Справа № 200/8600/24
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року справа №200/8600/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 9 січня 2025 року у справі № 200/8600/24 (головуючий І інстанції Льговська Ю.М.) за позовом Ващенка Олександра Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В :

Ващенко Олександр Вікторович в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 2 жовтня 2024 року № 99 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років;

- зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії за вислугу років з урахуванням відомостей трудової книжки серії НОМЕР_1 щодо зарахування до страхового стажу періодів роботи з 15 серпня 1991 року по 31 березня 1993 року, з 20 квітня 1993 року по 01 лютого 1994 року та періоду навчання з 01 вересня 1984 року по 17 червня1991 року;

- зобов`язання призначити пенсію за вислугу років для окремих категорій працівників відповідно до вимог статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 9 січня 2025 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 2 жовтня 2024 року № 99 про відмову позивачу в призначенні пенсії за вислугу років;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити позивачу пенсію за вислугу років з 24 вересня 2024 року згідно з пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, із зарахуванням до страхового стажу періодів навчання з 01 вересня 1984 року по 24 червня 1985 року, з 17 серпня 1987 року по 19 червня 1991 року, періодів роботи з 15 серпня 1991 року по 31 березня 1993 року, з 20 квітня 1993 року по 01 лютого 1994 року, а також із зарахуванням до спеціального стажу періоду роботи з 15 серпня 1991 року по 31 березня 1993 року;

- в іншій частині позову відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову.

Апелянт вважає правомірним незарахування до страхового та спеціального стажу позивача спірного періоду трудової діяльності з підстав, визначених спірним рішенням про відмову в призначені пенсії.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

24 вересня 2024 року позивач звернувся до органів ПФУ із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 2 жовтня 2024 року № 99 відмовлено позивачеві в призначені пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю спеціального стажу роботи, а також з огляду на те, що заявник працює.

Одночасно записами трудової книжки серії НОМЕР_1 від 06 жовтня 1998 року не підтверджується обставини працевлаштування позивача ні на день звернення із заявою (24 вересня 2024 року), ні на день винесення рішення відповідачем (02 жовтня 2024 року), ні на день звернення до суду з позовом (10 грудня 2024 року).

Цим рішенням встановлено, що страховий стаж особи становить 32 роки 4 місяці 23 дні, спеціальний стаж 23 роки 8 місяців 10 днів. Спеціальний стаж визначено станом на 11 жовтня 2017 року.

Спірним рішенням до страхового стажу не зараховано:

- період навчання з 01 вересня 1984 року по 17 червня 1991 року відповідно до диплому НОМЕР_2 , оскільки перетинається з періодом військової служби;

- періоди роботи з 15 серпня 1991 року по 31 березня 1993 року, з 20 квітня 1993 року по 01 лютого 1994 року відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 06 жовтня 1998 року, оскільки дата видачі трудової книжки 06 жовтня 1998 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд враховує наступне.

За абз. 1, 9 статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі Закон № 1788-ХІІ) право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту «е» статті 55.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 № 213-VIII (далі - Закон № 213-VIII) пункт «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ викладено в новій редакції.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII (далі - Закон № 911-VIII) до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ внесено зміни та доповнено новими абзацами.

Рішенням Конституційного Суду України від 4 червня 2019 № 2-р/2019 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законами № 213-VIII, № 911-VIII.

Згідно з п. 2 резолютивної частини цього рішення Конституційного Суду України положення, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Отже, з 4 червня 2019 року при призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-XII необхідно керуватися нормою в редакції до внесення змін Законами № 213-VIII, № 911-VIII.

Цим пунктом в редакції, чинній до внесення змін, а саме до 1 квітня 2015 року, визначено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Отже, умовами призначення пенсії за вислугу років за пунктом «е» статті 55 Закону № 1788-XII є: 1) включення посади до затвердженого переліку, 2) наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років.

Віковий ценз як додаткову умову для призначення пенсії за вислугу років пункт «е» статті 55 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін, не визначає.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909, згідно з яким до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на посаді учителя загальноосвітніх навчальних закладів.

Наявність спеціального стажу роботи не менше 25 років повинна визначатися станом на 11 жовтня 2017 року, враховуючи наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII (далі Закон № 2148-VIII), який набрав чинності з 11 жовтня 2017 року, доповнено розділ XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV пунктом 2-1.

Згідно з цим пунктом особам, які на день набрання чинності Законом № 2148-VIII мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону № 1788-XII, пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом № 1788-XII.

Законом № 2148-VІІІ викладено в новій редакції пункт 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-XII, відповідно до якої до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом № 2148-VІІІ мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

При виборі та застосуванні норм права судом врахована правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 27 липня 2022 року у справі № 440/1286/20.

За формою РС-право спеціальний стаж позивача станом на 11 жовтня 2017 року становить 23 роки 8 місяців 10 днів.

Щодо незарахування до страхового стажу періодів роботи з 15 серпня 1991 року по 31 березня 1993 року, з 20 квітня 1993 року по 01 лютого 1994 року відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 06 жовтня 1998 року, оскільки дата видачі трудової книжки 06 жовтня 1998 року.

Судом встановлено, що трудова книжка позивача заповнена відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 № 58 (далі - Інструкція № 58).

За пп. 2.2, 2.11, 2.12 пункту 2 Інструкції № 58 заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу […]. Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. […]. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після того ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

На титульному аркуші трудової книжки серії НОМЕР_1 наявна дата видачі - 06 жовтня 1998 року, чим порушено вимоги пунктів 2.2, 2.11, 2.12 Інструкції № 58.

За правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 6 березня 2018 року у справі № 754/14898/15-а, не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальною обставиною є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Суд враховує, що записи трудової книжки позивача виконано акуратно і послідовно із зазначенням дат прийому та звільнення з роботи, достовірність цих записів сумнівів не викликає. Тому встановлені обставини не можуть бути підставою для незарахування періодів роботи позивача до страхового стажу за наявними відомостями трудової книжки.

Крім того, відповідальним за заповнення трудової книжки є підприємство роботодавець, а тому позивач не може бути позбавлений права на пенсію з формальних підстав, а виявлений недолік не може вважатися достатньою підставою для відмови позивачеві у зарахуванні цього періоду на підставі трудової книжки, оскільки вина позивача в тому, що трудова книжка заповнена роботодавцем із порушенням встановленого порядку, відсутня.

Таким чином, періоди роботи з 15 серпня 1991 року по 31 березня 1993 року, з 20 квітня 1993 року по 01 лютого 1994 року підлягають зарахуванню до страхового стажу відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 06 жовтня 1998 року.

Позивач не заявляє вимогу про зарахування до спеціального стажу періоду роботи з 15 серпня 1991 року по 31 березня 1993 року на посаді вчителя загальноосвітнього навчального закладу, але просить суд зобов`язати відповідача призначити пенсію за вислугу років.

З огляду на це, суд першої інстанції, на підставі частини другої статті 9 КАС України з метою ефективного захисту прав позивача, дійшов вірного висновку про необхідність виходу за межі позовним вимог шляхом зобов`язання відповідача зарахувати період роботи з 15 серпня 1991 року по 31 березня 1993 року до спеціального стажу.

Щодо незарахування періоду навчання з 01 вересня 1984 року по 17 червня 1991 року відповідно до диплому НОМЕР_2 , апеляційний суд враховує наступне.

За формою РС-право відповідачем зараховано лише період військової служби з 25 червня 1985 року по 17 червня 1987 року, оскільки період навчання перетинається з періодом військової служби.

Записами трудової книжки, дипломом НОМЕР_2 період навчання позивача у Слов`янському державному педагогічному інституті визначено без конкретизації з посиланням на роки вступу та випуску: з 1984 року по 1991 рік.

На адвокатський запит Державним вищим навчальним закладом «Донбаський державний педагогічний університет», що є правонаступником Слов`янського державного педагогічного інституту, надано відповідь від 23 грудня 2024 року, в якій конкретизовано період навчання без врахування академічної відпустки у зв`язку з проходженням військової служби: з 01 вересня 1984 року по 24 червня 1985 року, з 17 серпня 1987 року по 19 червня 1991 року.

Позивач визначає спірний період по 17 червня 1991 року, але ця дата не підтверджена документами, тому суд на підставі частини другої статті 9 КАС України з метою ефективного захисту прав позивача вважає необхідним вийти за межі позовним вимог та зобов`язати зарахувати до страхового стажу періоди навчання з 01 вересня 1984 року по 24 червня 1985 року, з 17 серпня 1987 року по 19 червня 1991 року.

Зазнчанене є підставою для задоволення позову в частині визначених судом періодів з метою дотримання вимоги обчислення стажу в одинарному розмірі.

Суд враховує, що з урахуванням періоду роботи з 15 серпня 1991 року по 31 березня 1993 року, позивач набув право на отримання пенсії за вислугу років незалежно від віку згідно з пунктом «е» статті 55 Закону № 1788-XII, як працівник освіти, який має спеціальний стаж роботи більше 25 років.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 2 жовтня 2024 року № 99 про відмову позивачу в призначенні пенсії за вислугу років;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити позивачу пенсію за вислугу років з 24 вересня 2024 року згідно з пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, із зарахуванням до страхового стажу періодів навчання з 01 вересня 1984 року по 24 червня 1985 року, з 17 серпня 1987 року по 19 червня 1991 року, періодів роботи з 15 серпня 1991 року по 31 березня 1993 року, з 20 квітня 1993 року по 01 лютого 1994 року, а також із зарахуванням до спеціального стажу періоду роботи з 15 серпня 1991 року по 31 березня 1993 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 9 січня 2025 року у справі № 200/8600/24 за позовом Ващенка Олександра Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 18 червня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко