Справа № 725/3912/25
Суддя: Федіна А. В.
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/3912/25
Номер провадження 2-а/725/71/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2025 року м. Чернівці

Чернівецький районний суд м.Чернівців у складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Попової Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УПП в Чернівецькій області ДПП НП України, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що 09.05.2025 року поліцейським батальйону УПП в Чернівецькій області, рядовим ОСОБА_2 було винесено постанову серії ЕНА №4691123 якою на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП по факту того, що 29.05.2025 року о 15:38:39 год. в м. Чернівці по вул. Маріупольська, 26, водій керуючи транспортним засобом Seat Leon, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеної дорожнім знаком 5.11,чим порушив вимоги п.17.1. ПДР України.

Вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки обставини описаній у ній не відповідають дійсності та не підтвердженні належними і допустимими доказами. Зокрема, 09.05.2025 року він, керуючи транспортним засобом Seat Leon номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Героїв Майдану в м. Чернівці, враховуючи дорожню обстановку, маючи намір здійснити маневр повороту праворуч, а саме на вул. Маріупольську в м. Чернівці, завчасно переконавшись у відсутності інших транспортних засобів, увімкнувши показник повороту, врахувавши дорожню розмітку 1.11 (яка дозволяє перетинати суцільну лінію тільки з боку її переривчастої частини), в районі перехрестя вул. Героїв Майдану/вул. Панаса Мирного, перестроївся на смугу руху праворуч (призначену для руху маршрутних транспортних засобів) з урахуванням п.10.4. та п.17.2. ПДР України і здійснив рух по такій смузі з дотриманням ПДР України на вул. Маріупольську в м. Чернівці.

При винесені оскаржуваної постанови поліцейський не врахував, що п. 17.2 ПДР України дозволяє водію, який повертає праворуч на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, шо відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, виконувати поворот з цієї смуги.

Також, вважає, що наданні поліцейським докази у вигляді відеозапису, що здійснювався на особистий мобільний телефон працівника поліції, не можуть вважатись належними та допустимими в контексті положень Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, а також наданий відповідачем до суду диск із записом відеореєстратора патрульного автомобіля щодо фіксування факту правопорушення, не зазначений в пункті 7 оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим остання не може бути визнана такою, що складена у відповідності до вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395. На вказані обставини звертав увагу у додаткових письмових поясненнях.

На підставі вище викладеного, посилаючись на норми права, просив скасувати постанову серії ЕНА №4691123 від 09.05.2025 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП; провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити; стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

На вказану позовну заяву надійшов відзив в якому представник відповідача Департаменту патрульної поліції позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Заперечуючи проти вимог позивача представник відповідача посилалась на наступні обставини.

Так, 09.05.2025 року за адресою: вул. Героїв Майдану, 46 у м. Чернівці, поліцейськими, які здійснювали контроль за дотриманням водіями правил дорожнього руху було помічено транспортний засіб Siat Leon номерний знак НОМЕР_2 , який здійснив виїзд та рух смугою для маршрутних транспортних засобів позначений дорожнім знаком 5.11. В подальшому транспортний засіб було зупинено поліцейськими та інспектор, підійшовши до водія, представився, повідомив що розмова записується на відеореєтратор згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», при цьому під час спілкування інспектора з позивачем, останній не заперечував того, що він дійсно рухався смугою для маршрутних транспортних засобів.

В обґрунтування правомірності накладення на позивача адміністративного стягнення посилався на відеозапис з нагрудних камер поліцейських та з відеореєстратора відповідно до якого на 00:12хв. видно як з прилеглої вулиці Панаса Мирного виїзджає Mercedes-Benz Sprinter, білого кольору і повертає праворуч, а тому на думку відповідача, Позивач фізично не міг здійснити там заїзд на смугу для маршрутних транспортних засобів, що спростовує його твердження які він аргументує на фото. Далі на відео о 00:13 хв. чітко видно як автомобіль позивача здійснює заїзд на смугу для маршрутних транспортних засобів позначений дорожнім знаком 5.11. Зазначав, що в п. 7 Постанови ЕНА №4691123 зазначено номера бодікамер поліцейських, а саме 476975, 476264.

Звертав увагу на належність та допустимість електронних доказів, які долучені до відзиву, а також допустимість технічних описок у тексті постави, які не спотворюють її суть, зокрема в частині адреси вчинення правопорушення, а саме вул. Героїв Майдану, замість вул. Маріупольської.

В судове засідання учасники процесу не з`явились.

Згідно з ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За змістом позиції Верховного Суду, сформованої у справі від 01.10.2020 №361/8331/18, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст. 9, 77 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, судом встановлено, що 09.05.2025 року поліцейським 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Чернівецькій області рядовим поліції Моторним О.М. винесено постанову серії ЕНА №4691123 якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП (а/с 7).

Диспозицією ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно п.п.8, 11 частині 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліції», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Таким чином, відповідач під час провадження у справі про адміністративне правопорушення, повинен відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Зі змісту вказаної вище постанови вбачається, що 29.05.2025 року о 15:38:39 год. в м. Чернівці по вул. Маріупольська, 26, водій керуючи транспортним засобом Seat Leon, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеної дорожнім знаком 5.11,чим порушив вимоги п.17.1. ПДР України (а/с 6).

Так, у відповідності до вимог п. 17.1 ПДР України, На дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі, мопедів, мотоциклів (за винятком мотоциклів з боковим причепом, мотоколясок, триколісних транспортних засобів) та велосипедистів) на цій смузі.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач заперечував факт вчинення ним вказаного правопорушення за обставин вказаних у постанові та зазначав, що керувався положеннями п. 17.2 ПДР України відповідно до якого водій, який повертає праворуч на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Відповідно до п. 8 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена. Дорожня розмітка (додаток2) поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює. Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Так, розмітка 1.27 позначає виділену смугу для руху маршрутних транспортних засобів. При цьому, розмітка 1.8 (широка переривчаста лінія) - позначає межу між основною смугою руху і смугами гальмування чи розгону (на перехрестях, перехрещеннях доріг на різних рівнях, у зоні автобусних зупинок тощо), межу між основною смугою руху і виділеною смугою для лівого повороту чи розвороту та межі велосипедної смуги та відповідно до п. 34 ПДР України лінії 1.8 перетинати дозволяється з будь-якого боку.

Отже, враховуючи положення п. 17.2. ПДР України, водій має право, зокрема, заїжджати на дорогу зі смугою для маршрутних транспортних засобів, яка відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, для виїзду на дорогу.

У постанові Верховного Суду від 26.04.2018 по справі №211/3520/16-а Касаційний адміністративний суд дійшов висновку про те, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така постанова по свій правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Лише фіксація вчинення адміністративного правопорушення позивача, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі.

Таким чином, саме по собі формулювання в оскаржуванній постанові змісту правопорушення не може бути доказом вчинення правопорушення без наявності інших доказів, які у своїй сукупності підтверджують обставини викладені у постанові.

Так, з долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що позивач дійсно заїхав на смугу руху для маршрутних транспортних засобів, не заперечував дану обставину при спілкуванні з працівником поліції, проте вказав, що мав намір здійснити поворот праворуч та переконався у безпечності свого маневру.

Як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 15.11.2018 року по справі № 524/5536/17, адміністративне провадження № К/9901/1403/17.

Так, на підтвердження вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП за обставин, що вказані в оскаржуваній постанові, відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого в даній категорії справ покладається обов`язок доказування, долучив лише відеозапис з нагрудних камер патрульних та з відеореєстратора патрульного автомобіля з яких не вбачається відсутність дорожньої розмітки, що давала право позивачу виконувати поворот зі смуги для маршрутних транспортних засобів.

Таким чином, відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів, а також будь-яких відомостей на спростування доводів позивача про правомірність перебування на смузі руху для маршрутних транспортних засобів з метою виконання повороту праворуч.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Так, за змістом ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 122, 222, 283, 284 КУпАП , ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Чернівецькій області рядового Моторного О.М. серії ЕНА №4691123 від 09.05.2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП закрити

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір в сумі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Федіна А. В.