Справа № 360/1221/25
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 червня 2025 року м. ДніпроСправа № 360/1221/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши заяву Головного управління ДПС у Луганській області про розгляд за правилами загального позовного провадження справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасувати рішення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Луганській області (далі - відповідач), у якіому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення відповідача про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 29.04.2025 № 1937;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Луганській області виключити ФОП ОСОБА_1 з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

19.06.2025 до Луганського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» представником Головного управління ДПС у Луганській області подано клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, яке мотивоване тим, що на сьогоднішній день податкові надходження займають значний відсоток у структурі доходів Державного бюджету, та за їх рахунок здійснюється забезпечення держави фінансовими ресурсами, необхідними для здійснення її діяльності, а саме: з державного бюджету проводиться фінансування та забезпечення діяльності держави (законодавчої, виконавчої та судової влади), виконання ними функцій держави управління, оборони, виконання ними соціальної та економічної сфери, задоволення загальносуспільних потреб, а це заробітна плата працівників бюджетної сфери, утримання бюджетних установ, фінансування соціальної сфери для малозабезпечених громадян та громадян, які потребують соціальної допомоги. Отже, Державний бюджет це важіль регулювання економічних процесів в державі та інших процесів, які пов`язані з фінансуванням потреб суспільства, наповнення якого безпосередньо залежить від сплати податків та зборів суб`єктами господарювання. Діяльність комісії Головного управління ДПС у Луганській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в межах виконання своїх функцій, в частині відмови в реєстрації податкової накладної має на меті запобігання реєстрації податкових накладних по операціях необумовлених їх фактичним здійсненням, з метою ненадання іншим учасникам операцій можливості у подальшому сформувати безпідставний податковий кредит по операціям які не здійснювались. З огляду на викладене, дана справа має виняткове значення для учасників справи, у тому числі держави.

Розглянувши клопотання у письмовому провадженні, суд зазначає таке.

Однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи є закріплення права на судовий захист.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (п. 2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 у справі № 9зп).

Створення міжнародних механізмів гарантій основних прав і свобод людини є одним із найбільших досягнень світового співтовариства у ХХ столітті. Ці гарантії знайшли своє вираження та закріплення через загальносвітове визнання міжнародних договорів з прав людини, а також спеціальних органів, уповноважених здійснювати контроль за дотриманням основних прав і свобод людини. Одним із найбільш ефективних серед таких органів є Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ).

Правовою основою функціонування та діяльності ЄСПЛ є Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. (далі - Конвенція).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя.

Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Виходячи з конструкції частини першої статті 6 Конвенції, можна зробити висновок, що у ній закріплено такі елементи права на судовий захист: 1) право на розгляд справи; 2) справедливість судового розгляду; 3) публічність розгляду справи та проголошення рішення; 4) розумний строк розгляду справи; 5) розгляд справи судом, встановленим законом; 6) незалежність і безсторонність суду.

Частинами першою, другою та третьою статті 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до частини четвертої статті 12 КАС України встановлено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Подібна за змістом норма викладена в частині шостій статті 257 КАС України.

Водночас, частиною шостою статті 12 КАС України визначено (з урахуванням характеру спірних правовідносин), що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо: інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження (пункт 10).

Згідно з частиною першою статті 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

За приписами частини другої статті 260 КАС України у випадку, передбаченому частиною першою статті 259 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може: відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження (пункт 2).

Частиною п`ятою статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд зазначає, що спірні правовідносини виникли з приводу прийняття відповідачем рішення щодо ризиковості позивача.

Характер спірних правовідносин не визначений в частині четвертій статті 12 КАС України та частині четвертій статті 257 КАС України.

Крім того, представником відповідача не наведено обґрунтувань, яким чином розгляд позовних вимог у судовому засіданні сприятиме розгляду справи по суті та які пояснення сторін у судовому засіданні можуть не охоплюватись доказами у справі, наданими сторонами.

Враховуючи, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо, кількість сторін та інших учасників справи, суспільний інтерес та думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, виходячи з приписів наведених норм, суд дійшов висновку, що спір відповідає приписам частини шостої статті 12 КАС України, а тому у задоволені заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження необхідно відмовити, оскільки відповідачем не наведено обґрунтувань не можливості вирішити справу по суті за правилами спрощеного позовного провадження.

Керуючись статтями 12, 44, 243, 248, 256, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви Головного управління ДПС у Луганській області про розгляд за правилами загального позовного провадження справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасувати рішення відмовити.

Копію ухвали невідкладно надіслати сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя Т.В. Смішлива