Справа № 206/2102/25
Суддя: Кушнірчук Р. О.
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 206/2102/25
Провадження 2-а/206/53/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,

при секретареві Глущенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Самарський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2025 року позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянуто справу без участі позивача та винесено постанову № 21956 від 06.12.2024 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка підписана начальником начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно вказаної постанови 13.10.2024 р. була централізовано роздрукована та направлена через АТ «Укрпошта», сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів повістка № 63960 про виклик позивача, як військовозобов`язаного, для звірки даних за адресою АДРЕСА_1 , на 11.00 годину 24.10.2024 року, номер поштового відправлення 162. Вказану повістку позивач не отримував, не був обізнаний про виклик відповідачем для звірки даних, відповідно у встановлений в повістці час не з`явився за адресою АДРЕСА_1 . Також в постанові вказується, що 21.11.2024 р. ОСОБА_1 повісткою № 012570 був повідомлений про розгляд адміністративної справи за адресою м. Дніпро, вул. Електрична, 1Б об 10.00 годині 06.12.2024. Цю повістку також позивач не отримував, не був обізнаний про розгляд адміністративної справи щодо нього, а про винесення зазначеної постанови та її зміст не знав. Таким чином, відповідачем розглянуто матеріали справи без участі позивача, складена постанова № 21956 від 06.12.2024 року за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на позивача штраф у розмірі 25500,00 грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яка набула чинності 17.12.2024 р. Позивач вважає, що розгляд адміністративної справи відповідачем без його участі в порушення ст. 268 КУпАП та відсутності належних доказів про заходи своєчасного сповіщення про місце і час розгляду справи - є самостійною та достатньою підставою для скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 № 21956 від 06.12.2024 р. у справі про адміністративне правопорушення. Вказані обставини стали причиною звернення до суду з вказаним позовом, в якому позивач просить суд поновити строк на оскарження постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 № 21956 від 06.12.2024 р. за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зупинити дію постанови старшого державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Муско І.М. про відкриття виконавчого провадження № 77550021 від 19 березня 2025 року з примусового виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 № 21956 від 06 грудня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з моменту відкриття провадження за цією поданою позовною заявою, визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 21956 від 06.12.2024р. за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити виконавче провадження № 77550021 від 19.03.2025р. відкрите постановою старшого державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Муско І.М.

Представник позивача в судовому засіданні 20 травня 2025 року підтримав позовні вимоги, а в подальшому подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив задовольнити позов в повному обсязі з викладених у ньому підстав.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 в судовому засіданні 20 травня 2025 року заперечував проти позовних вимог та подав відзив на позовну заяву, в якому обґрунтовує свої заперечення тим, що відповідно до п. 81 Правил надання послуг поштового зв`язку (затверджено постановою Кабінету Міністрів України) від 05 березня 2009 року № 270, рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначками Судова повістка, Повістка ТЦК), повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. П. 82 даних Правил передбачено, що рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК. Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника. Оскільки, Позивач не з`явився до відділення АТ «Укрпошта» для отримання зазначеного вище відправлення вони мали всі підстави повернути його відправникові відповідачеві. Окремо слід зазначити, що поштове відправлення 06 002 9648 1162 було направлено з описом-вкладенням. Воно є підтвердженням наявності у ньому повістки № 623960 від 13 жовтня 2024 року на одному аркуші. Крім того, рекомендованими листами відповідач надіслав позивачеві повістку виклик на розгляд справи про адміністративне правопорушення та копію постанови. Дані листи також не були отримані позивачем і це вказує на його систематичне небажання отримувати будь-яке сповіщення від відповідача. Таким чином, твердження позивача про відсутність будь-яких доказів про належний його виклик повісткою до відповідача спростовується матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Крім того, згідно з обліковою карткою позивача, адресою його постійного проживання зазначено: АДРЕСА_2 . Ним не було не виконано вимоги пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 року, відповідно до якого, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані (тобто з 18.05.2024 року до 16.07.2024 року). Метою виклику позивача було саме уточнення його персональних даних адреси фактичного проживання, номерів засобів зв`язку, електронної пошти. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. Аргумент позивача щодо його необізнаності про явку до відповідача спростовується тим, що згідно пункту 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (далі Порядок) передбачено, що повістка про виклик військовозобов`язаного може бути надіслана засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання. У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних. У разі не уточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/ задекларованого місця проживання. Відповідно до підпункту 2 п. 41 даного Порядку, моментом належного оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку також є день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи. За таких умов, всі ризики неотримання ним зазначеної вище повістки повинні бути покладені на нього. Щодо дотримання відповідачем трьохмісячного строку звернення постанови на примусове виконання, то відповідно до ч. 1 ст. 303 Кодексу України про адміністративне правопорушення, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. Постанова була направлена на примусове виконання 06 березня 2025 року, тобто в межах встановленого строку. За таких обставин, представник відповідача просить суд врахувати позицію ІНФОРМАЦІЯ_1 , що викладена у даному відзиві та ухвалити рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_1 - в повному обсязі.

17 квітня 2025 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, а від відповідача витребувано належним чином завірену копію справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вислухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Досліджуючи питання щодо поновлення строку на оскарження вказаної постанови, суд виходить з того, що про оскаржувану позивач дізнався тільки 10.04.2025 р. з моменту отримання відповіді на адвокатський запит адвоката Терещенка О.І. від 01.04.2025 р. № 1/04 (а.с.16-20), а тому наявні об`єктивні підстави для його поновлення.

Під час розгляду справи було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 було розглянуто справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та було винесено постанову № 21956 від 06.12.2024 р. про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за частиною 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка підписана начальником начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 капітаном ОСОБА_2 .

Як зазначено в оскаржуваній постанові, 13.10.2024 р. була централізовано роздрукована та направлена через АТ «Укрпошта», сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військозобов`язаних, резервістів кваліфікованим електронним підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 повістка № 63960 про виклик позивача, як військо- зобов`язаного, для звірки даних за адресою АДРЕСА_1 , на 11.00 годину 24.10.2024 року, номер поштового відправлення 162.

Як вбачається з матеріалів справи, вказану повістку позивач не отримав, а тому не був обізнаний про виклик його для звірки даних.

В оскаржуваній постанові також зазначено, що 21.11.2024 р. ОСОБА_1 повісткою № 012570 був повідомлений про розгляд адміністративної справи за адресою АДРЕСА_1 об 10.00 годині 06.12.2024 року.

З оглянутих судом матеріалів вбачається, що ця повістка також не була отримана позивачем, а тому останній не був обізнаний про розгляд адміністративної справи щодо нього, а про винесення зазначеної постанови та її зміст не знав.

У п. 34 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого Постановою КМУ від 16 травня 2024 р. № 560 зазначено, що повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

За змістом п. 41 вказаного Порядку, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки , відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки, а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідно до п. 73. та 91 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінета Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді текстового повідомлення за номером телефону мобільного зв`язку, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а в разі відсутності номера телефону мобільного зв`язку - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланка повідомлення про надходження поштового відправлення або в інший спосіб, встановлений оператором поштового зв`язку. Під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник об`єкта поштового зв`язку на підставі пред`явленого адресатом (одержувачем) документа, що посвідчує особу згідно із законодавством, робить відповідну відмітку про вручення у порядку, визначеному оператором поштового зв`язку.

Представник позивача стверджував, що ОСОБА_1 не отримував на свій номер телефону повідомлення про необхідність отримати поштове відправлення, а за адресою його проживання: АДРЕСА_2 дійсно наявні абонентські ящики, але бланків повідомлень про надходження поштового відправлення в них ніяких не було.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні докази, яким саме чином АТ «Укрпошта» сповістила позивача про наявність поштового відправлення на його адресу та встановила факт відсутності його та його родичів за місцем реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідно до статті 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Порядок вручення повісток про виклик на розгляд адміністративної справи визначено як Цивільним процесуальним кодексом, так і Кодексом адміністративного судочинства України.

За змістом ч. 3 ст. 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

У п.4,5 ст. 126 КАС України зазначено, що повістку слід вважати врученою також у разі одержання її під розписку будь-яким повнолітнім членом сім`ї адресата, який проживає разом з ним. Особа, яка одержала повістку, зобов`язана негайно повідомити про неї адресата. У разі тимчасової відсутності адресата особа, яка повинна вручити повістку, відмічає у повістці відомості про те, куди вибув адресат та коли передбачається його повернення за наявності таких даних.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що сам факт надіслання особам, які притягаються до адміністративної відповідальності, повісток про розгляд справ про адміністративні правопорушення не є безспірним доказом вручення повісток таким особам (Постанова від 2 вересня 2021 року у справі № 800/23/17 (800/182/16).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, щодо того, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

ЄСПЛ у рішенні від 8 листопада 2018 року у справі «Созонов та інші проти України» зазначив, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи було отримано сторонами завчасно судові повістки або інші документи, та за необхідності зафіксувати таку інформацію в тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.

Велика Палата Верховного Суду у вказані вище постанові зауважує, що сам факт надіслання особам повісток про розгляд справ про адміністративні правопорушення не є безспірним доказом їх вручення.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення повинна обов`язково розглядатися у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності й може бути розглянута без її присутності лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення її про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дослідженими матеріалами справи підтверджується, що позивач дійсно не був обізнаний про час і місце розгляду адміністративної справи, відомості про його інформування про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення не отримувались, отже в даному випадку порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому очевидним є порушення його права на захист.

Розгляд справи без участі ОСОБА_1 в порушення ст. 268 КУпАП та відсутності належних доказів про заходи із своєчасного його сповіщення про місце і час розгляду справи - є самостійною та достатньою підставою для скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 № 21956 від 06.12.2024 р. у справі про адміністративне правопорушення, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу і на положення статті 258 КУпАП.

Так, відповідно до ч.6 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

Відповідно до ч.7 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління та регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України (у частинi правопорушень, вчинених військовозобов`язаними Служби зовнішньої розвідки України), якщо особа подала відповідну заяву, в якій вона не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності.

Відповідно до ч.8 ст.258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами шостою і сьомою цієї статті, уповноважені посадові особи після отримання підтвердних документів про отримання особою виклику або відповідної заяви виносять постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Тобто, законодавцем встановлена процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення, у т.ч. передбаченого ст. 210-1 КУпАП, без складання протоколу про адміністративне правопорушення лише у випадку наявності документу про отримання особою виклику або відповідної заяви від особи, але не у випадках відмови від отримання виклику чи не доставки виклику поштовим оператором.

Надана відповідачем копія матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у якій прийнято постанову від 06 грудня 2024 року, не містить протоколу про адміністративне правопорушення, хоча положення ч. 6 і ч.8 ст. 258 КУпАП не могли застосовуватись при розгляді такої справи, оскільки ОСОБА_1 не отримував виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Щодо застосування положень пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 р. № 560, на які посилається представник відповідача, то суд наголошує про наступне.

Частиною другою статті 19 Закону України «Про правотворчу діяльність» ієрархію нормативно-правових актів, згідно якої закони мають на території України вищу юридичну силу, ніж постанови Кабінету Міністрів України.

У постанові КАС ВС від 16.04.2020р. у справі №804/330/17 провадження №К/9901/42916/18 зазначено, що юридична сила закону як основного джерела права, а також його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України. Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади, яким у відповідності до пункту 3 частини першої статті 85 Конституції України є Верховна Рада України. У Рішенні Конституційного Суду України від 17.10.2002 №17-рп (щодо повноважності Верховної Ради України) зазначено, що Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади, а відтак це означає, що жоден інший орган державної влади не уповноважений приймати закони. Згідно з приписами частини третьої статті 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України. Вища юридична сила закону полягає у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні їм суперечити, а відтак, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону необхідно застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу. Аналогічний висновок щодо застосування закону як акта, який має вищу юридичну силу, ніж підзаконний нормативно-правовий акт, викладений у постановах Верховного Суду від 15.08.2019 у справі №281/459/17, від 24.10.2019 у справі № 761/14626/17 та у справі № 295/7219/16-а. (пункти 30-35 зазначеної постанови від 16.04.2020р.).

Таким чином, оскільки Кодекс України про адміністративні правопорушення, має вищу юридичну силу, ніж затверджений Постановою Кабінету Міністрів України «Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», суд вважає посилання відповідача на пункт 41 вказаного Порядку необґрунтованим, а відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_5 при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 порушено положення ч.ч. 6,7,8 ст.258 КУпАП, оскільки відповідач не мав підтвердних документів про отримання ОСОБА_1 викликів про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У зв`язку з вищевикладеним, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення, є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що суд приходить до висновку про скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 № 21956 від 06.12.2024 р. та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , тому суд не знаходить підстав для задоволенні вимог в частині зупинення дії постанови старшого державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Муско І.М. про відкриття виконавчого провадження № 77550021 від 19 березня 2025 року з примусового виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 № 21956 від 06 грудня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, на підтвердження яких надано докази, а саме, витрати по сплаті судового збору .

Керуючись ст.ст.1, 2, 5, 6, 9, 73-79, 90, 121, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 № 21956 від 06.12.2024 р. за справою про адміністративне правопорушення.

Визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 21956 від 06.12.2024р. за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 Кодексу України, а провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст.210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 485 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у відповідності до ч. 2 ст. 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Р.О. Кушнірчук