Справа № 120/13826/24
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

18 червня 2025 р. Справа № 120/13826/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши в письмовому проваджені заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАВР КЛАБ" до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАВР КЛАБ" до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 31.01.2025 суд вирішив адміністративний позов задовольнити частково. Вийти за межі заявлених позовних вимог.

Визнати протиправним та скасувати рішення №16269 від 17.08.2024 року про залишення без руху клопотання на відкриття об`єкта дозвільної системи: стрільбище, за адресою: Вінницька область, Вінницький район, територіальна громада Якушинецька, с. Якушинці, масив ділянка :11:001:0003, прийняте Сектором контролю за обігом зброї Головного управління Національної поліції у Вінницькій області за наслідком розгляду клопотання товариства з обмеженою відповідальністю ЛАВР КЛАБ № 11658 від 03.07.2024.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Вінницькій області в особі Сектору контролю за обігом зброї розглянути по суті клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАВР КЛАБ" від 02.07.2024 (зареєстровано за № 11658 від 03.07.2024) щодо надання дозволу на відкриття та функціонування стрільбища за адресою: Вінницька область, Вінницький район, кадастровий номер земельної ділянки :11:001:0003, яка розташована на території Якушинецької сільської ради, Вінницького району, Вінницької області, та прийняти рішення за формою згідно з додатком 6 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2025 апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області залишено без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року без змін.

13.06.2025 представником позивача подано заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду. Заява обґрунтована тим, що хоча рішення суду в справі №120/13826/24 набуло законної сили, однак відповідачем не виконано.

Так, представник позивача зазначає, що 26.05.2025 директором ТОВ "Лавр Клаб" до Міністра внутрішніх справ, начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та начальника Сектору контролю за обігом зброї Головного управління Національної поліції у Вінницькій області направлено заяву про добровільне виконання рішення суду.

03.06.2025 з Сектору контролю за обігом зброї Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надійшла відповідь № , згідно з якою заяву позивача залишено без руху, у зв`язку з відсутність усіх необхідних документів, передбачених п. 2.9 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 21.08.1998 № 622, а також у зв`язку із відсутністю повноважень приймати рішення про надання дозволу на функціонування стрілецьких тирів і стрільбищ, мисливсько-спортивних стендів згідно з пп. 2.3.2 вказаної Інструкції.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Ознайомившись з поданою заявою суд вважає за можливе здійснити її розгляд в порядку письмового провадження.

Надаючи оцінку доводам поданої заяви, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2-4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічні вимоги передбачені статтею 14 КАС України.

Крім того, згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

В абзаці 3 пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Також у Рішенні від 26.06.2013 Конституційний Суд України врахував практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України", заява № 60750/00, зазначив, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

В пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019, на підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку, Конституційний Суд України вказав на те, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Отже, стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Відповідно до частин другої, четвертої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" № 1403-VIII примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках на приватних виконавців.

Поряд з цим, суд здійснює контроль за виконанням судового рішення в порядку та на підставах, визначених нормами процесуального права.

Як зазначалось вище, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вирішуючи в даному випадку питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.

Обґрунтовуючи заяву про встановлення судового контролю, представник позивача зазначає, що відповідач не виконує рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31.01.2025 в добровільному порядку.

З даного приводу суд зазначає, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31.01.2025 набуло законної сили 21.05.2025 відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Станом на час розгляду заяви матеріали адміністративної справи відсутні у Вінницькому окружному адміністративному суді, у зв"язку з їх витребуванням судом апеляційної інстанції.

Виконавчий лист у цій справі ще не видано, відповідно, позивач не звертався щодо примусового виконання рішення шляхом звернення до органів державної виконавчої служби, що також вказує на передчасність поданої заяви стосовно питання здійсненням судового контролю за виконанням рішення суду.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі, а відтак клопотання представника позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 382 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі № 120/13826/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАВР КЛАБ" до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна