Справа № 320/58199/24
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

19 червня 2025 року 320/58199/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василенко Г.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо відмови у складані нових довідок про грошове забезпечення ОСОБА_1 з визначенням розміру Посадового окладу, окладу за військове звання шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 01 січня відповідного Календарного року та складових грошового забезпечення(1.Надбавка за особливі умови проходження служби:абз.4, підп.1 п.5 Постанови КМУ №704; 2.Надбавка за службу в умовах режимних обмежень:пп.6 пункту 6 Постанови КМУ №704; 3. Премія: підпункт 2 пункту 5 Постанови КМУ №704) визначених (обрахованих) згідно вимогам Постанови КМУ №704 у процентах з основних видів грошового забезпечення військової пенсії, перерахованого по прожитковому мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України на 1 січня відповідного календарного року з урахуванням чинного, станом на згадану дату, правового регулювання;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 підготувати та надати до Головного Управління Пенсійного Фонду України в м Києві ( на заміну довідок, складених 15.08.2024 та відправлених за вих.№13/8861/с)оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022,та станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із визначенням посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, визначених з посадового окладу та окладу за військове звання, перерахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 1 січня відповідного календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт для проведення перерахунку його пенсії з 01.02.2020, з 01.02.2021,з 01.02.2022, з 01.02.2023 відповідно.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 липня 2024 року у справі №320/38334/23, відповідачем здійснено видачу довідок станом на 01.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022, та станом на 01.01.2023. На думку позивача, відповідач підготував та надав до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві довідки про грошове забезпечення, в яких для визначення розміру додаткових видів грошового забезпечення, застосував розмір прожиткового мінімуму, який був актуальним у 2018 році і дорівнює 1 762 грн..

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Досліджуючи матеріали позовної заяви, судом встановлено, що позовні вимоги у цій справі мотивовані невиконанням відповідачем рішення Київського окружного адміністративного суду від 18.07.2024 за результатом розгляду справи № 320/38334/23.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є громадянином України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві та отримує пенсію відповідно до Закону №2262.

Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою від 19.09.2023 про складання нових довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023 для перерахунку з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022 та 01.02.2023 пенсії, з урахуванням щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

ІНФОРМАЦІЯ_4 листом від 28.09.2023 №06/20720 у відповідь на вказану заяву відмовив позивачу у підготовці нових довідок, посилаючись на те, що в силу положень Постанови №704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018.

У подальшому, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 липня 2024 року у справі №320/38334/23, позовні вимоги задоволено:

- визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022 та станом на 01.01.2023, для перерахунку його пенсії;

- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022 та станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із визначенням посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку розміру його пенсії з 01.02.2020, з 01.02.2021, з 01.02.2022 та з 01.02.2023 відповідно.

На виконання вимог вказаного судового рішення відповідачем складено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022, та станом на 01.01.2023 з розміром посадового окладу та окладу за військове звання обчислені шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, на відповідні коефіцієнти.

На думку позивача, відповідач під час складання довідок застосував розмір прожиткового мінімуму, який був актуальний у 2018 році, а саме 1762 грн., що стало підставою для звернення до суду з позовом у цій справі.

Отже, позовні вимоги у даній справі зводяться до оскарження поведінки відповідача щодо невиконання вищевказаного судового рішення, яке має здійснюватися в окремому законодавчо встановленому порядку.

Вирішуючи питання про можливість розгляду адміністративного позову у цій справі, суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами другої, третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 370 КАС України судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з частиною восьмою статті 382 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець зобов`язаний винести постанову про накладення на боржника штрафу, передбаченого статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження". У разі не вчинення відповідачем таких дій його бездіяльність може бути визнана судом протиправною в порядку, передбаченому статтею 287 КАС України.

Крім того, відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що приписами статей 287, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: визнання бездіяльності органів державної виконавчої служби протиправною та зобов`язання їх вчинити дії у тому числі щодо накладення на відповідача штрафу за невиконання судового рішення; визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення у такій справі.

Разом з тим, за наявності обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, стаття 378 КАС України передбачає можливість встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення.

Наявність спеціальних правових норм КАС України (статті 287, 383, 378), направлених на забезпечення належного та ефективного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів позивача (стягувача) шляхом подання позову.

Таким чином, судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, та не передбачає можливості подання окремого (нового) позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, що набрало законної сили. Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, відповідно до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.02.2019 року у справі № 806/2143/15, від 21.12.2020 року у справі № 440/1810/19.

Проаналізувавши предмет позову у справі, що розглядається, з предметом спору у справі №320/38334/23, суд дійшов висновку, що вони співпадають у справах спірним є право на отримання позивачем довідки про розмір грошового забезпечення за той самий період.

Отже, фактичною підставою для звернення до суду із даними позовними вимогами стала незгода позивача із діями відповідача під час виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 липня 2024 року у справі №320/38334/23, яке набрало законної сили 19 серпня 2024 року.

Суд зазначає, що зазначені вище позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судового рішення, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має право вимагати здійснення судового контролю за такими діями чи бездіяльністю або зміни способу виконання судового рішення.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки спір у даній справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду судів у інших провадженнях, проте, на стадії виконання таких судових рішень.

Відповідно до частини другої статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись статтями 238, 241, 243, 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій.

Копію рішення суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Суддя Василенко Г.Ю.