Справа № 640/18565/21
Суддя: С.В. ДЕГТЯРЬОВА
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. Кропивницький Справа № 640/18565/21

провадження № 2-іс/340/442/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом, в подальшому уточненому, у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, щодо невиплати недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 , спадкоємцем ОСОБА_1 у повному розмірі;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити недоотриману пенсію померлої ОСОБА_2 , спадкоємцю ОСОБА_1 з серпня 2014 року із врахуванням індексації за час життя, індексації з моменту подання позовної заяви від 29.06.2021 р., та з урахуванням отриманих виплат.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 судом прийнято справу №640/18565/21 до провадження.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 розгляд справи розпочато спочатку та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.2020, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, недоотриманої пенсії, є її син ОСОБА_1 . На запит приватного нотаріуса Головне управління Пенсійного фонду в м. Києві повідомило, що померлій невиплачена пенсія у розмірі 61398,89 грн.

15.04.2021 відповідач перерахував позивачеві кошти у сумі 57607,77 грн.

Позивач в позовній заяві вказує, що його представником були направленні запити до відповідача з проханням надати помісячний розрахунок недоотриманої пенсії померлої матері, проте відповідачем відповіді на даний запит не надано.

Позивач стверджує, що розрахунок нарахованої та неотриманої пенсії з урахуванням індексації має становити 128954,07 грн, з урахуванням вже перерахованих коштів у сумі 57607,77 грн, сума до стягнення складає 71346,30 грн. Також наголошує на тому, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі без будь-яких часових обмежень. Норми ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більш ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову (а.с.41-43). В ньому вказано, що відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зазначено, що сума належна пенсіонерові та залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Нормами статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» обмежено перелік осіб, які мають право на одержання недоотриманої померлим пенсіонером пенсії. Зазначені суми не включаються до складу спадщини і виплачуються непрацездатним членам сім`ї, які перебували до моменту смерті пенсіонера на його утриманні. При цьому члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером, мають право на одержання недоотриманої пенсії померлого пенсіонера незалежно від того, чи є вони працездатними чи ні. Якщо поновлення виплати пенсії не відбулося за життя пенсіонера, то розмір недоотриманої пенсії померлого розраховується за період відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також, статтею 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Листом від 13.11.2020 №2600-0501-8/162362 Головне управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило, що розмір нарахованої, але не виплаченої пенсії гр. ОСОБА_2 станом на 10.11.2020, час відпрацювання запиту приватного нотаріуса, складає 61398,89 грн. Розмір недоотриманої пенсії визначається за три роки перед зверненням за недоотриманою пенсією. Датою звернення за отриманням пенсії є день звернення спадкоємця з усіма необхідними документами. Таким чином позивача завчасно повідомлено про те, що розмір недоотриманої пенсії буде зменшено в залежності від дати звернення до органів Пенсійного фонду. Оскільки заява за недоотриманою пенсією гр. ОСОБА_1 була подана 14.01.2021 року, тому кошти були виплачені за період з 14.01.2018 по 01.02.2020 роки згідно статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне».

Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , є сином ОСОБА_2 .

Судом встановлено та не заперечується сторонами у заявах по суті, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в Головному управлінні та отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.77).

26 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу на підставі довідки Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 13.11.2020 р. №2600-0501-8/162362, на ім`я позивача видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої пенсії ОСОБА_2 у розмірі 61398,89 грн (а.с.12). Доказів того, що позивач не згоден із сумою боргу та передав на вирішення суду цей спір, матеріали справи не містять.

Відповідно до матеріалів справи представником позивача на адресу відповідача направлялися запити з проханням надати, зокрема, інформацію з детальним помісячним обрахунком недотриманої пенсії ОСОБА_2 починаючи з серпня 2014 року, за результатом розгляду запиту Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві надіслало лист від 13.05.2021 р. (а.с.18, 21, 24).

В означеному листі відповідач, зокрема зазначає, що розмір недоотриманої пенсії визначається за три роки перед зверненням за недоотриманою пенсією. Оскільки заява ОСОБА_1 була подана 14.01.2021 року, тому кошти були виплачені за період з 14.01.2018 по 01.02.2020 роки згідно статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне».

31.03.2025 року до Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про підтримку наявних та збільшення позовних вимог. Позивач просив визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, щодо невиплати недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 , спадкоємцем ОСОБА_1 у повному розмірі неправомірними та зобов`язати Головне управління нарахувати та виплатити недоотриману пенсію померлої ОСОБА_2 , спадкоємцю ОСОБА_1 з серпня 2014 року із врахуванням індексації за час життя та індексації з моменту подання позовної заяви 29 червня 2021 р., з урахуванням отриманих виплат (а.с.98).

Збільшення позовних вимог мотивує тим, що з дня подання позову минуло більше трьох років, а українська гривня зазнала інфляції.

Окрім цього вказує, що пенсія, яку мати позивача повинна була отримати з серпня 2014 року по день смерті не індексувалася, а тому він вважає наявними підстави ставити питання про стягнення цих коштів на даний час за період з серпня 2014 по лютий 2020. Свою позицію мотивує нормами Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078.

Позивач стверджує, що розрахунок нарахованої та недоотриманої пенсії з урахуванням індексації склав 128 954 грн. З урахуванням отриманих позивачем коштів у сумі 57 607,77 грн, ОСОБА_1 вважає, що йому належить ще 71 346,30 грн.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За приписами статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV(далі - Закон №1058-IV).

Стаття 4 Закону № 1058-IV визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Відповідно до статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно зі статтею 1 Закону №1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника (стаття 9 Закону № 1058-IV).

Відповідно до статті 46 Закону №1058-ІV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Питання виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера врегульовані статтею 52 Закону № 1058-IV.

Згідно з статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень, оскільки норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07 березня 2019 року у справі №617/7748/12 (провадження №К/9901/42908/18).

Згідно з частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Належні ОСОБА_2 суми пенсії на день її смерті склали 61398,89 грн, що підтверджено відповідачем у листі від 13.11.2020 №2600-0501-8/162362. Ця сума і ввійшла у спадкову масу, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом. Натомість виплату цієї суми відповідач здійснив частково у розмірі 57 607,77 грн, застосувавши норми статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та обмеживши її сумою, нарахованою в межах трьох років до дня звернення сина померлої за отриманням такої заборгованості.

Суд звертає увагу сторін на те, що дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на їх обмеження.

До аналогічних висновків у постанові від 20 лютого 2020 року прийшов і Верховний Суд при розгляді касаційної скарги у справі №428/5818/18.

З огляду на викладене, позивачу, як спадкоємцю, належна до виплати частина пенсії, що не отримана його матір`ю за життя, в сумі 3791,12 грн (61398,89 грн - 57607,77 грн).

З приводу індексації суд вважає вказати наступне.

Згідно ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції станом на 01.01.2014 року) пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Крім індексації пенсії, передбаченої частиною першою цієї статті, щороку починаючи з 1 березня поточного року у разі, якщо середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за минулий рік зросла, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій із застосуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію, підвищеної на коефіцієнт, який відповідає не менш як 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з попереднім роком, але не менше зростання рівня інфляції (індексу споживчих цін) за минулий рік.

Відповідно до п.1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078 (далі - Порядок №1078), на який посилається позивач, порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, державних та приватних виконавців, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Згідно пункту 2 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, пенсії. Індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Матеріали справи не містять доказів того, що за життя ОСОБА_2 зверталася до суду з позовом про перерахунок її пенсії за період з серпня 2014 року по лютий 2020 року з підстав проведення індексації, який був би задоволений.

З огляду на те, що індексація пенсій проводиться лише для живих пенсіонерів, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 в частині індексації пенсії померлої матері ОСОБА_2 безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

З приводу вимог в частині нарахування індексації на суму успадкованої пенсії з дня подання позову (з 29 червня 2021) суд вказує наступне.

Судом описано вище, що суму боргу перед ОСОБА_2 в розмірі 61398,89 включено до спадкової маси та позивачеві видано свідоцтво про право на спадщині за законом.

З огляду на те, що дана сума вже не є пенсією, яка належна до отримання ОСОБА_2 , а є спадщиною позивача, право на яку підтверджене відповідним документом, суд вважає відсутніми підстави для нарахування індексації на спадкове майно на підставі як Порядку №1078, так і інших нормативних актів, які передбачають нарахування індексації пенсії на користь пенсіонерів за їх життя, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Згідно із положеннями частини першої статті 139 КАС України, при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 статті 139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, частиною 8 статті 139 КАС України передбачено, що у випадку якщо, зокрема, спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908 грн. (а.с.35), а тому суд стягує на користь позивача документально підтверджені судові витрати (судовий збір) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо невиплати недоотриманої ОСОБА_2 пенсії спадкоємцю ОСОБА_1 у повному розмірі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію ОСОБА_2 в сумі 3791,12 грн, як спадкоємцю.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Повне судове рішення виготовлене 19.06.2025.

Сторони:

позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ),

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ).

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. ДЕГТЯРЬОВА