційних систем ДПС, отже, якщо певні обставини або відомості (у тому числі з реєстрів) не були враховані під час камеральної перевірки, це свідчить не про потребу у новій перевірці, а про неналежне виконання податковим органом своїх функцій у межах камеральної перевірки. Отже, вказане обґрунтування необхідності проведення документальної позапланової перевірки не відповідає вимогам підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПКУ і свідчить про зловживання податковим органом своїми повноваженнями. Якщо заперечення це тільки аргументи проти висновків камеральної перевірки, орган ДПС не має права проводити перевірку до підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, а розгляд заперечень комісією повинен відбуватися в межах наданих заперечень без призначення додаткової перевірки. Відповідно до статті 76 ПКУ камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу. Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання, крім камеральної перевірки податкової декларації або уточнюючого розрахунку (у разі подання), у складі яких подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, строк проведення якої визначений статтею 200 цього Кодексу. Таким чином, для камеральної перевірки податкової декларації або уточнюючого розрахунку (у разі подання), у складі яких подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, застосовується спеціальна норма, якою визначається окремий порядок проведення перевірки та окремий строк визначений статтею 200 цього Кодексу. Згідно пункту 200.10 ст.200 ПКУ - у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання). Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, що проводиться протягом 20 календарних днів, наступних за граничним строком подання податкової декларації або уточнюючого розрахунку (у разі подання), а якщо такі документи були подані пізніше за днем їх фактичного подання, та відповідно до вимог, визначених статтею 76 цього Кодексу, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, відповідно до цього Кодексу. Відповідно пункту 200.11 ст.200 ПКУ - контролюючий орган має право протягом 40 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку згідно з підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу. Згідно пункту 200.11 ст.200 ПКУ - рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки. Нормою пункту 82.4 ст.82 ПКУ, визначено, що загальний термін проведення перевірок, визначених у пунктах 200.10 та 200.11 статті 200 цього Кодексу, з урахуванням установлених цим пунктом строків зупинення не може перевищувати 40 календарних днів. Таким, чином, з урахування спеціальних норм ст. 200 ПКУ, які створені саме для перевірки бюджетного відшкодування, контролюючий орган має право провести лише два види перевірок, камеральну перевірку в строки до 20 днів та документальну перевірку в межах 40 днів відповідно ст. 78.1.8 ПКУ. Якщо строки 20 днів переведення в документальну перевірку сплили, у контролюючого органу відсутнє право проводити документальну перевірку, навіть на підставі 78.1.5 ПКУ. Строк на переведення камеральної перевірки у документальну, відповідно до ст. 200.10 ПКУ (20 календарних днів) по декларації за січень 2025 року сплив 12.03.2025 року. Наказ на переведення в документальну перевірку від 10.04.2025 року №82-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» прийнятий тобто поза межами строку.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2025 року зазначена вище справа розподілена та передана судді Пруднику С.В.
Також, 12.05.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду заяву представника заявника Намінаса Олександра Васильовича про забезпечення позову задоволено. Зупинено дію наказу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №82-п від 10.04.2025 року Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" до набрання законної сили рішення у цій справі. Заборонено Східному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків вчиняти будь-які дії на виконання наказу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №82-п від 10.04.2025 року Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" до набрання законної сили рішення у цій справі.
19.05.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у задоволенні клопотання представника Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Пирогова Станіслава Валентиновича про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено.
23.05.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у задоволенні клопотання представника Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Пирогова Станіслава Валентиновича про скасування заходів забезпечення позову відмовлено повністю.
30.05.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у задоволенні клопотання представника Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Пирогова Станіслава Валентиновича про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - ТОВ "Єристівський ГЗК» або позивач) є юридичною особою, платником ПДВ, перебуває на податковому обліку в Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків (далі Східне МУ ДПС або відповідач, контролюючий орган).
