Справа № 591/3229/25
Суддя: Карпусь І. М.
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/3229/25
Провадження № 2-а/740/33/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

за участю:

представника відповідача Бережної Ю.П. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Ніжині за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася 28.03.2025 до Зарічного районного суду м. Суми із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4356477 від 26.03.2025, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП і накладено адміністартивне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн, винесену інспектором 1-го взводу 1-ої роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області старшим лейтенантом поліції Колесник А.В.

В обгрунтування позову зазначив, що 26.03.2025 інспектор 1-го взводу 1-ої роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Колесник А.В. притягнула його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за те, що він 26.03.2025 о 10:43 год в м. Суми на вул. Нижньовоскресенській (Кооперативній) Британській, керуючи транспортним засобом NISSAN, номерний знак НОМЕР_1 , на регульованому перехресті вулиць здійснив рух на забороняючий рух сигнал світлофора, а саме жовтний, чим порушив вимоги п. 8.7.3. ґ ПДР.

Вказує, що він дійсно керував 26.03.2025 близько 10:40 год автомобілем NISSAN, номерний знак НОМЕР_1 , під час виконання службових обов`язків. Дозволену швидкість не перевищував. Рухаючись по вул. Британська м. Суми, виїхав на регульоване перехрестя вулиць Нижньовоскресенської (Кооперативної) Британської. У момент, коли він вже перебував на даному перехресті, на світлофорі засвітився жовтий сигнал, що відповідно до п. 8.7.3. ґ ПДР забороняє рух. Проте він продовжив рух, оскільки зрозумів, що не встигне вчасно зупинити транспортний засіб без застосування екстренного гальмування та цим може створити аварійно-небезпечну ситуацію для інших учасників руху, а тому, пересвідчившись у безпеці, завершив проїзд перехрестя, керуючись при цьому п. 8.11, п. 16.8 ПДР.

Однак, інспектором Колесник А.В. його пояснення взяті до уваги не були, як і те, що екстренне гальмування могло потягнути за собою створення аварійно-небезпечної ситуації на дорозі.

Крім того, інспектром під час винесення оскаржуваної постанови не було йому роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, та строки оскарження постанови, встановлені ст. 289 КУпАП.

За такого, не погоджується з рішенням інспектора, вважає себе невинним, оскаржувану постанову необгрунтованою, винесеною з неповним з`ясуванням обставин справи.

У відзиві на позов представник Департаменту патрульної поліції просить залишити без змін оскаржувану постанову, а позовну заяву ОСОБА_1 - без задоволення.

В обгрунтування зазначила, що 26.03.2025 згідно з розстановкою сил та засобів роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Сумській області ДПП старший лейтенант поліції Колесник А.В. спільно з інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Сумській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 несла службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в м. Суми. Під час несення служби у відповідності до вимог п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» здійснювався контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. 26.03.2025 близько 10 год. 43 хв. водій, керуючи транспортним засобом NISSAN, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Британська в напрямку вул. Нижньовоскресенська проїхав регульоване перехрестя в м. Суми на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п 8.7.3 ґ ПДР. Правопорушення було зафіксовано на службовий відеореєстратор Xiaomi моделі Yi Car DVR, відеозапис IMG_6487. Провадження в справі про адміністративне правопорушення зафіксовано на цифрову нагрудну відеокамеру Motorola Solutions моделі Video Badge VB-400 VB-440 64-KF-N №,№ 471129, 471141.

Пункт 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» надає право поліцейським зупиняти транспортні засоби у разі порушення водієм ПДР. Також, згідно п. 8.9. б ПДР, вимога про зупинку транспортного засобу подається працівником поліції за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу. Таким чином, зупинка транспортного засобу позивача працівниками поліції відбулася через порушення позивачем вимог ПДР.

ОСОБА_3 , керуючись ч. 3 ст. 18, ст. 32, ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» підійшла до позивача, відрекомендувалася, пояснила суть правопорушення, попросила пред`явити для перевірки посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, відповідно до п. 2.4 а ПДР, до яких зауважень не виникло. ОСОБА_3 пояснила позивачу, що він порушив вимоги п. 8.7.3 ґ ПДР, а саме: керуючи транспортним засобом NISSAN, номерний знак НОМЕР_1 , проїхав регульоване перехрестя вул. Нижньовоскресенська вул. Британська в м. Суми на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п 8.7.3 ґ ПДР, що зафіксовано на відеореєстратор Xiaomi моделі Yi Car DVR, відеозапис (відеозапис IMG_6487 00:00:17), за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відеореєстратор Xiaomi моделі Yi Car DVR, на який зафіксовано скоєне позивачем правопорушення, має обладнання радіодоступу та дає можливість переглядати відеозаписи на місці з допомогою мобільних пристроїв. Відео з реєстратора було покладено в основу оскаржуваної постанови. Позивача було на місці ознайомлено з відеозаписом вчинення ним адміністративного правопорушення, що зафіксовано на цифрову нагрудну відеокамеру Motorola Solutions моделі Video Badge VB-400 VB-440-64-KF-N № 471141 (відеозапис сlip-1 00:04:20). ОСОБА_3 роз`яснила Позивачу вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомила, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення, що зафіксовано на цифрову нагрудну відеокамеру Motorola Solutions моделі Video Badge VB-400 VB-440-64-KF-N №471129 (відеозапис сlip-0 00:08:14). Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. 26.03.2025, розглянувши в присутності позивача матеріали адміністративної справи, ОСОБА_3 винесла постанову серії ЕНА № 4356477 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. ОСОБА_3 оголосила постанову та вручила її копію позивачу. Під час вирішення питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 враховано відеозапис правопорушення та усні пояснення позивача у даній справі.

Оскаржувана постанова серії ЕНА № 4356477 від 26.03.2025 у відповідності до вимог ст.283 КУпАП містить посилання на технічний засіб, яким здійснено відеозапис, як доказ вчинення адміністративного правопорушення, тобто доказ на підставі якого прийнята постанова, яка підтверджує скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП

Вказує, що з відеозапису з відеореєстратора вбачається, що позивач здійснив проїзд регульованого перехрестя вул. Нижньовоскресенська - вул. Британська в м. Суми на жовтий заборонений сигнал світлофора, відеозапис IMG_6487 00:00:17.

Позивач, керуючи транспортним засобом NISSAN, номерний знак НОМЕР_1 , повинен був знизити швидкість, наближаючись до регульованого перехрестя вул. Нижньовоскресенська - вул.Британська в м.Суми та мав змогу зупинитись у місцях, визначених п. 8.10 ПДР не вдаючись до екстреного гальмування, оскільки з відеозапису вбачається, що ані попереду автомобіля позивача, ані позаду інших транспортних засобів на короткій дистанції не було, тобто необхідності прискорювати швидкість на під`їзді до регульованого перехрестя у позивача не було, ніякої небезпеки позивач нікому не створював, дорожнє покриття було чисте та сухе, тобто, відсутні підстави вважати, що у випадку гальмування позивачем могла бути створена аварійна ситуація на регульованому перехресті, а гальмівний шлях був би довгим. Позивач міг і мав час для зупинки свого транспортного засобу відповідно до ПДР, але не зробив цього, що свідчить про те, що позивач проігнорував вимоги ПДР, в результаті чого порушив п. 8.7.3 ґ ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підтвердження циклічності роботи світлофорного об`єкта, який регулює черговість проїзду автомобілів на перехресті вул. Нижньовоскресенська (Кооперативна) вул. Британська (Горького) в м. Суми посилається на копію циклограми роботи світлофорного об`єкта в м. Суми, яку узгоджено з начальником ВДАІ СМУ УМВС України в Сумській області Скрипкою О.Г. від 18.12.2012, затвердженої начальником УЖПКГ та Б Сумської міської ради Куц Я.В. Зазначає, що станом на 26.03.2025 вказана циклограма була діючою.

На основі вищевикладеного зазначає, що позивач був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не зреагував на її зміну, не обрав безпечної швидкості руху в результаті чого здійснив проїзд регульованого перехрестя на жовтий сигнал світлофора, що зафіксовано на відеореєстратор Xiaomi Yi Car DVR, чим порушив п. 8.7.3 ґ ПДР.

Стосовно доводів позивача, що він виїхав на регульоване перехрестя на зелений сигнал світлофора, зазначає, що на відеозаписі IMG_6487 00:00:17, отриманому з відеореєстратора, встановленого в салоні службового автомобіля поліції, зафіксовано момент проїзду транспортного засобу NISSAN, номерний знак НОМЕР_1 , через регульоване перехрестя вул.Нижньовоскресенська вул. Британська в м. Суми. На відео видно чітко дублюючий світлофор (який знаходиться на правому боці дороги, на відповідному стовпі), що в момент проїзду автомобіля демонструє жовтий сигнал світлофора. Основний світлофор, призначений для водія, не потрапляє у поле зору камери через особливості ракурсу зйомки.

