Справа № 200/2696/25
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2025 року Справа№200/2696/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 (далі позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому просить: - визнати протиправними дії щодо не нарахування і невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків здійснення перерахунку грошового забезпечення виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 за період з 29.01.2020 по 05.01.2022; - зобов`язати нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків здійснення перерахунку грошового забезпечення виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 за період з 29.01.2020 по 05.01.2022, починаючи з 29.01.2020 по день фактичного здійснення перерахунку - 19.03.2025.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається те, що не проведення нарахування і виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків здійснення перерахунку грошового забезпечення виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 є незаконним, порушує права позивача, які гарантовані Конституцією України та чинним законодавством.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року суддею прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Посилається на те, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/1579/24 визнано за позивачем право на перерахунок грошового забезпечення з урахуванням прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020; 01.01.2021; 01.01.2022 роки. Зазначає, що не перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідачем у 2020-2022 роках пов`язаний з тим, що в нормативно-правових актах, якими керується в своїй діяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 не було зазначено норми, що посадовий оклад обчислюється з урахування прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01 січня календарного року. Вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, оскільки право на перерахунок грошового забезпечення позивач набула після ухвалення судового рішення по справі №200/1579/24. Вважає, що враховуючи специфіку фінансування ІНФОРМАЦІЯ_3 , цей факт виключає неправомірні дії зі сторони відповідача в частині несвоєчасного перерахунку грошового забезпечення з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року, у зв`язку із відсутністю правової норми.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту громадянина України № НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_5 № 2 від 05.01.2022 року позивачку було виключено зі списків особового складу та знято з усіх всіх видів забезпечення з 05.01.2022.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року у справі № 200/1579/24 задоволено позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не проведення ОСОБА_1 з 29.01.2020 перерахунку, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, грошового забезпечення, а також всіх інших додаткових видів грошового забезпечення (грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань тощо) виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14 до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_6 з 29.01.2020 по 05.01.2022, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення, а також всіх інших додаткових видів грошового забезпечення (грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань тощо) виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14 до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704.

Суд у вказаному рішенні зазначив, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не застосування з 29 січня 2020 року по 05.01.2022 року при обчисленні позивачу грошового забезпечення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 5 вересня 2024 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року у справі № 200/1579/24 залишено без змін.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року у справі № 200/1579/24 ІНФОРМАЦІЯ_6 здійснено перерахунок грошового забезпечення та 19.03.2025 зараховано на картковий рахунок позивачки 60 405,84 грн.

Листом від 27.03.2025 № 09/02/408 відповідач повідомив позивачку про відсутність можливості провести нарахування та виплату спірної компенсації.

Спірні правовідносини виникли з приводу наявності підстав для виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Приписами ст. 1 Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон № 2050-III) установлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно зі ст. 2 Закон № 2050-III, у редакції, чинній до 26.02.2021, було передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до ст. 2 Закон № 2050-III, у редакції, чинній з 26.02.2021, передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Згідно зі ст. 4 Закону № 2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до ст. 6 Закону № 2050-III компенсацію виплачують за рахунок, зокрема: коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету.

Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі Порядок № 159).

Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону №2050-III компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення (Постанова Верховного Суду від 4 травня 2022 року у справі № 200/14472/19-а).

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1 - 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені (Постанова Верховного Суду від 6 жовтня 2020 року у справі № 910/24323/16).

У постанові Верховного Суду в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 2 квітня 2024 року у справі №560/8194/20 зазначено наступне: «Аналіз норм статей 1, 2, 4 Закону № 2050-ІІІ та Порядку №159 свідчить, що ними фактично встановлено (визначено) обов`язок відповідного підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання (у цьому випадку - органу Пенсійного фонду України) у разі порушення встановлених строків виплати доходу (в тому числі пенсії) громадянам провести їх компенсацію (нарахувати та виплатити) у добровільному порядку в тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості з перерахованої пенсії.

32. Крім того, Судова палата вважає, що відмова відповідача у виплаті компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розумінні статті 7 Закону №2050-ІІІ не обов`язково має висловлюватися через ухвалення окремого акта індивідуальної дії, оскільки це не передбачено законодавством.

33. Зазначену норму варто тлумачити у її системному зв`язку з нормами статей 2-4 Закону № 2050-ІІІ, які визначають, що компенсація втрати частини доходів через порушення строку їх виплати повинна нараховуватись, у цій справі органами Пенсійного фонду України, у місяці, в якому проведено виплату заборгованості. Відповідно невиплата компенсації у вказаний період свідчить про відмову виплатити таку згідно із Законом № 2050-ІІІ і не потребує оформлення відмови окремим рішенням».

Суд зазначає, що виплата суми перерахованого грошового забезпечення (за період з 29.01.2020 по 05.01.2022) відбулася на виконання рішення суду від 27 травня 2024 року у справі № 200/1579/24, проте виплата компенсації на вид доходу, передбачений статтею 2 Закону № 2050-ІІІ, відповідачем не здійснена.

Відтак, у зв`язку з порушенням строків виплати належного розміру грошового забезпечення (за період з 29.01.2020 по 05.01.2022) відповідач повинен був нарахувати та виплатити на користь позивачки компенсацію втрати частини грошових доходів.

Тому внаслідок протиправного не нарахування і не виплати вказаних виплат в належному розмірі більше ніж один календарний місяць позивачка набула право на спірну компенсацію.

Водночас відповідно до п. 8 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 7 червня 2018 року № 260, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі Порядок № 260) грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Отже спірна компенсація має бути виплачена за період з лютого 2020 року, а не з 29.01.2020.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 80, 90, 132-139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування і невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 за період з 29.01.2020 по 05.01.2022.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків здійснення виплати грошового забезпечення виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 за період з 29.01.2020 по 05.01.2022, починаючи з лютого 2020 до дня фактичного здійснення виплати - 19.03.2025.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повне рішення суду складено 19 червня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Куденков