Справа № 484/926/25
Суддя: Паньков Д. А.
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 484/926/25
Провадження № 2-а/484/34/25 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2025 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Панькова Д.А.

секретаря судового засідання Алексейчук В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

У С Т А Н О В И В :

18.02.2025 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 24.10.2024 р. було винесено постанову № 651, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення в сумі 17000 грн. Зазначає, що не може погодитись з вказаною постановою та вважає її незаконною, як таку яка була прийнята з порушенням його прав.

В постанові зазначено, що 21.10.2024 р. відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення № 434, в якому вказано, що підписуючи вказаний протокол він був обізнаний з тим, що відносно нього 24.10.2024 р. буде розглядались справа, однак 24.10.2024 р. він не з`явився на розгляд справи. Від нього не надходило будь-яких заяв та клопотань про відкладення справи. Але викладена у постанові інформація не відповідає дійсності.

Відповідно до медичної документації з 22.10.2024 р. по 28.10.2024 р. він перебував на стаціонарному лікуванні в КНП ПЦМБЛ. Отже, прийняти участь в розгляді справи не зміг з поважних причин. Про те, що він знаходиться на стаціонарному лікуванні було повідомлено відповідача через його адвоката. Але, всупереч того, що відповідач був поінформований про його госпіталізацію, він все ж таки вирішив розглянути справу без нього.

Отже, розглядаючи справу без його участі, маючи одночасно інформацію про те, що він з об`єктивних причин не може прийняти в ній участь, на думку позивача, відповідач порушив ряд фундаментальних прав, у тому числі його право на захист, право бути заслуханим компетентним органом.

У справі "Лелас проти Хорватії" ЄСПЛ зазначив, що Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Приймаючи рішення відносно мене, відповідач порушив власні процедури і при цьому цілком будучи обізнаним про те. що я хворію, навернув на власну користь вказану ситуацію, чим позбавив мене можливості прийняти участь в розгляді справи, захистити себе, скористатись послугами захисника. Вказує, що нічого не заважало відповідачу, маючи таку інформацію про його стан, відкласти розгляд справи. Строки для її вирішення ще були.

Отже, відповідач не надав йому не те що достатнього часу для свого захисту, а взагалі створив ситуацію в якій він був позбавлений можливості захищатись.

У постанові ВС від 18.02.2020 р. у справі № 524/9827/16-а суд зазначив, що ненадання інспектором можливості реалізувати клопотання особи про надання правової допомоги під час розі ляду справи про адміністративне правопорушення, є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

На думку позивача, такі істотні порушення його прав є цілком достатніми та самостійними для того, щоб скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Під час розгляду справи відповідач зазначив, що ним порушено вимоги Закону № 3633-ІХ, а точніше, що протягом 60 днів з набрання ним чинності він не уточнив дані, не прибув до ТЦК за місцем свого проживания, не виконав правила військового обліку встановлені ч. 10 ст. 1 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу. Але такі твердження відповідача не відповідають самому закону на якій вони посилаються. Відповідно до Конституції України органи державної влади мають діяти у спосіб визначений законом, а він як громадянин має право діяти у спосіб не заборонений законом.

Вказує, що відповідач не вірно тлумачить закон, чим порушує вказаний вище принцип. Закон № 3633-ІХ не розповсюджується на усіх осіб, так само як і приписи ч. 10 ст. 1 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу. В законі № 3633-ІХ чітко вказано, що оновити дані мають обов`язок лише військовозобов`язані. Відповідно до Указу президента мобілізації підлягають не усі люди України, чи планети, а лише військовозобов`язані. Треба ці речі розуміти ті вирізняти. Частина 10 ст. 1 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу стосується: громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві. Тобто цей Закон стосується призовників, резервістів та інших категорій.

Що з вказаного випливає, що відповідальність за ст. 210-1 КУпАП настає не для всіх людей України, а для чіткого визначеного кола осіб. Відповідачу для того, щоб притягну його мене до відповідальності необхідно було визначити спочатку хто він: резервіст, чи військовозобов`язаний, чи призовник, можливо він в запасі. Під час розгляду справи відповідач жодним чином не встановив який його статус, до якої категорії його віднести. З логіки відповідача випливає лише той факт, що він несе відповідальність по ст. 210-1 КУпАП. Стверджує, що не відноситься до жодної з категорій осіб.

Окрім цього, на думку позивача, порушення ч. 10 ст. 1 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу не є наслідком притягнення його до ст. 210-1 КУпАП. За порушення цієї статті передбачена відповідальність за ст. 210 КУпАП (Порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку).

Отже, з постанови відповідача вбачається, що він вчинив не одне, а два правопорушення - це ст. 210 та 210-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Але при цьому за кожне правопорушення складається окремий протокол. Але з постанови видно, що порушень він вчинив два, але протокол складено один, що є порушенням КУпАП.

З наведеного вище вбачається, що відповідач незаконно притягнув його до відповідальності, що має бути наслідком скасування постанови.

Представник відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі, надав суду відзив, в якому просив в задоволенні позову відмовити вказуючи, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не відповідають нормативним положенням матеріального і процесуального права, чинного на час виникнення спірних правовідносин. Так, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває в ІНФОРМАЦІЯ_3 на загальному обліку військовозобов`язаних, які перебувають у запасі з 11.11.2022 року.

Територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки здійснюються заходи щодо призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, транспортних засобів і техніки Національної економіки, які направляються для комплектування визначених військових частин інших складових сип оборони.

05.02.2024 року позивачу було направлено повістку, яку він не отримав, і вона була повернута із відміткою голови правління ОСББ.

Слід зазначити, що ІНФОРМАЦІЯ_4 вживались заходи, щодо розшуку позивача, нами було направлено звернення до Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративне правопорушення до ІНФОРМАЦІЯ_5 для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення № 434 від 21.10.2024 року який складено уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіцером відділення ВОБР ССЗ молодшим лейтенантом ОСОБА_2 , та встановлено, що 21.10.2024 року о 18 год. 30 хв. під час дії особливого періоду до ІНФОРМАЦІЯ_5 працівниками поліції доставлений громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час проведення звірки облікових даних виявлено, що він порушуючи підпункт 1 п.2 розд. II Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3633-ІХ, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, протягом 60 днів з дня набрання чинності цього Закону ( в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року ) не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти, та інші персональні дані, та не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 без поважних причин, не виконував правила військового обліку встановлені законодавством, та порушив вимоги ч. 10, ст. 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, крім того ОСОБА_1 порушив ч.6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час проведення заходів мобілізації та дії воєнного стану не мав при собі військово-облікового документа, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Факт вчиненого правопорушення підтверджують свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Протокол про адміністративне правопорушення позивачем було підписано та надано пояснення в якому він підтверджує факт не уточнення та оновлення персональних даних, а також факт відсутності при собі військово-облікового документа.

Розгляд справи призначено на 10-00 год, 24.10.2024 року, про що ОСОБА_1 був обізнаний, поставив власний підпис та отримав копію протоколу на руки, про що теж поставив власний підпис. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи під час складання протоколу не надходило.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, у зв`язку з чим постановою № 651 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_5 встановлено, що ОСОБА_1 , скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, постановив накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

При цьому, лист представника позивача про перенесення розгляду справи надходив до ІНФОРМАЦІЯ_4 , але вже після розгляду справи, а саме 25.10.2024 року (вхідний № 21537 від 25.10.2024 року) тобто на наступний день після розгляду справ по суті та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 24.10.2024р., ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_5 винесена постанова № 651 згідно якої, 21.10.2024 року о 18 год. 30 хв. під час дії особливого періоду до ІНФОРМАЦІЯ_5 працівниками поліції доставлений громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , порушуючи підпункт 1 п.2 розд. II Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3633-ІХ, протягом 60 днів з дня набрання чинності цього Закону (в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року) не уточнив адресу проживання, номери засобів звя`зку, адреси електронної пошти, та інші персональні дані, та не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 без поважних причин, не виконував правила військового обліку встановлені законодавством, та порушив вимоги ч. 10, ст. 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, крім того ОСОБА_1 порушив ч.6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час проведення заходів мобілізації та дії воєнного стану не мав при собі військово-облікового документа, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП та позивача було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

В позовній заяві позивач вказує, що не відноситься до категорії осіб, які повинні уточнити свої дані у визначений законом термін. Крім того, відповідач розглянув справу у його відсутність та незаконно притягнув до відповідальності.

Однак, дані твердження позивача не відповідають дійсності, суперечать вимогам чинного законодавства та є наслідком невірного тлумачення норм права виходячи з наступного.

Згідно положень ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Нормативними положеннями ст. 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно- правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв. 24.02.2022 р., дію якого було неодноразово продовжено і який діє до теперішнього часу.

Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію.

За визначенням ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції від 30.06.2023 року мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, зокрема:

- з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

- проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку", який набрав чинності 18.05.2024, внесено зміни до статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", за змістом яких громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, серед іншого, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно пп.1 п. 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного закону, під час дії Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 3 березня 2022 року № 2105-IX громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Тобто, обов`язок уточнення даних протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом стосується всіх громадян України, які перебувають на військовому обліку, отже і ОСОБА_1 також.

Чинним законодавством, крім електронного кабінету призовника, передбачено й інші варіанти уточнення своїх персональних даних, зокрема через центр надання адміністративних послуг або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, чого позивачем у встановлений строк зроблено не було, що підтверджується відомостями з системи АІТС «Оберіг».

Більш того, у своїх письмових поясненнях в протоколі про адміністративне правопорушення № 434 від 21.10.2024 року та у пояснювальній від 21.10.2024 року ОСОБА_1 особисто підтвердив, що не оновив військово-облікові дані, оскільки доглядав за бабусею.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування га соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Разом з тим, у своїх письмових поясненнях в протоколі про адміністративне правопорушення № 434 від 21.10.2024 року та у пояснювальній від 21.10.2024 року ОСОБА_1 зазначив, що військово облікового документу не має та планує отримати його в майбутньому.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП повністю доведена в ході судового розгляду та підтверджується наявними у справі письмовими доказами, а постанова ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_5 № 651 від 24.10.2024 року є правомірною та винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 242, 286 КАС України, ст. 276, 280, 293 КУпАП, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: