Справа № 603/221/25
Суддя: Гудкова Ю. Г.
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 603/221/25
Провадження №2-а/603/18/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2025 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.,

секретар судового засідання Сандалюк О. В.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дзьоба О. Б., звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови № 977 про адміністративне правопорушення від 23.04.2025 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 17.04.2025 року у м. Монастириська один із працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 від імені начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_2 склав постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за ст. 210-1 КУпАП. Зазначену постанову, яка не містила номера та дати винесення, було надіслано на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 , а йому рекомендовано з`явитись 23.04.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Надалі 23.04.2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 полковник ОСОБА_3 виніс постанову № 977 про адміністративне правопорушення, якою на нього накладено адмінстягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

У цій постанові, серед іншого, зазначено, що 17.04.2025 року працівники поліції доставили його до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки з 26.03.2025 року він перебуває у розшуку за скоєння адмінправопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП. Окрім того, згідно з оскаржуваною постановою він відмовився від отримання повістки № 169 на 26.03.2025 року, про що складено акт відмови від отримання повістки. Водночас у постанові зазначено про те, що вищевказана повістка була видана працівниками п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

Позивач звертає увагу на те, що викладені у постанові обставини не відповідають дійсності, оскільки він не перебував у розшуку, а 17.04.2025 року самостійно прибув до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 . Попередньо, приблизно на початку квітня 2025 року, він також самостійно, без вручення повістки чи застосування до нього приводу, з`являвся до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Позивач вказує, що не порушував жодних правил військового обліку, своєчасно оновив свої військово-облікові дані за допомогою застосунку «Резерв+», а тому адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП на нього накладено незаконно і необґрунтовано. Зважаючи на наведене, вважає, існують правові підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 29.04.2025 року у ІНФОРМАЦІЯ_3 витребувано матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Дзьоба О. Б. у судове засідання не з`явилися, проте представник позивача надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно не забезпечив явку представника у судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи ІНФОРМАЦІЯ_2 був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву відповідач не подав.

Суд встановив такі обставини.

На підтвердження викладених у позовній заяві доводів позивач, серед іншого, долучив до позову копію постанови про адміністративне правопорушення № б/н від 2025 року, складеної від імені начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адмінстягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

Встановлено, що вищевказана постанова без номеру, у ній не зазначена повна дата розгляду справи (винесення постанови), вона не містить підпису посадової особи начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_2 , а також не містить відбитку печатки ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як видно зі змісту листа т. в. о. начальника п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 старшого лейтенанта ОСОБА_5 № 1729/2064 від 17.04.2025 року, п`ятий відділ Чортківського РТЦК 17.04.2025 року надіслав начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 постанову про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 . Цим же листом позивачу рекомендовано з`явитись у ІНФОРМАЦІЯ_2 на 10:00 год 23.04.2025 року.

23.04.2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 полковник ОСОБА_3 виніс постанову № 977 про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови видно, що 17.04.2025 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 був доставлений органами Національної поліції у ІНФОРМАЦІЯ_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , як такий, що з 26.03.2025 року перебуває у базі розшуку Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області за скоєння адміністративного правопорушення за ст. 210-1 КУпАП. Під час звірки облікових даних було виявлено, що 26.03.2025 року ОСОБА_1 перебуває у розшуку, оскільки 04.11.202 року ОСОБА_4 відповідно до по п. 27-1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 майором ОСОБА_6 та ст. лейтенантом ОСОБА_7 видавалась повістка № 169 на 26.03.2025 року о 14:00 год для уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними ЄДРПВР (територіального центру комплектування та соціальної підтримки). Військовозобов`язаний ОСОБА_1 від отримання повістки № 169 на 26.03.2025 року відмовився, про що складено «Акт відмови від отримання повістки».

Згідно із оскаржуваною постановою ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 у строк, зазначений у повістці, порушив вимоги абз. 7 п. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

На підтвердження того, що у позивача існують підстави для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, до позовної заяви долучено копію свідоцтва про одруження від 18.02.1997 року, а також копію пенсійного посвідчення дружини позивача ОСОБА_8 серії НОМЕР_1 від 06.12.2023 року, згідно з яким остання отримує пенсію по інвалідності (інвалідність ІІ групи).

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази, приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Диспозиція цієї статті є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які стосуються оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює (визначає) Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон № 3543-XII).

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону № 3543-XII громадяни, серед іншого, зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк (абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону № 3543-XII).

Процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року (далі Порядок).

Абзацом 5 пп. 1 п. 27 Порядку передбачено, що під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів, зокрема, з метою уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до п. п. 28, 29 Порядку виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

У повістці зазначаються: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка; найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку; мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ; місце, день і час явки за викликом; найменування посади, власне ім`я та прізвище, підпис посадової особи, яка видала повістку, та дата її підписання - для повісток, оформлених на бланку. Такі повістки скріплюються гербовою печаткою; прізвище та власне ім`я керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, дата накладення кваліфікованого електронного підпису - для повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; реєстраційний номер повістки; роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

За приписами п. 41 Порядку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу у разі вручення повістки є особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Окрім того, у п. 54 Порядку передбачено, що уразі встановлення, що громадянин порушує правила військового обліку, визначені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (Офіційний вісник України, 2023 р., № 5, ст. 409), або Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», виявлення розбіжностей військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів старший групи оповіщення пропонує резервісту або військовозобов`язаному (крім резервістів та військовозобов`язаних СБУ та розвідувальних органів) прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів. Із зазначеною метою громадянину оформляється та вручається повістка.

У разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину.

Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Акт відмови від отримання повістки реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Також варто зазначити, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024 року (далі Інструкція), протокол складає уповноважена посадова особа територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до абз. 1 п. 6 Розділу ІІ Інструкції до протоколу долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами абз. 1 п. 8, п. 9 Розділу ІІ Інструкції складений протокол та матеріали про адміністративне правопорушення формуються у справу про адміністративне правопорушення (далі - справа).

Матеріали справи про адміністративне правопорушення подаються уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол, керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для її розгляду у порядку, визначеному КУпАП.

Статтею 235 КУпАП визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (ст. 278 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Встановлено, що згідно з постановою № 977 про адміністративне правопорушення від 23.04.2025 року ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки № 169 на 26.03.2025 року, а також не з`явився до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 у зазначений у повістці строк, що кваліфіковано як порушення вимог абз. 7 п. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

З огляду на наведене суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не поділяється на пункти та містить всього 5 абзаців. Отже, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення відсутнього у Законі № 3543-ХІІ положення ст. 22 цього Закону.

Окрім того, суд погоджується із доводами позивача та зауважує, що оскаржувана постанова містить значні протиріччя, які унеможливлюють чітке визначення об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення. Так, у постанові вказано про відмову позивача від отримання повістки, яку відповідно до вищевказаної постанови працівники п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 майор ОСОБА_9 та старший лейтенант ОСОБА_10 видали іншій особі ОСОБА_4 , а не ОСОБА_1 . Водночас матеріали справи не містять ні копії цієї повістки, ні копії акта відмови від отримання повістки, про який зазначено у спірній постанові.

Витребувані судом матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відповідач не надав. Окрім того, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, без поважних причин не подав відзив на позовну заяву, наслідки чого відповідачу були роз`ясненні в ухвалі суду від 29.04.2025 року.

Суд наголошує, що відповідно до приписів п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У силу ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Адміністративна відповідальність та процедура притягнення до відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Один із найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної та/або кримінальної відповідальності закріплений у ст. 62 Конституції України (презумпція невинуватості), у силу якого ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Окрім того, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову, що передбачено ч. 4 ст. 159 КАС України.

Суд, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, зважаючи на відсутність у матеріалах справи належних та достатніх доказів порушення ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, неподання відповідачем без поважних причин відзиву на позов, що суд кваліфікує як визнання позову, дійшов висновку про недоведеність вини позивача у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Вказане, як наслідок, виключає притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити та скасувати постанову № 977 про адміністративне правопорушення від 23.04.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження у справі закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 73, 77, 90, 159, 246, 255, 286 КАС України, ст. ст. 251, 258, 280, 283, 286 КУпАП, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову № 977 про адміністративне правопорушення від 23.04.2025 року за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Головуючий суддя Ю. Г. Гудкова