Однак, з урахуванням дорожньої ситуації, видно, що транспортний засіб NISSAN, номерний знак НОМЕР_1 , в`їжджає на перехрестя після ввімкнення жовтого сигналу світлофора, не завершуючи маневр, а лише починаючи його, що є порушенням п. 8.7.3 ґ ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рух інших транспортних засобів та пішоходів не перешкоджає огляду дублюючого сигналу, що дозволяє чітко зафіксувати момент зміни сигналу світлофора та дії позивача.

Незважаючи на те, що основний світлофор не видно на відео, дублюючий сигнал світлофора є технічно достовірним джерелом для фіксації порушення, а зафіксований момент в`їзду на перехрестя на жовтий сигнал є підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Дії позивача не відповідають п. 8.11 ПДР (щодо неможливості зупинити транспортний засобу не вдаючись до екстреного гальмування).

По-перше, позивач не вказав, з якою швидкістю він рухався в населеному пункті по вул.Британська в м. Суми перед регульованим перехрестям, що не мав можливості зупинити транспортний засіб на заборонений жовтий сигнал світлофору, не вдаючись до екстреного гальмування.

По-друге, позивач не довів, що у разі зупинення транспортного засобу у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР на заборонений жовтий сигнал світлофора, за допомогою екстреного гальмування, він би створив небезпеку дорожньому руху. При цьому, відеозаписи, що долучені до відзиву на позовну заяву підтверджують, що при дотриманні Правил дорожнього руху, будь-який водій має можливість зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п. 8.10 ПДР, не вдаючись до екстреного гальмування.

Вказує, що недопустимим є виправдання будь-якого проїзду на заборонений сигнал світлофора посиланням на п. 8.11 ПДР.

Стосовно доводів позивача, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення його не було ознайомлено з правами, передбаченими ст. 268 та ст. 289 КУпАП, зазначила, що інспектор Колесник А.В. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення роз`яснила позивачу вимоги ст. 63 Конституції України та ст.ст. 268, 289 КУпАП та повідомила, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення, що зафіксовано на цифрову нагрудну відеокамеру Motorola Solutions моделі Video Badge VB-400 VB-440-64-KF-N №471129 (відеозапис сlip-0 00:08:14). Викладені позивачем доводи щодо не ознайомлення його з правами, передбаченими ст. 268 та ст. 289 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не є належним обґрунтуванням адміністративного позову щодо порушення ОСОБА_3 норм матеріального чи процесуального права та не спростовують наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 01.04.2025 справу передано за підсудністю на розгляд до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, куди вона надійшла 22.04.2025.

Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області 23.04.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху через несплату судового збору.

Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області 02.06.2025 після усунення недоліків адміністративний позов ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

Позивач у судове засідання не з`явився.

Представник відповідача у задоволенні позову просила відмовити, а оскаржувану постанову залишити без змін, з підстав, зазначених у відзиві на позов.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 26.03.2025 інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Колесник А.В. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4356477, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 26.03.2025 о 10:43:23 в м. Суми вул. Нижньовоскресенська (Кооперативна) Британська на регульованому перехресті вулиць здійснив рух на заборонений рух сигнал світлофору, а саме жовтий. Правопорушення зафіксовано на відеореєстратор Xiaomi Yi Car DVR та Motorola Solutions 471129, чим порушив п. 8.7.3 ґ ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП

В пункті 7 постанови зазначено, що до неї додаються інші матеріали справи, відеоматеріали.

Зазначена постанова є предметом цього позову, оскільки позивач вважає її протиправною.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, незаконною, у зв`язку з тим, що викладені в ній відомості про те, що він проїхав регульоване перехрестя на забороняючий рух жовтий сигнал світлофора, не відповідають дійсності, постанова винесена з порушенням процедури розгляду справи без роз`яснення інспектором поліції положень ст. 268, 289 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

В свою чергу, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу, у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.93 N 3353-XII, порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Так, позивача притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення пункту 8.7.3. ґ ПДР.

Відповідно до пункту 8.7.3. ґ ПДР сигнали світлофора мають такі значення: ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пунктом 8.10 ПДР передбачено, що у разі подання світлофором сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед розміткою 1.12, а якщо її не має - не ближче 10 метрів до світлофору, пішохідного переходу, а якщо вони відсутні - перед перехрещуванню проїзною частиною.

Пунктом 8.11 ПДР передбачено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 16.8 ПДР водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Доводи позивача про те, що інспектором поліції під час розгляду щодо нього справи про адміністративне правопорушенн йому не було роз`яснено передбачені КУпАП права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, спростовуються відомостями переглянутих судом відеозаписів з персональних нагрудних реєстраторів MOTOROLA solutions, доданих відповідачем до відзиву на позовну заяву.

Що ж до доводів позивача про те, що рішення у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності прийнято з неповним з`ясуванням обставин справи, суд виходить з наступного.

Судом переглянуто відеозапис на оптичному диску, доданому відповідачем до відзиву (файл IMG_6487.МР4), на якому зафіксовано проїзд автомобіля через перехрестя.

З відеозапису вбачається, що позивач рухався по вул. Британська і проїхав перехрестя на вул. Нижньовоскресенська, а працівники поліції у службовому автомобілі знаходилися по вул. 1-а набережна річки Стрілки. Відеозапис відеореєстратором з автомобіля поліції здійснювався з перехрестя майже перпендикулярно вулиці по якій рухався позивач. На даному технічному записі, який міститься в матеріалах справи, лише вбачається місце, де розташований світлофор, призначений для позивача, і вигляд його задньої частини, та не видно його розсіювачів (світлофільтрів), і взагалі не вбачається, який колір світлофора був позивачу на момент його виїзду на перехрестя і переїзду ним через перехрестя. Як правильно зазначено представником відповідача у відзиві на позовну заяву, світлофор, призначений для позивача, не потрапляє у поле зору камери через особливості ракурсу зйомки.

Світлофора, який би дублював сигнали світлофора, призначеного для позивача, про що стверджується у відзиві на позов, на відеозаписі не зафіксовано. Світлофор, який знаходиться у правому верхньому куті відеозапису IMG_6487.МР4, на який представник позивача у відзиві на позов вказує як на дублюючий, не є дублюючий світлофором для позивача, а є світлофором призначеним для подання сигналів для регулювання руху транспортних засобів, які в`їжджають на перехрестя з вул. 1-а набережна річки Стрілки, тобто з вулиці на якій перебували працівники поліції, а тому сигнали цього світлофору самі по собі не можуть підтверджувати проїзд позивачем перехрестя на забороняючий рух сигнал світлофора.

На інших відеозаписах, виконаних цифровими нагрудними відеокамерами Motorola Solutions, зафіксовано спілкування поліцейських з позивачем та хід провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Отже, на наданих суду для дослідження відеозаписах з відеореєстратора Xiaomi Yi CAR DVR та персональних нагрудних реєстратора MOTOROLA solutions не відображено, що автомобіль NISSAN, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача, рухався на жовтий сигнал світлофора.

За такого, одні дані відеозаписи не підтверджують і не доводять, що позивач здійснив переїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофора.

Позивач стверджує, що здійснив виїзд на перехрестя на дозвільний сигнал світлофора, а коли виїхав на перехрестя, як зазначив у поясненнях інспектору поліції на місці під відеозапис, він вже не бачив сигнал світлофора, адже його проїхав, можливо після проїзду світлофора і виїзду на перехрестя і увімкнувся жовтий сигнал, однак, як вказано в обгрунтування позовних вимог у позовній заяві, він керувався у тому числі п. 16.8 ПДР.

Пояснення позивача, надані на місці інспектору поліції, про те що він не міг знати сигналу світлофора після виїзду на перехрещення проїзних частин відповідають матеріалам справи, адже з відеозапису IMG_6487.МР4 вбачається наявність світлофора для позивача лише на в`їзді з вул. Британська на перехрестя, та відсутність на виїзді з перехрестя на вул. Нижньовоскресенську дублюючого для позивача світлофора.

Представник відповідача посилається, серед іншого, на положення ДСТУ 4092-2002 "Безпека дорожнього руху. Світлофори дорожні. Загальні технічні вимоги, правила застосування та вимоги безпеки". Вказує, що світлофорний об`єкт це локальна ділянка вулично-дорожньої мережі, на якій послідовність руху конфліктуючих транспортних потоків або транспортних і пішохідних потоків регулюється світлофорною сигналізацією. Схема пофазного роз`їзду це графічне представлення розподілу конфліктуючих транспортних і пішохідних потоків у часі. Циклограма світлофорного регулювання це графічне представлення послідовності й тривалості горіння сигналів світлофорів на всіх дозволених напрямках руху транспорту й пішоходів на перехресті або регульованому пішохідному переході, розташованому на перегоні вулиць.

На підтвердження циклічності роботи світлофорного об`єкту, який регулює черговість проїзду автомобілів на перехресті вул. Нижньовоскресенська (Кооперативна) вул. Британська (Горького) в м. Суми до відзиву на позов додано копію циклограми роботи світлофорного об`єкту в м. Суми, яку узгоджено з начальником ВДАІ СМУ УМВС України в Сумській області СкрипкоюО.Г. від 18.12.2012, затвердженої начальником УЖПКГ та Б Сумської міської ради Куц Я.В. Представник відповідача у відзиві на позов зазначає, що станом на 26.03.2025 вказана циклограма була діючою.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як зазначалося вище, за правилами абз. 1, 2 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КАС України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Згідно ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

Як встановлено ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Тож суд має оцінити подану відповідачем копію циклограми роботи світлофорного об`єкту на предмет відповідності критерію достовірності, і можливості прийняття її як непрямого доказу в сукупності з іншим непрямим доказом відеозаписом IMG_6487.МР4, тобто вирішити, чи можливо на її підставі встановити дійсні обставини справи, а саме той колір сигналу світлофора, призначеного позивачу на момент його виїзду на перехрестя, який прямо не зафіксований на відеозаписах чи в інших доказах по справі, виходячи з кольору сигналу світлофора, призначеного для регулювання руху транспортних засобів, які в`їжджають на перехрестя з вул. 1-а набережна річки Стрілки, що зафіксований на відеозаписі IMG_6487.МР4.

З вказаної циклограми вбачається, що позначений на ній напрямок № 2 відповідає напрямку яким рухався позивач, а напрямок № 1 відповідає напрямку яким рухалися працівники поліції. Як слідує з циклограми світлофорного об`єкта, передбачено чотири фази роботи за один цикл тривалістю 120 секунд. При четвертій фазі з 117 по 119 секунди для напрямку №1 світлофор має показувати червоний в поєднанні з жовтим сигналом. У цей час з 117 по 119 секунди для напрямку № 2 світлофор має показувати червоний, як і з 116 по 117 секунди, а з 114 по 116 секунди жовтий сигнал. Тобто, якщо у напрямку № 1 горить червоний в поєднанні з жовтим сигналом, то за напрямком № 2 горить червоний сигнал світлофора, а перед цим за напрямком №2 горить жовтий сигнал світлофора, що підтверджує факт проїзду позивачем на заборонений сигнал світлофора, за умови якщо фактичний стан роботи світлофорного об`єкта відповідає поданій до суду циклограмі.

У контексті наведено, суд звертає увагу, що з часу затвердження у 2012 році наданої відповідачем циклограми світлофорного об`єкта до 26.03.2025 пройшов тривалий час.

У вказаній циклограмі не зазначено, станом на яку дату дана інформація була актуальна і чи не вносились зміни в роботу світлофорного об`єкта.

Між тим, згідно з п. 14 Правил утримання технічних засобів регулювання дорожнього руху вулично-дорожньої мережі населених пунктів, затверджених Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 08.11.2017 № 296, перевірка циклу роботи світлофорів на відповідність заданим режимам роботи проводиться один раз на місяць або за зверненням учасників дорожнього руху.

За такого, сама по собі циклограма світлофорного об`єкта, яка затверджена у грудні 2012 року, без надання до неї доказів проведення передбаченої законодавством перевірки циклу роботи світлофорів на відповідність заданим режимам роботи не більше ніж за місяць до 26.03.2025, не може бути достатнім доказом, на основі якого поза розумним сумнівом можливо було б встановити не прямо дійсні обставини справи, зокрема колір сигналу світлофора, призначеного позивачу на момент його виїзду на перехрестя за обставин, коли матеріали справи не містять прямих доказів того, який колір світлофора був позивачу на момент його виїзду на перехрестя і переїзду ним через перехрестя, а позивач послідовно стверджував як на місці у поясненнях інспектору поліції, так і при обгрунтуванні позовних вимог, що здійснив виїзд на перехрестя на дозвільний сигнал світлофора. При цьому, дана циклограма не враховувалася інспектором поліції при винесенні оскаржуваної постанови.

Закріплений у ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Верховний Суд у своїй постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Отже, матеріали справи не містять достатніх і достовірних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі сукупності яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Відтак, відповідач правомірність свого рішення, зокрема, що воно прийнято у спосіб, що визначений Конституцією та законами України, та обставини, які б спростовували доводи позивача про неповноту з`ясування обставин справи, не довів, достатніх доказів вчинення позивачем адміністартивного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за викладених у оскаржуваній постанові обставин, не надав.

Вимогами ч. 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги до Департаменту патрульної поліції підлягають задоволенню, оскаржувана постанова скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Відповідно до ст. 139 КАС України судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 6, 7, 9, 77, 241-247, 268, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4356477 від 26.03.2025, винесену інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Колесник Анжелою Володимирівною, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн, - скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду згідно ч. 4 ст. 286 КАС України може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду у десятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Карпусь