Справа № 160/28480/24
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2025-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рищенко А. Ю.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "ЮЖКОКС" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
25.10.2024 року Приватне акціонерне товариство "ЮЖКОКС" (далі позивач, ПрАТ «ЮЖКОКС») звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі відповідач, контролюючий орган), в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «АН» від 17.07.2024 №718/32-00-04-01-01-01/05393079.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуване рішення є протиправним та необґрунтованим. Вказує, що порушення граничних термінів реєстрації акцизних накладних відбулося через обставини непереборної сили, пов`язані з веденням воєнного стану, зокрема, повітряними тривогами та перебоями в електропостачанні. Крім того, позивач наголошує, що операції, за якими складено відповідні акцизні накладні, є операціями з вивезення (експорту) підакцизної продукції, які відповідно до п.п. 213.2.1 п. 213.2 ст. 213 ПК України не підлягають оподаткуванню. Відтак, на думку позивача, відсутній об`єкт для розрахунку штрафних санкцій, оскільки податкове зобов`язання за цими операціями дорівнює нулю.
Відповідач у відзиві на позовну заяву проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі. Зазначив, що обов`язок зі складання та реєстрації акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних у встановлені строки поширюється на всі операції з реалізації пального, включаючи ті, що не підлягають оподаткуванню. Відповідальність за порушення цих строків встановлена статтею 120-2 ПК України і не залежить від наявності вини платника. Щодо доводів позивача про форс-мажорні обставини, відповідач вказав, що позивач не звертався до контролюючого органу із заявою про неможливість виконання податкових обов`язків у порядку, встановленому п.п. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проведено камеральну перевірку ПрАТ «ЮЖКОКС» щодо дотримання граничних термінів реєстрації перших примірників акцизних накладних/розрахунків коригування в ЄРАН за період з жовтня 2023 року по травень 2024 року.
За результатами перевірки складено Акт від 06.06.2024 №578/32-00-04-01-01-01/05393079 , яким встановлено порушення позивачем граничних термінів реєстрації 40 акцизних накладних/розрахунків коригування на загальний обсяг пального 2313930,43л, з простроченням реєстрації до 15 календарних днів.
На підставі акта перевірки відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 17.07.2024 № 718/32-00-04-01-01-01/05393079, яким застосовано штрафні санкції у сумі 363684,93 грн.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України.
Згідно з п. 231.1 ст. 231 ПК України, платник податку при реалізації пального або спирту етилового зобов`язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального або спирту етилового та зареєструвати її в ЄРАН з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи. Цей обов`язок поширюється також на операції, які не підлягають оподаткуванню або звільняються від оподаткування.
Строки реєстрації акцизних накладних та/або розрахунків коригування до них в ЄРАН встановлені п. 231.6 ст. 231 ПК України.
Порушення платниками акцизного податку граничних термінів реєстрації перших примірників акцизних накладних в ЄРАН тягне за собою накладення штрафу відповідно до п. 120-2.1 ст. 120-2 ПК України.
Позивач стверджує, що оскільки операції з реалізації пального є експортними, вони не підлягають оподаткуванню, а отже, відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій.
Суд зазначає, що відповідно до п.п. 213.2.1 п. 213.2 ст. 213 ПК України, не підлягають оподаткуванню операції з вивезення (експорту) підакцизних товарів (продукції) платником податку за межі митної території України.
Водночас, абзацом другим цього ж підпункту встановлено ключову умову для застосування даної норми: товари (продукція) вважаються вивезеними (експортованими) платником податку за межі митної території України, якщо їх вивезення (експортування) засвідчене належно оформленою митною декларацією.
Таким чином, єдиним належним та допустимим доказом, що підтверджує факт експорту підакцизних товарів та надає право на звільнення від оподаткування, є належним чином оформлена митна декларація.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з акта перевірки, відзиву на позовну заяву, а також підтверджується позивачем, під час проведення перевірки контролюючому органу не було надано митних декларацій, які б засвідчували вивезення (експортування) пального за межі митної території України по спірних операціях.
Суд також констатує, що і під час судового розгляду справи позивачем не було надано до суду належним чином оформлених митних декларацій, які б підтверджували експортний характер операцій, за якими було несвоєчасно зареєстровано акцизні накладні, що є предметом спору.
Посилання позивача на акцизні накладні, в яких зазначено напрям використання «14 - фактичне вивезення пального за межі митної території України...», не може вважатись належним підтвердженням експорту, оскільки акцизна накладна є документом, що складається самим платником податків, тоді як закон вимагає підтвердження експорту саме митною декларацією, тобто документом, виданим та оформленим митним органом.
За відсутності належного підтвердження факту експорту (відсутності митних декларацій) у суду відсутні підстави вважати, що спірні операції є такими, що не підлягають оподаткуванню на підставі п.п. 213.2.1 п. 213.2 ст. 213 ПК України.
Відтак, доводи позивача про відсутність об`єкта для нарахування штрафних санкцій є безпідставними, оскільки непідтвердження експортного статусу операцій означає, що на них поширюється загальний режим оподаткування та, відповідно, всі процедурні обов`язки, включаючи своєчасну реєстрацію акцизних накладних.
Щодо посилань позивача на форс-мажорні обставини, пов`язані з воєнним станом, суд зазначає, що п.п. 69.1. п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України встановлено спеціальний механізм звільнення від відповідальності у разі неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку. Цей механізм передбачає подання платником податків заяви та підтверджуючих документів до контролюючого органу.
Як встановлено судом та не заперечується сторонами, ПрАТ «ЮЖКОКС» із відповідною заявою про неможливість виконання податкових обов`язків до контролюючого органу не зверталось. Отже, посилання на вказані обставини є необґрунтованими.
Таким чином, оскільки позивачем не доведено факт експорту підакцизних товарів шляхом надання належно оформлених митних декларацій, а факт порушення граничних строків реєстрації акцизних накладних підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачем, контролюючий орган діяв правомірно, застосувавши до позивача штрафні санкції на підставі п. 120-2.1 ст. 120-2 ПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач довів правомірність свого рішення. Натомість позивач не довів обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.
За таких обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. 2, 9, 72-77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А. Ю. Рищенко