Справа № 420/11680/25
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , Корженко Любов Іванівни, Корженко Наталії Миколаївни в інтересах ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, в якому просять суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 7 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого Протоколом № 32/в від 25 жовтня 2024 року про відмову ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», визначенні її права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року і повернення документів на доопрацювання;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 , як члену сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини військовослужбовця, його сина підполковника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , колишнього командира мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , одноразову грошову допомогу, передбачену пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 5 000 000 (п`яти мільйонів гривень);

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_3 , як члену сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини військовослужбовця, її сина підполковника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , колишнього командира мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , одноразову грошову допомогу, передбачену пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 5 000 000 (п`яти мільйонів гривень). 4

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_2 , як члену сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини військовослужбовця, його батька підполковника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , колишнього командира мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , одноразову грошову допомогу, передбачену пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 5 000 000 (п`яти мільйонів гривень).

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що мають право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, через смерть ОСОБА_4 29.11.2023, проте спірним рішенням Комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 25.10.2024 у цьому відмовлено. Підставою для відмови зазначено те, що відповідно до медичних документів, якими визначається причинний зв`язок смерті, причиною смерті ОСОБА_4 є захворювання, а не поранення (контузії, травми, каліцтва). Тому право на отримання одноразової грошової допомоги має визначатися відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови КМУ № 975, тоді як документи для призначення одноразової грошової допомоги, оформлені відповідно до постанови КМУ № 168. Позивачі вважають зазначену відмову протиправною, оскільки ОСОБА_4 загинув саме під час безпосередньої участі у бойових діях, а його захворювання, яке призвело до смерті та причина смерті пов`язані із захистом Батьківщини.

Ухвалою судді від 23.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

16.05.2025 до суду від Міністерства оборони України надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що положення постанови КМУ № 168 поширюються лише на членів сім`ї військовослужбовців, які загинули (померли) внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час виконання відповідних службових обов`язків, а не у зв`язку із захворюванням. Аналогічний висновок зазначений у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 280/2749/24. На доведення позовних вимог Позивач наводить правову позицію Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, висловлену у постанові від 17.07.2024 у справі № 600/548/23-а. Проте вказана справа не подібна даній справі, оскільки фактичні обставини відрізняються тим, що у справі № 600/548/23-а військовослужбовець помер в результаті гострої серцево-судинної недостатності, кардіоміопатії, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (виконання заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Харківській області під час дії воєнного стану.). Згідно витягу з протоколу засідання 20 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №630 від 14.02.2023 захворювання, гостра недостатність кровообігу, інші форми гострої ішемічної хвороби серця, що призвело до смерті, та причина смерті ОСОБА_4 , так, пов`язані із захистом Батьківщини. Тобто причиною смерті ОСОБА_4 стало не поранення, а захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини. Верховний Суд у постанові від 29 березня 2024 року у справі № 440/3321/23 дійшов висновку, що той факт, що абзац перший пункту 2 Постанови № 168 не визначає таке формулювання причини загибелі військовослужбовця Збройних Сил, необхідне для призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі, як «загинув у період дії воєнного стану під час участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій рф території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів», вказане не може означати достатність підстав для виникнення права на одноразову грошову допомогу в разі загибелі військовослужбовця Збройних Сил лише за умов воєнного стану. Верховний Суд також зауважує, що з огляду на зміст приписів пунктів 1 та 2 Постанови № 168, загибель військовослужбовця Збройних Сил в період дії воєнного стану сама по собі не є достатньою умовою для виплати одноразової грошової допомоги в разі його загибелі. Така умова повинна враховуватися у взаємозв`язку з іншими умовами, що передбачені абзацом шостим пункту 2 цієї постанови для виплати ОГД сім`ям осіб, зазначених у пунктах 1 1-2 цієї Постанови № 168, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва). При цьому базовим поняттям, як з точки зору розуміння права членів сім`ї на виплату одноразової грошової допомоги, так і в аспекті морально-людських цінностей, є саме смерть як факт припинення життя та факт втрати сім`єю близької особи незалежно від її причин (загибель чи смерть внаслідок поранення), яка є єдиною підставою для виплати одноразової грошової допомоги сім`ям осіб, зазначених у пунктах 1 1-2 Постанови № 168. Це спільний об`єднуючий критерій для таких осіб. Якщо враховувати виключно буквальне формулювання зазначених вище норм (абзаців першого та шостого пункту 2 Постанови № 168), то можна дійти висновку, що у першому випадку право на одноразову грошову допомогу мають сім`ї всіх загиблих у період воєнного стану осіб, зазначених у пунктах 1 1-2 Постанови № 168, зокрема військовослужбовців Збройних Сил, безвідносно до будь-яких умов; у другому сім`ї лише тих осіб, які відповідають зазначеним вище умовам (6 умов). Зазначене узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 29 березня 2024 року у справі № 440/3321/23 та підтримані Верховним Судом у постанові від 21 серпня 2024 року у справі № 160/20229/22.

27.05.2025 до суду від представника позивачів надійшла відповідь на відзив, згідно з якою інформація щодо причинного зв`язку загибелі (смерті) військовослужбовця відображається саме у витязі з протоколу відповідної військово-лікарської комісії. Відповідно до витягу з протоколу засідання 20 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 630 від 14.02.2024 захворювання, гостра недостатність кровообігу, інші форми гострої ішемічної хвороби серця, що призвело до смерті, та причина смерті ОСОБА_4 , так, пов`язані із захистом Батьківщини. Отже наявні матеріали підтверджують те, що захворювання військовослужбовців, які призвели до їхньої смерті і, відповідно, причина смерті пов`язані саме із захистом Батьківщини, що у свою чергу, відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 17.07.2024 у справі № 600/548/23-а, надає позивачам право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі, передбаченому п. 2 Постанови № 168. Незважаючи на те, що у даній справі та справі № 440/3321/23 досліджується одне й те саме питання: право на призначення одноразової грошової допомоги у розмірі, передбаченому п. 2 Постанови № 168, фактичні обставини даної справи та справи № 440/3321/23 є абсолютно різними, а тому викладені у відзиві аргументи відповідача, які ґрунтуються на правовій позиції Верховного Суду у справі справи № 440/3321/23 є безпідставними. Більше того, відповідача у даній справі ігнорує фактичні обставини, які підтверджуються відповідними доказами: 1. Захворювання ОСОБА_5 (загиблий син ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також батько неповнолітнього ОСОБА_8 ), яке призвело до смерті та причина смерті пов`язані із захистом Батьківщини підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 12.03.2024 № 74 (по стройовій частині) та витягом з протоколу засідання штатної 20 регіональної ВЛК (протокол № 630 від 14.02.2024). 2. До настання смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) загиблий ОСОБА_9 , брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), а саме: н.п. Роздолівка Бахмутського району Донецької області підтверджується довідкою про безпосередню участь ОСОБА_4 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 08.04.2025 № 3018. Таким чином, враховуючи наведене вище, та керуючись правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 29 березня 2024 року у справі № 440/3321/23, та на яку відповідач посилається у відзиві на позовну заяву, позивачі мають право на призначення одноразової грошової допомоги у розмірі, передбаченому п. 2 Постанови № 168. Відмова відповідача у призначенні позивачам одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 2 Постанови № 168 суперечить висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 17.07.2024 у справі № 600/548/23-а, від 22.08.2024 у справі № 380/9868/23. Посилання відповідача у відзиві на постанову Верховного Суду від 29 березня 2024 року у справі № 440/3321/23 є безпідставними, оскільки висновки, зроблені у вказаній справі були зроблені за зовсім інших фактичних обставин, стосуються інших отримувачів одноразової грошової допомоги та стосуються правовідносин, що мають інше правове регулювання. Посилання відповідача у відзиві на постанову Верховного Суду від 21 серпня 2024 року у справі № 160/20229/22 є безпідставними, оскільки висновки, зроблені у вказаній справі були зроблені за зовсім інших фактичних обставин, а правова позиція, висловлена Верховним Судом у вказаній справі фактично підтверджує право позивачів у справі, що розглядається на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі, передбаченому п. 2 Постанови № 168. Посилання відповідача у відзиві на постанови Верховного Суду від 18 листопада 2024 року у справі № 240/1743/24 та від 17 березня 2025 року у справі № 280/2749/24 є безпідставними, оскільки висновки, зроблені у вказаних справах були зроблені за інших фактичних обставин та суперечать позиції Верховного Суду, що викладена у постановах від 17.07.2024 у справі № 600/548/23-а, від 22.08.2024 у справі № 380/9868/23.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що в період з 17 грудня 2018 року по 29 листопада 2023 року ОСОБА_9 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах і в період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України.

12 жовтня 2021 року Указом Президента України № 527/2021 «Про відзначення державними нагородами з нагоди Дня захисників та захисниць України» за вагомий особистий внесок у зміцнення обороноздатності Української держави, мужність і самовідданість, виявлені під час бойових дій, високий професіоналізм та зразкове виконання службових обов`язків ОСОБА_5 нагороджено медаллю «За військову службу Україні».

14 квітня 2022 року Указом Президента України № 240/2022 «Про відзначення державними нагородами України» ОСОБА_5 за особисту мужність і самовіддані дії, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі нагороджено Орденом Богдана Хмельницького III ступеня.

14 жовтня 2022 року Указом Президента України № 698/2022 «Про відзначення державними нагородами України» ОСОБА_5 за особисту мужність і самовіддані дії, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі нагороджено Орденом Богдана Хмельницького ІІ ступеня.

14 лютого 2023 року Указом Президента України № 79/2023 «Про відзначення державними нагородами України» за особисту мужність і самовіддані дії, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі ОСОБА_5 нагороджено відзнакою Президента України «Хрест бойових заслуг».

12 жовтня 2023 року Указом Президента України № 687/2023 «Про відзначення державними нагородами України» за особисту мужність і самовіддані дії, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, самовіданне виконання військового обов`язку ОСОБА_5 нагороджено ОСОБА_10 ступеня.

29 листопада 2023 року у зоні бойових дій в районі н.п. Роздолівка Бахмутського району Донецької області у ході безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу в/ч НОМЕР_1 , ОСОБА_9 дістав мінно-вибухову травму від удару FPV-дрону по ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка призвела до гострої недостатності кровообігу, інших форм ішемічної хвороби серця.

Цього ж дня загиблий був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_5 , де від зазначеного захворювання останній помер.

01 грудня 2023 року Комунальним закладом «Дніпропетровсього бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради видано Лікарське свідоцтво про смерть № 7687.

23 грудня 2023 року Овідіопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено Свідоцтво про смерть ОСОБА_4 від 23.12.2023 № НОМЕР_3 .

23 січня 2024 року командиром в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) ОСОБА_11 видано Наказ № 25 про виключення ОСОБА_5 зі списків особового складу у зв`язку зі смертю, пов`язаною із захистом Батьківщини.

14 лютого 2024 року відбулося засідання штатної 20 регіональної ВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця, згідної рішення якої, оформленого Протоколом № 630 від 14.02.2024р. захворювання підполковника ОСОБА_4 , 1981 року народження: «Гостра недостатність кровообігу. Інші форми гострої ішемічної хвороби серця», яке згідно витягу з Наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.01.2024р. № 25, витягу з Наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 23.01.2024р. № 255, лікарського свідоцтва про смерть № 7687 від 01.12.2023р., виданого Комунальним закладом «Дніпропетровсього бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 23.12.2023р., виданого Овідіопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 - захворювання, яке призвело до смерті та причина смерті, так, пов`язані із захистом Батьківщини.

12 березня 2024 року командиром в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_11 було видано Довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за № 1805, згідно якої підполковник ОСОБА_4 при виконанні бойового завдання у зоні бойових дій в районі населеного пункту Роздолівка Бахмутського району Донецької області 29.11.2023р. отримав ушкодження від мінно-вибухової травми від удару FPV-дрону по командно-спостережному пункту ротного опорного пункту. 29.11.2023p. підполковник ОСОБА_4 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_5 , де того ж дня помер. Поранення не було пов`язане з вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення, та не було наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

Цього ж дня командиром в/ч НОМЕР_1 було видано Наказ № 74 (по стройовій частині), яким ОСОБА_4 було виключено зі складу військової частини у зв`язку зі смертю, пов`язаною з захистом Батьківщини, чим викладено у новій редакції Наказ від 23.01.2024 р. № 25.

З метою реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 позивачі: батьки померлого ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також колишня дружина ОСОБА_14 (шлюб розірвано згідно витягу від 18.10.2024 № 8) в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_8 , повнолітній син ОСОБА_15 звернулися до ІНФОРМАЦІЯ_6 із відповідними заявами.

06 травня 2024 року Указом Президента України № 278/2024 «Про присвоєння В. Корженку звання Герой України» за особисту мужність і героїзм, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, самовіддане служіння Українському народові, Вадиму Корженку присвоєно звання « ІНФОРМАЦІЯ_7 » з удостоєнням ордену «Золота Зірка» (посмертно).

22 жовтня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_8 листом за № 943/13168 направив Директору Департаменту соціального забезпечення Соціального забезпечення Міноборони Висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї та батькам військовослужбовця ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час воєнного стану, а саме: мати ОСОБА_3 , батько ОСОБА_1 , неповнолітній син ОСОБА_2 (законний представник мати ОСОБА_14 ), повнолітній син ОСОБА_15

25 жовтня 2024 року Комісія Міноборони з розгляду питань, пов`язаних з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийняла рішення, оформлене п. 7 Протоколу № 32/в, згідно якого позивачам (а також повнолітньому сину ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який не бере участі у справі) відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168.

За змістом зазначеного протоколу, відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 01.12.2023 № 7687 смерть підполковника ОСОБА_4 настала внаслідок гострої недостатності кровообігу, гострої ішемічної хвороби серця.

Відповідно до витягу з протоколу 20 Регіональної військово-лікарської комісії № 630 від 14.02.2024 причиною смерті є захворювання ("Гостра недостатність кровообігу. Інші форми гострої ішемічної хвороби серця"), про що також зазначено в наказі командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 74 від 12.03.2024.

Таким чином, відповідно до медичних документів, якими визначається причинний зв`язок смерті, причиною смерті ОСОБА_4 є захворювання.

Виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям. особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" здійснюється сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, а також сім`ям осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).

Тобто, постанова Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 передбачає виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі або у разі смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), тоді як смерть підполковника ОСОБА_4 , згідно наданих на розгляд Комісії документів не є наслідком отриманого поранення (контузії, травми, каліцтва), а настала внаслідок захворювання.

Водночас, у довідці про обставини травми від 12.03.2024 № 1805 зазначено, що ОСОБА_4 "помер у Дніпропетровському обласному клінічному центрі кардіології та кардіохірургії внаслідок гострої недостатності кровообігу, інших форм гострої ішемічної хвороби серця. Ушкодження внаслідок військових дій, мінно-вибухової травми, отриманої 29.11.2023 від удару РРУ-дрону по КСП РОП, під час обстрілу збройними силами російської федерації.

Таким чином, дані про причину смерті, що зазначені в довідці про обставини травми, не узгоджуються з даними лікарського свідоцтва про смерть, та висновку 20 Регіональної ВЛК, якими смерть не пов`язано з наслідками мінно-вибухової травми.

Відповідно до законодавства у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби чи смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, одноразова грошова допомога призначається відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975. (далі - Постанова № 975).

З огляду на те, що підполковник ОСОБА_4 помер внаслідок захворювання, яке не пов`язане з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), отриманим у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, право на отримання одноразової грошової допомоги мас визначатися відповідно до статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постанови № 975, тоді, як документи для призначення одноразової грошової допомоги оформлені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168.

Ураховуючи викладене, комісією відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 2 постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168.

Зважаючи на хибність твердження комісії МОУ про те, що право позивачів на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_5 передбачене саме Постановою № 975, а відмова у призначенні одноразової грошової допомоги у розмірі відповідно до п. 2 Постанови № 168 є протиправною та порушує право позивачів (як батьків та члена сім`ї загиблого військовослужбовця) на належний соціальний захист, закріплене Законом № 2011-ХІІ та гарантоване ст. 17 Конституції України, позивачі звернулися до суду із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

Згідно статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ).

Відповідно до норм статті 1 Закону № 2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із частиною першою статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно положень частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;

Відповідно до змісту частини третьої статті 16 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Статтею 16-1 Закону № 2011-XII визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Отже, в розумінні статті 16-1 Закону № 2011-XII право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 16-2 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Пунктом 1 статті 16-3 Закону № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (п.6 статті 16-3 Закону № 2011-XII).

Згідно із п.п. 8, 9 статті 16-3 Закону № 2011-XII особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог Закону № 2011-XII постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Водночас, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, постановлено:

ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб;

військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_10 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави;

у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022, затвердженим Законом України від 03 березня 2022 року № 2105-IX, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Згідно з пунктами 2, 4, 5 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Генеральному штабу Збройних Сил України визначити черговість та обсяги призову військовозобов`язаних, резервістів та транспортних засобів національної економіки в межах загального строку мобілізації.

В свою чергу, на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", статті 9-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та абзаців другого - восьмого пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 28 червня 2023 року № 3161-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану" Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року прийняв Постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Відповідно до пункту 2 постанови КМУ № 168 сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 1 500 0000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону №2011-XII, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору (абзац 1 пункту 2).

Згідно із змістом пункту 1 постанови КМУ № 168 установлено на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Абзацами 2 - 4 пункту 2 Постанови №168 передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги» від 29 липня 2022 року № 2489-IX (далі - Закон № 2489-IX) статтю16-2 Закону № 2011-XII доповнено частиною 3 такого змісту:

«Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України».

Відповідно до пункту п. 1 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону № 2489-IX, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім п. 3 розділу I цього Закону, який набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Отже, норма частини 3 статті 16-2 Закону № 2011-XII, яка передбачає, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України, підлягає застосуванню з 24 лютого 2022 року.

З огляду на зміст наведених норм права суд підсумовує, що після введення в Україні воєнного стану та оголошення загальної мобілізації, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на період дії воєнного стану, для сімей загиблих (померлих) військовослужбовців які брали безпосередню участь у бойових діях або забезпечували здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, Постановою КМУ № 168 передбачена виплата одноразової грошової допомоги у більшому розмірі ніж це було визначено Постановою КМУ № 975.

За обставин розглядуваної справи, згідно з довідкою від 08.04.2025 № 3018 в/ч НОМЕР_1 у період з 17 грудня 2018 року по 29 листопада 2023 року ОСОБА_9 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні ї проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації, в Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах і в період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України.

Згідно довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 12.03.2024 № 1810 в/ч НОМЕР_1 , ОСОБА_9 з 13.07.2022 по 29.11.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області, в тому числі н.п. Роздолівка Бахмутського району Донецької області.

Вказана довідка підтверджує той факт, що ОСОБА_9 помер безпосередньо під час участі у бойових діях та виконання заходів необхідних для забезпечення оборони України під час дії воєнного стану, а витяги з наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 12.03.2024 № 74, від 23.01.2024 № 25, Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 12.03.2024 № 1805 та витяг з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії 20 регіональної військово-лікарської комісії (протокол № 630 від 14.02.2024) підтверджують те, що захворювання померлого та причина смерті пов`язані саме із захистом Батьківщини.

Аналогічна інформація викладена також у нагородному листі ОСОБА_5 , на підставі якого Указом Президента України від 06.05.2024 № 278 йому було посмертно присвоєно звання «Герой України» із удостоєнням ордена «Золота Зірка» (найвища державна нагорода України).

Зокрема, в зазначеному листі наведено наступні обставини, які передували смерті ОСОБА_5 .

29.11.2023, близько 04:00 підрозділи зс рф у складі до двох БТГр за підтримки бронетанкової техніки, здійснили спробу прориву лінії оборони мотопіхотного батальйону тактичної групи "Латиш" в напрямку н.п. Соледар - н.п. Сіверськ. Зосередивши основні сили на напрямку головного удару на н.п. Роздолівка, дрібні групи противника у кількості 15-20 в/с імітували удари у фланги в районі н.п. Федорівка та н.п. Веселе, для введення в оману підрозділів ТГр "Латиш". Оцінивши обстановку підполковник ОСОБА_4 організував систему вогню та дав команду на відкриття артилерійського вогню по групах противника на напрямку н.п. Федорівка та н.п. Веселе, а сам оцінивши обстановку та викривши намір противника висунувся на КСП роти в н.п. Роздолівка, для більш чіткого управління боєм.

Близько 05:00 підполковник ОСОБА_4 прибув на КСП роти та прийняв управління боєм безпосередньо на лінії бойового зіткнення. Успішно наводячи артилерію, здійснюючи аеророзвідку противника на маршрутах висування командир ТГр "Латиш" наносив вогневе ураження по техніці та піхоті що рухалась в напрямку н.п. Роздолівка, втягуючи противника у вогневі мішки та змушуючи їх розгортатись у бойові порядки на ділянках мінування перед населеним пунктом.

Здійснюючи наїзди на мінно-вибухові загородження броньована техніка противника підривалась, а особовий склад що перебував на броні та у десанті перебуваючи під постійним вогневим впливом з боку підрозділів мотопіхотного батальйону відмовився від подальшого наступу та відійшов на раніше зайняті рубежі.

Оскільки штурмові дії противника проводились без артилерійської підготовки та мали раптовий характер, противник перенаправив вогневі засоби та розпочав масований артилерійський вогонь по ротному опорному пункту із артилерії, танків та застосування FPV-дронів.

Близько 08:00 29.11.2023, FPV-дрон влучив у КСП роти після чого вибуховою хвилею відкинуло підполковника ОСОБА_4 та він отримав бойове травмування та досить важку акубаротравму. Не зважаючи на отримані поранення підполковник ОСОБА_4 від госпіталізації відмовився та продовжив керувати боєм та наносячи вогневе ураження по противнику.

29.11.2023, п 08:30 противник здійсним повторну спробу штурму, проте втративши від артилерійського вогню та мінно-вибухових загороджень ще 2 одиниці ББМ "Тигр" та до взводу особового складу, остаточно відмовився від штурмових дій та поспіхом покинув поле бою в напрямку н.п. Соледар.

Після закінчення другої хвилі наступу, стан здоров`я підполковника ОСОБА_4 значно погіршився. Зібравши командний склад роти командир мотопіхотного батальйону перерозподілив вогневі засоби, поставив завдання щодо оборонних дій. Під час постановки завдань, підполковник ОСОБА_4 , втратив свідомість та був евакуйований до медичного пункту.

Результатом оборонного бою, яким керував підполковник ОСОБА_4 , стало нанесення значних втрат противнику (до 80 військовослужбовців противника було знищено, близько 100 військовослужбовців противника отримали поранення, 4 одиниці Т-72 пошкоджено, 2 одиниці Т-72 знищено, 4 одиниці БМП-2 пошкоджено, 2 одиниці БМП-2 знищено. Після таких втрат, противник змушений був відступити так і не досягнувши успіху у наступальних діях. Положення по передньому краю не втрачено.

В ході евакуації до медичного пункту стан здоров`я підполковника ОСОБА_4 почав погіршуватися, після чого він реанімаційним автомобілем був направлений до Дніпропетровського обласного клінічного центру кардіології та кардіохірургії м. Дніпро.

Близько 21:00 29.11.2023, Дніпропетровського y реанімаційному відділенні обласного клінічного центру кардіології та кардіохірургії, командир мотопіхотного батальйону підполковник ОСОБА_4 , від бойового травмування, яке він отримав в ході ведення бою, помер не приходячи до тями.

Отже, твердження відповідача про те, ОСОБА_9 не є загиблим (померлим) військовослужбовцем, внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини, а тому його батьки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також його неповнолітній син ОСОБА_16 не мають права на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі встановленому п. 2 Постанови № 168 є хибним та суперечить нормам чинного законодавства.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22.08.2024 у справі № 380/9868/23 та від 17.07.2024 у справі № 600/548/23-a.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_9 помер безпосередньо під час виконання заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районі н.п. Роздолівка Бахмутського району Донецької області, звідки евакуйований до м. Дніпропетровськ, під час дії воєнного стану. Захворювання молодшого ОСОБА_4 та причина смерті пов`язані із захистом Батьківщини.

Та обставина, що ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 після евакуації з н.п. Роздолівка Бахмутського району Донецької області помер у Дніпропетровському обласному клінічному центрі кардіології та кардіохірургії внаслідок гострої недостатності кровообігу, інших форм гострої ішемічної хвороби серця - не змінює ключових обставин загибелі та не перетворює її на смерть від захворювання.

Адже мало місце ушкодження ОСОБА_4 внаслідок військових дій, мінно-вибухової травми, отриманої 29.11.2023 від удару FPV-дрону по КСП РОП, під час обстрілу збройними силами російської федерації. Поранення 29.11.2023 у зоні бойових дій, в районі н.п. Роздолівка Бахмутського району Донецької області.

Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій від 28.02.2025 № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» с. Роздолівка Соледарської міської територіальної громади у період з 24.02.2022 по 18.07.2024 було територією активних бойових дій (п. 2.2 Переліку, код UA0072836).

Витяги з наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 12.03.2024 № 74, від 23.01.2024р. № 25, Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 12.03.2024р. № 1805 та витяг з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії 20 регіональної військово-лікарської комісії (протокол № 630 від 14.02.2024) підтверджують те, що захворювання померлого та причина смерті пов`язані саме із захистом Батьківщини.

Поранення підполковника ОСОБА_4 не пов`язане з вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення, та не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження. Підполковник ОСОБА_17 перебував в засобах індивідуального захисту (бронежилет та кевларовий шолом). За обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 .

Відповідач стверджує, що причиною смерті ОСОБА_5 стало не поранення, а захворювання серця, що зафіксовано у витягу з протоколу засідання ВЛК №630 від 14.02.2023, а отже, на його думку, відсутні підстави для призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 Постанови КМУ №168.

Однак така позиція не відповідає чинному правовому регулюванню та сформованій судовій практиці, яка складалася у подібних правовідносинах.

Законодавець прямо визнав захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини, належною підставою для виплати допомоги. Таким чином, відсутність поранення не є підставою для відмови у виплаті, якщо є встановлений причинний зв`язок між захворюванням і проходженням служби в умовах збройного конфлікту.

Водночас ключове значення має висновок військово-лікарської комісії, яка у протоколі зазначила: «Захворювання, гостра недостатність кровообігу, інші форми гострої ішемічної хвороби серця... пов`язані із захистом Батьківщини.». Цей висновок має юридичну силу та свідчить про наявність прямого причинного зв`язку між обставинами служби та настанням смерті.

При цьому базовим поняттям, як з точки зору розуміння права членів сім`ї на виплату одноразової грошової допомоги, так і в аспекті морально-людських цінностей, є саме смерть як факт припинення життя та факт втрати сім`єю близької особи незалежно від її причин (загибель чи смерть внаслідок поранення), яка є єдиною підставою для виплати одноразової грошової допомоги сім`ям осіб, зазначених у пунктах 1- 1-2 Постанови № 168. Це спільний об`єднуючий критерій для таких осіб.

Відтак, доводи відповідача про відсутність поранення не мають правового значення, оскільки смерть настала внаслідок захворювання, прямо пов`язаного із захистом Батьківщини, що встановлено ВЛК, підтверджено довідкою про участь у бойових діях та узгоджується із позицією Верховного Суду (від 17.07.2024 у справі № 600/548/23-а, від 22.08.2024 у справі № 380/9868/23).

Тобто ОСОБА_17 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок гострої недостатності кровообігу, інших форм гострої ішемічної хвороб серця, що виникло внаслідок ушкодження під час військових дій, мінно-вибухової травми, отриманої 29.11.2023 від удару FPV-дрону ко КСП РОП під час обстрілу збройними силами російської федерації.

Тому позивачі мають повне право на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 Постанови №168.

При цьому відмова комісії у призначенні позивача одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 2 Постанови № 168 суперечить висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 17.07.2024 у справі № 600/548/23-а, від 22.08.2024 у справі № 380/9868/23.

Водночас, посилання відповідача у відзиві на постанови Верховного Суду від 29 березня 2024 року у справі № 440/3321/23, від 21 серпня 2024 року у справі № 160/20229/22, від 18 листопада 2024 року у справі № 240/1743/24 та від 17 березня 2025 року у справі № 280/2749/24 є безпідставними, оскільки висновки, зроблені у вказаних справах, були зроблені за зовсім інших фактичних обставин, стосуються інших отримувачів одноразової грошової допомоги та стосуються правовідносин, що мають інше правове регулювання.

Відповідно до ст. 2 Закону № 2011-ХІІ ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Таким чином, твердження комісії про те, що право позивачів на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_5 передбачене саме Постановою № 975 є хибним, а відмова у призначенні одноразової грошової допомоги у розмірі відповідно до п. 2 Постанови № 168 є протиправною та порушує право позивачів (як батьків та члена сім`ї загиблого військовослужбовця) на належний соціальний захист, закріплене Законом № 2011-ХІІ та гарантоване ст. 17 Конституції України.

Суд зауважує, що за своєю природою одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця має компенсаторний характер, спрямована матеріально підтримати, наскільки це можливо, членів сім`ї (батьків, дітей, дружину) та утриманців загиблого військовослужбовця після втрати близької людини (годувальника).

ОСОБА_17 є загиблим сином ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також батьком неповнолітнього ОСОБА_8 , які є суб`єктами, що відповідно до положень ст. 16-1 Закону № 2011-XII мають право на призначення та отримання вказаної допомоги.

Відповідно до абзацу 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах.

Враховуючи причини настання смерті ОСОБА_4 та з огляду на правове регулювання питання отримання одноразової грошової допомоги членами сімей загиблих військовослужбовців після 24 лютого 2022 року, суд дійшов висновку про наявність підстав для отримання батьками померлого ОСОБА_6 та ОСОБА_18 та неповнолітнім сином ОСОБА_19 одноразової грошової допомоги у розмірі, визначеному постановою КМУ № 168.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

За таких обставин суд не може підміняти орган, уповноважений на виконання функцій з призначення одноразової грошової допомоги, а належним способом захисту порушеного права позивачів буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяви про призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

Поряд із тим, відповідно до п. 2 Постанови № 168 у разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Як встановлено судом за матеріалами справи, за грошовою допомогою також звернувся повнолітній син ОСОБА_15 , 07.12.2003, тобто останній не відмовлявся від належної йому частки ОГД, що комісії належить врахувати під час повторного розгляду заяв позивачів на виконання цього судового рішення.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_14 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) в інтересах ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_7 ) до Міністерства оборони України (01008, м. Київ, вул. Інститутська, 21/8; ) про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 7 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого Протоколом № 32/в від 25 жовтня 2024 року про відмову ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», визначенні її права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року і повернення документів на доопрацювання.

Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Корженко Наталії Миколаївни в інтересах ОСОБА_2 про призначення та виплату, як членам сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини військовослужбовця, підполковника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , колишнього командира мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , одноразову грошову допомогу, передбачену пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк