Справа № 592/8528/25
Суддя: Корольова Г. Ю.
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№592/8528/25
Провадження №2-а/592/163/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі головуючої судді Корольової Г.Ю., за участю секретаря судового засідання Перев`язки К.А., представника позивача Коцюби О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

27.05.2025 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить скасувати постанову СУ №1185/2025 від 30.04.2025 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в сумі 25500 грн за порушення ч.3 ст.210 КУпАП, провадження у справі закрити, а також стягнути судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.04.2025 близько 15:00 год він був примусово доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 . У цей же день, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 була виписана повістка за №933 від 25.04.2025 року на 18:00 з метою проходження військово-лікарської комісії та визначення призначення на особливий період. Працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 змушували його примусово пройти військово-лікарську комісію, пояснення позивача щодо відсутності при собі необхідних медичних документів, які дійсно підтверджують стан здоров`я і наявні діагнози - до уваги не брались. Тому він відмовився від проходження військово-лікарської комісії саме о 15:50, (а не взагалі від самого проходження ВЛК), оскільки мав час до зазначеного у повістці (18:00) забрати свої медичні документи та прибути за вказаною адресою. Після відмови від проходження ВЛК працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 склали протокол про адміністративне правопорушення СУ №1185/2025 від 25.04.2025 року. У подальшому, 30.04.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на суму 25 500 грн та визнано позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. Позивач вважає, що зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

28.05.2025 року ухвалою суду залишено позовну заяву без руху.

Ухвалою суду від 03.06.2025 року відкрито спрощене позовне провадження.

У судовому засіданні представник позивача Коцюба О.В. позовні вимоги з підстав, зазначених у позові, підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду справи. Надано відзив, відповідно до якого позов не визнають, позовні вимоги є необґрунтованими, вважають, що оскаржувана постанова є правомірною та законною. Відповідач зазначає, що позивач не висловив бажання пройти ВЛК після надання йому можливості зібрати документи, а відмовився від самого факту проходження ВЛК. Крім того, позивач не з`явився для проходження ВЛК у зазначений у повістці час (18:00), до того ж, згідно даних Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів позивач так ВЛК і не пройшов.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, дійшов таких висновків.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 30.04.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 була винесена постанова щодо позивача ОСОБА_1 , в якій зазначено, що 25.04.2025 року відмовився від проходження військово - лікарської комісії (що підтверджується витягом із журналу та заявою ОСОБА_1 щодо мотивів відмови від проходження ВЛК від 25.04.2025 року), що є порушенням абз.4 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідальність за що передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25 500 грн.

Підставою для винесення вищезазначеної постанови став протокол складений 25.04.2025 року старшим офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП на підставі встановлення 25.04.2025 року о 15 год 51 хв в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 він відмовився від проходження військово-лікарської комісії, чим порушив абз.4 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

У протоколі містяться підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема у графах щодо роз`яснення прав, повідомлення про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також щодо отримання другого протоколу. Протокол підписаний особою, яка його склала. В графі пояснення щодо змісту протоколу особою, яка притягується до відповідальності, містяться зроблені пояснення: «Заява про відмову. Витяг з «Дія».

Як вбачається із повістки №933, ОСОБА_1 належить з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 25.04.2025 року о 18:00 год з метою проходження військово-лікарської комісії та визначення призначення на особливий період.

Разом з цим, того ж дня (25.04.2025 року о 15:51 год) старшим офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 складено протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП щодо відмови від проходження військово-лікарської комісії.

Частина 3 ст.210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період.

Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

17 березня 2014 року оприлюднено Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, в Україні введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався та триває на теперішній час.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Пунктом 3.1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 (зі змінами від № 4 від 03 січня 2025 року та № 153 від 27 лютого 2025 року) визначено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, командирів військових частин, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України на підставі направлення, яке формується відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП. При цьому особам віком до 45 років видається направлення з метою визначення їх придатності до служби у Десантно-штурмових військах, підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті.

Відомості з направлення, сформованого за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, надсилаються до інформаційно-комунікаційної системи «Медична інформаційна система Збройних Сил України» шляхом електронної інформаційної взаємодії.

Контроль за направленням та проходженням військовозобов`язаними медичного огляду ВЛК покладається на керівника відповідного ТЦК та СП.

ВЛК при ТЦК та СП заводить на кожного військовозобов`язаного картку обстеження та медичного огляду (додаток 13) у паперовій формі за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності. Картка обстеження та медичного огляду скріплюється печаткою закладу охорони здоров`я (установи), в якому ця ВЛК проводить медичні огляди.

Військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року№ 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974 (далі - форма № 025/о), виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ.

Зазначені документи, а також особові справи офіцерського, сержантського, старшинського і рядового складу запасу ТЦК та СП до початку огляду подає для вивчення у ВЛК (пункт 3.5 глави 3 розділу II).

Згідно із Наказом Міністерства оборони № 262 від 27 квітня 2024 року пункт 2.8 глави 2 розділу I Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 доповнено підпунктом 2.8.6., яким визначено строки проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, включно з необхідністю направлення на додаткові методи дослідження, лабораторні обстеження, визначаються з урахуванням необхідності отримання повної та об`єктивної інформації про стан здоров`я людини, та не можуть становити більше 14 днів.

Відтак зазначений підзаконний нормативно-правовий акт передбачає за об`єктивної потреби можливість проведення відповідного медичного огляду не за один день. Навпаки, такий огляд може тривати певний період, необхідний для вивчення стану здоров`я (стану придатності до військової служби), військовозобов`язаного.

Як встановлено у судовому засіданні позивач категорично не висловлював небажання проходити медичний огляд ВЛК, а лише просив надати йому можливість подати медичну документацію про стан свого здоров`я, тим більше, що у повістці був точно визначений час 18:00 год., що цілком узгоджується із вищевказаними нормами закону, з яких вбачається, що під час проходження медичного огляду військовозобов`язаний зобов`язаний надавати медичні документи щодо стану свого здоров`я. Дані, зазначені в наданих військовозобов`язаним медичних документах, враховуються лікарями під час здійснення медичного огляду.

Вказане також підтверджується заявою ОСОБА_1 , яку долучено до матеріалів справи відповідачем, згідно з якою він відмовляється від проходження ВЛК, оскільки немає з собою необхідних медичних документів для підтвердження стану здоров`я.

У такому випадку посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_3 мала можливість дочекатись часу зазначеного у повістці або визначити іншу дату прибуття для проходження військово-лікарської комісії. Однак, замість цього, в той же день було передчасно складено протокол та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 30.04.2025 року.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено належними доказами факт відмови позивача від проходження медичного огляду військово-лікарською комісією для визначення придатності до військової служби, крім того, протокол про адміністративне правопорушення було складено раніше визначеного у повістці часу, а саме о 15:51 год., замість 18:00 год 25.04.2025 року. Доказів зворотного суду не надано.

Із змісту рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 вбачається, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до закріпленого у ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а вказав, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у зв`язку з недоведенням відповідачем правомірності свого рішення, неспростуванням належними доказами доводів позивача, викладених у позові, суд вважає недоведеною провину позивача в інкримінованому правопорушенні, яка фактично прирівняна до доведеної невинуватості цієї особи, суд вважає встановленим відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП в діяннях позивача, зазначене є підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 139 КАС України, у зв`язку із задоволенням позову суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судового збору в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. 5, 6, 77, 139, 242, 245, 246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити позов ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення СУ №1185/2025 від 30.04.2025 року, що винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу 25 500 грн, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя Г.Ю. Корольова