Відповідальними особами товариство з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" (скорочено - ТОВ "Єристівський ГЗК") за період, що перевіряється, були:
В. о. генерального директора - Зінченко Тарас Михайлович, РНОКПП - НОМЕР_1 , призначений на посаду з 25.06.2022 (наказ про призначення від 24.06.2022 №64-к) по день складання акту камеральної перевірки;
Головний бухгалтер - Чекунова Ірина Костянтинівна, РНОКПП - НОМЕР_2 , призначена на посаду з 20.06.2022р. (наказ про призначення від 20.06.2022р. №77-к) по день складання акту камеральної перевірки.
Перевірка проводилась з 21.02.2025 року по 11.03.2025 року.
Під час опрацювання декларації використовувались:
інформація комп`ютерних баз даних та автоматизованих інформаційних систем ДПС (підкреслити): АС «Податковий блок», Єдиний реєстр податкових накладних, Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державний реєстр санкцій.
Взято на податковий облік 15.07.2008 р. за номером 1348, станом на момент складання довідки перевірки перебуває на обліку в Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру дані про реєстрацію платника ПДВ:
від 24.07.2008р. №100130216, виданого Кременчуцькою ОДПІ (Комсомольське відділення) анульовано 27.06.2022 р. за ініціативою платника (перереєстрація без зміни місцезнаходження);
від 27.06.2022р. № 200734881 - діюче.
У періоді, що перевіряється, підприємство застосовувало ставки оподаткування податком на додану вартість:
20 % згідно із підпунктом «а» п. 193.1, ст. 193 ПКУ;
0 % з експорту товарів згідно п.п.195.1.1, п. 195.1, ст.195 ПКУ;
0 % згідно з пункту 23 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу з постачання брухту металів.
Акт перевірки надіслано на адресу ТОВ "Єристівський ГЗК" засобами поштового зв`язку 13.03.2025 року, який отримано позивачем 17.03.2025 року.
ТОВ "Єристівський ГЗК" не погодилось з висновками щодо порушень, викладених в акті камеральної перевірки, та надало заперечення від 28.03.2025 року №578/03-25.
На адресу ТОВ "Єристівський ГЗК" направлено повідомлення про час та місце розгляду заперечень, рекомендованим листом від 31.03.2025 № 1313/6/32-00-50-01-05.
Постійною комісією Східне МУ ДПС з розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок, що створена на підставі наказу від 09.08.2022 № 114 «Про створення постійної комісії з розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок» (із змінами), розглянуто надані заперечення в присутності представників (уповноважених осіб) ТОВ "Єристівський ГЗК" 09.04.2025 року.
За результатами розгляду заперечень, у зв`язку з тим, що платник податків до своїх заперечень додав документи (зокрема: копію витягу з ЄДР щодо Товариства), та посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, з метою недопущення порушення прав платника податків та втрат бюджету, комісія прийшла до висновку щодо необхідності проведення перевірки у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 Податкового Кодексу, для дослідження документів та обставин, які могли б спростувати або підтвердите позицію платника та висновки акту камеральної перевірки.
Враховуючи зазначене, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ, з урахуванням Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), з метою дослідження питань, які є предметом заперечень ТОВ "Єристівський ГЗК" від 28.03.2025 року №578/03-25 (вх. 31.03.2025 № 2473/6) на акт камеральної перевірки від 11.03.2025 року №152/32-00-50-01/35713283, прийнято рішення про проведення позапланової документальної перевірки.
Про результати розгляду заперечень ТОВ "Єристівський ГЗК" повідомлено листом від 11.04.2025 року №1507/32-00-50-01-05.
Не погоджуючись із прийнятим наказом Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №82-п від 10.04.2025 року, вважаючи його протиправним та таким, що порушує законні права та інтереси, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
Щодо вирішення справи по суті, суд вказує наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі ПК України).
Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.
Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. (абзац 1 підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України)
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. (абзац 5 підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України)
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. (абзац 6 підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України)
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу. (абзац 7 підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України)
Відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень;
Пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України визначено, що право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Строки проведення документальної позапланової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу. (пункту 78.6 статті 78 ПК України)
Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу. (пункту 78.7 статті 78 ПК України)
Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу. (пункту 78.8 статті 78 ПК України)
Згідно з пунктом 79.1 статті 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Пунктом 79.2 ст.79 Податкового кодексу України передбачено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Відповідно до пункту 42.4 статті 42 Податкового кодексу України документ, надісланий контролюючим органом в електронний кабінет, вважається врученим платнику податків, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» та є доступним в електронному кабінеті.
Датою вручення платнику податків документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.
Акціями підприємства ТОВ «ЄРИСТІВСЬКИЙ ГЗК» володіє:
Акції FERREXPO AG належить:
99,999999% «FERREXPO PLC», країна - Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії;
- 0,000001% Wolfram Kuoni (Вольфрам Куоні), громадянин Швейцарській Конфедерації.
Інша фізична особа, що здійснює контроль, зазначено з позначкою «відсутня».
ТОВ "Єристівський ГЗК" не погодилось з висновками щодо порушень, викладених в акті камеральної перевірки, та надало заперечення від 28.03.2025 року №578/03-25.
На адресу ТОВ "Єристівський ГЗК" направлено повідомлення про час та місце розгляду заперечень, рекомендованим листом від 31.03.2025 № 1313/6/32-00-50-01-05.
Постійною комісією Східне МУ ДПС з розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок, що створена на підставі наказу від 09.08.2022 № 114 «Про створення постійної комісії з розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок» (із змінами), розглянуто надані заперечення в присутності представників (уповноважених осіб) ТОВ "Єристівський ГЗК" 09.04.2025 року.
За результатами розгляду заперечень, у зв`язку з тим, що платник податків до своїх заперечень додав документи (зокрема: копію витягу з ЄДР щодо Товариства), та посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, з метою недопущення порушення прав платника податків та втрат бюджету, комісія прийшла до висновку щодо необхідності проведення перевірки у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 Податкового Кодексу, для дослідження документів та обставин, які могли б спростувати або підтвердите позицію платника та висновки акту камеральної перевірки.
На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ, з урахуванням Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), з метою дослідження питань, які є предметом заперечень ТОВ "Єристівський ГЗК" від 28.03.2025 року №578/03-25 (вх. 31.03.2025 № 2473/6) на акт камеральної перевірки від 11.03.2025 року №152/32-00-50-01/35713283, прийнято рішення про проведення позапланової документальної перевірки.
Про результати розгляду заперечень ТОВ "Єристівський ГЗК" повідомлено листом від 11.04.2025 року №1507/32-00-50-01-05.
Варто зазначити, що відповідно до статті 76 Податкового Кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.
Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання, крім камеральної перевірки податкової декларації або уточнюючого розрахунку (у разі подання), у складі яких подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, строк проведення якої визначений статтею 200 цього Кодексу.
Таким чином, для камеральної перевірки податкової декларації або уточнюючого розрахунку (у разі подання), у складі яких подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, застосовується спеціальна норма, якою визначається окремий порядок проведення перевірки та окремий строк визначений статтею 200 цього Кодексу.
Згідно пункту 200.10 ст.200 Податкового Кодексу України - у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).
Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, що проводиться протягом 20 календарних днів, наступних за граничним строком подання податкової декларації або уточнюючого розрахунку (у разі подання), а якщо такі документи були подані пізніше - за днем їх фактичного подання, та відповідно до вимог, визначених статтею 76 цього Кодексу, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, відповідно до цього Кодексу.
Відповідно пункту 200.11 ст.200 Податкового Кодексу України контролюючий орган має право протягом 40 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку згідно з підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.
Згідно пункту 200.11 ст.200 Податкового Кодексу України, рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.
Нормою пункту 82.4 ст.82 Податкового Кодексу України визначено, що загальний термін проведення перевірок, визначених у пунктах 200.10 та 200.11 статті 200 цього Кодексу, з урахуванням установлених цим пунктом строків зупинення не може перевищувати 40 календарних днів.
Таким, чином, з урахування спеціальних норм ст. 200 Податкового кодексу України, які створені саме для перевірки бюджетного відшкодування, контролюючий орган має право провести лише два види перевірок, камеральну перевірку в строки до 20 днів та документальну перевірку в межах 40 днів відповідно ст. 78.1.8 ПКУ.
Якщо строки 20 днів переведення в документальну перевірку сплили, у контролюючого органу відсутнє право проводити документальну перевірку, навіть на підставі 78.1.5 ПКУ.
Строк на переведення камеральної перевірки у документальну, відповідно до ст. 200.10 ПКУ (20 календарних днів) по декларації за січень 2025 року сплив 12.03.2025 року.
Наказ на переведення в документальну перевірку від 10.04.2025 року №82-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» - тобто винесений поза межами строку.
Підстави для призначення перевірки відповідно до ст. 78.1.5 ПКУ - відсутні взагалі, так як передбачають надання документів, які в межах камеральної перевірки не можуть надаватись.
ТОВ "Єристівський ГЗК" було подано заперечення від 28.03.2025 року №578/03-25 до акту про результати камеральної перевірки №152/32-00-50-01/35713283 у яких зазначено, про незаконність висновків викладених в акті камеральної перевірки.
Будь-яких документів платником податків до заперечень на акт не додавалось, тому що камеральна перевірка не передбачає аналіз документів, а здійснюється на підставі даних декларацій та реєстрів контролюючого органу згідно ст.75 Податкового Кодексу України.
Підпункт 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України чітко визначає, що позапланова перевірка може бути призначена, якщо в запереченнях або скарзі платник посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та їх об`єктивний розгляд неможливий без нової перевірки.
Однак, камеральна перевірка не передбачає надання документів.
Згідно витягу з реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, наданого Східним МУ по роботі з ВПП:
- у графі - «дата закінчення граничного терміну проведення документальної перевірки (граничні терміни для автоматичного узгодження суми бюджетного відшкодування відповідно до п. п. б)» і в) реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість п.п. 200.12 ст.200 ПКУ) значиться дата 02.04.2025 року;
- у графі - «дата закінчення граничного терміну передбаченого ПКУ для складання АКТУ перевірки по результатах документальної перевірки (граничні терміни для автоматичного узгодження суми бюджетного відшкодування відповідно до п. п. б)» і в) реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість п.п. 200.12 ст.200 ПКУ) значиться дата 10.04.2025 року.
Зазначені дати, відповідають нормам ст. 200 ПКУ, у разу своєчасного переведення камеральної перевірки у документальну перевірку, а саме в останній день камеральної перевірки. Однак, такого переведення не відбулось.
Разом з тим, у реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість:
у графі - «початку проведення документальної перевірки даних декларацій або уточнюючого розрахунку) - значиться дата 26.05.2025 року.
у графі - «закінчення проведення документальної перевірки даних декларацій або уточнюючого розрахунку) - значиться дата 13.06.2025 року.
Ці дві дати (26.05.2025 року, 13.06.2025 року) є датами поза межами строку 40 днів відповідно до ст. 200 ПКУ та суперечать даним попередньо зазначених граф.
Єдиною законною підставою для проведення документальної перевірки бюджетного відшкодування, згідно пунктом 200.11 статті 200 Податкового кодексу України, є перевірка на підставі підпункт 78.1.8.
Аналіз вищенаведеного показав, що при проведення камеральної перевірки положення п. 86.7.5 Податкового кодексу України застосовуються з особливостями, визначеними ст. 200 Податкового кодексу України, оскільки камеральна перевірка має іншу правову природу та інші процедурні межі, її результати можуть бути реалізовані лише шляхом врахування або неврахування заперечень платника податків; перехід в документальну перевірку шляхом маніпулювання процедурою проведення перевірок бюджетного відшкодування не відповідає нормам ст. 200 Податкового кодексу України та Постанові від 25.01.2017 №26 (зі змінами) «Про затвердження порядку ведення Реєстру заяв про повернення бюджетного відшкодування». У питаннях правильності бюджетного відшкодування застосовується підпункт 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України - спеціальна норма, яка вимагає, щоб документальна перевірка проводилась в межах строків, визначених статтею 200 цього Кодексу- тобто протягом 40 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації; призначення перевірки на підставі підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України в межах камеральної перевірки та за відсутності підстав є протиправним та не відповідає приписам чинного законодавства.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача видалити з Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дати 26.05.2025 року у графі - початок проведення документальної перевірки даних декларацій або уточнюючого розрахунку та дати 13.06.2025 року у графі - закінчення проведення документальної перевірки даних декларацій або уточнюючого розрахунку, суд зазначає таке.
В адміністративному судочинстві похідна позовна вимога - це спеціальна процесуальна категорія, яка використовується для урегулювання порядку вирішення спорів та спрямована на вирішення двох основних процедурних питань (розмежування спорів за критерієм предметної юрисдикції; об`єднання та роз`єднання позовних вимог) шляхом виокремлення цієї категорії від поняття "основна позовна вимога". Правильне розмежування вимог, які містяться у позовній заяві, на основні та похідні, дозволяє позивачу однозначно визначати суд, який відповідатиме такому критерію як "суд, встановлений законом" і уповноважений розглядати відповідні вимоги, а також правильно об`єднати вимоги, які можуть міститися в одній позовній заяві та, відповідно, бути вирішені одним судом в одному процесі.
Враховуючи вищезазначене суд вважає за необхідне вказати, що кваліфікація позовної вимоги як похідної має безпосереднє значення для урегулювання порядку вирішення двох процедурних питань: розмежування спорів за критерієм предметної юрисдикції; об`єднання та роз`єднання позовних вимог з метою розгляду та вирішення декількох заявлених вимог в одному провадженні. Таким чином, правильне застосування вказаного критерію дозволяє уникати позивачем помилок при визначенні суду, який відповідатиме поняттю "суд, встановлений законом" і уповноважений розглядати відповідні вимоги, а також правильно об`єднати вимоги, які можуть міститися в одній позовній заяві та, відповідно, бути вирішені одним судом в одному процесі, насамперед, з метою процесуальної економії.
Відповідно до пункту 23 частини першої статті 4 КАС України похідна вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
Відповідно до статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
При цьому, судом враховано, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Поряд з цим, при вирішенні справи суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення. Але дану вимогу не слід розуміти як таку, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.
Отже, інші доводи сторін не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.
Щодо клопотання про встановлення судового контролю, суд зазначає про таке.
Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено у ст. 382 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Правові норми, закріплені у ч. 1 ст.382 КАС України, кореспондуються з положеннями, зокрема, п. 1 ч. 6 ст. 246 КАС України, згідно з якими, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення.
З аналізу наведених норм вбачається, судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може встановити під час прийняття рішення у справі.
Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.
При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Разом з тим, позивачем не доведено необхідності встановлення судового контролю під час ухвалення даного рішення, відповідних доказів до матеріалів справи не надано.
Оскільки, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є правом суду, та позивачем не доведено, що відповідачами рішення суду не буде виконано, суд вважає, що таке клопотання задоволенню не підлягає.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених фактів, суд робить висновок, що позовна заява підлягає задоволенню повністю.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 6056 грн.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 6056 грн. підлягає стягненню з Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" в особі представника Намінаса Олександра Васильовича до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування наказу про проведення перевірки задовольнити повністю.
Зобов`язати Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків видалити з Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дати 26.05.2025 року у графі - початок проведення документальної перевірки даних декларацій або уточнюючого розрахунку та дати 13.06.2025 року у графі - закінчення проведення документальної перевірки даних декларацій або уточнюючого розрахунку.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник