Справа № 440/8631/24
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 р. Справа № 440/8631/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Норт, ЛТД", Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2024, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 11.12.24 по справі № 440/8631/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Норт, ЛТД"

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Норт, ЛТД» (далі - позивач, ТОВ «Фірма «Норт, ЛТД», Товариство) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі відповідач, ГУДПС), в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття вмотивованого рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку за наслідком подання Товариством заяви від 29.09.2022 за №29-09/2022 про неможливість виконання платником податків обов`язків;

- зобов`язати відповідача прийняти вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку за наслідком подання Товариством заяви від 29.09.2022 за №29-09/2022 про неможливість виконання платником податків обов`язків.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність ГУДПС щодо неприйняття вмотивованого рішення з приводу можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку за заявою ТОВ «Фірма «Норт, ЛТД» від 29.09.2022 за №29-09/2022.

Зобов`язано ГУДПС повторно розглянути заяву ТОВ «Фірма «Норт, ЛТД» від 29.09.2022 за №29-09/2022 та прийняти вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкових обов`язків відповідно до Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 №225, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.08.2022 за №967/38303 (далі Порядок №225).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС на користь ТОВ «Фірма «Норт, ЛТД» судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 3028 грн. та обґрунтовану частину витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги, у сумі 1500 грн.

Повернуто ТОВ «Фірма «Норт, ЛТД» за рахунок коштів Державного бюджету України частину судового збору у сумі 3028 грн., як надміру сплачений відповідно до платіжної інструкції №49 від 12.07.2024.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив рішення в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 90 000 грн. та стягнути з відповідача 15 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що до суду було направлено три заяви про збільшення розміру витрат на правничу допомогу, виходячи з яких загальна вартість правничої допомоги становила 90 000 грн. Натомість, з незрозумілих підстав, Полтавський окружний адміністративний суд дослідив лише дві заяви про збільшення розміру судових витрат (від 31.07.2024 та від 14.08.2024) та вказав, що сума правничої допомоги, яку просить стягнути позивач становить 73 000 грн. Отже, на думку апелянта, суд першої інстанції взагалі не дослідив докази, додані позивачем до вказаної заяви - акт прийому-передачі робіт (надання послуг) від 26.08.2024.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції на докази, які останнім надано до матеріалів справи та які, на його думку, належним чином підтверджують понесення позивачем витрат на правничу допомогу, а саме: договори про надання правничої допомоги від 15.06.2023 за № 15-06/23 та від 05.07.2024 за № 05-07/24; акт прийому-передачі робіт (надання послуг) від 21.05.2024 на суму 4000 грн.; акт прийому-передачі робіт (надання послуг) від 12.07.2024 на суму 45000 грн.; акту прийому-передачі робіт (надання послуг) від 29.07.2024 на суму 13000 грн.; акту прийому-передачі робіт (надання послуг) від 14.08.2024 на суму 11000 грн.; акту прийому-передачі робіт (надання послуг) від 26.08.2024 на суму 17000 грн.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В обґрунтування зазначив, що ознайомившись із апеляційною скаргою ТОВ «Фірма «Норт, ЛТД», вивчивши наведені в ній доводи, вважає її необґрунтованою, не підтвердженою належними доказами.

Звернув увагу, що вказана справа не характеризується наявністю виключної правової проблеми, не стосується встановлення значного обсягу фактичних обставин справи, що потребувало б подання великої кількості письмових доказів та вжиття дій щодо їх збирання.

Позивач у додаткових поясненнях заперечував щодо доводів відповідача, адже такі твердження, на його думку, не ґрунтуються на положеннях Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) і не можуть бути прийняті до уваги під час апеляційного перегляду справи.

Крім того, відповідач не погодившись із рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, вважаючи його необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, просив рішення скасувати в частині задоволених вимог та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фірма «Норт, ЛТД» в повному обсязі.

В обґрунтування зазначив, що лист поданий до ГУ ДПС не відповідав вимогам Порядку №225, встановленим до заяви та не міг бути розглянутий контролюючим органом у розумінні Порядку №225, оскільки не містив обґрунтувань підстав для підтвердження неможливості виконання платником податків податкових обов`язків.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу податкового органу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В обґрунтування зазначив, що лист, на який посилається відповідач в апеляційній скарзі (лист від 17.10.2022 № 19420/6/16-31-04-02-03), як на факт виконання вимог Порядку, не може вважатись належним виконанням вимог Порядку, оскільки ні за формою, ні за змістом не є попереднім рішенням, форма якого визначена Додатком до Порядку. У той же час, означений лист від 17.10.2022 № 19420/6/16-31-04-02- 03 відповідачем у жодний спосіб не направлено позивачу.

Відповідно до положень ч.1 ст. 308 , п.3 ч.1 ст. 311 КАС України розгляд справи проведено в порядку письмового провадження за наявними у ній доказами та в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які сторони посилаються в апеляційних скаргах, прийшла до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

ТОВ "Фірма "Норт, ЛТД" () зареєстроване як юридична особа 19.11.1996 за місцем знаходження: 73000, Херсонська область, м. Херсон, вул. 49-ої Гвардійської Херсонської дивізії, 22-А, про що в Реєстрі 26.08.2004 вчинено запис за №0000329 (а.с. 118-119). Основним видом зареєстрованої економічної діяльності позивача є: 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Директор ТОВ "Фірма "Норт, ЛТД" - ОСОБА_1 . Позивач перебував на податковому обліку в ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Херсонська ДПІ (Херсонський район).

З початком повномасштабного вторгнення РФ на територію України (24.02.2022) директор ТОВ "Фірма "Норт, ЛТД" перебувала за межами м. Херсона, а саме - у смт Ворохта Надвірнянського району Івано-Франківської області, що підтверджується копією тимчасового посвідчення №143 від 15.03.2022, виданого особі, постраждалій від воєнної агресії на території України (а.с. 36).

29.09.2022 директор Товариства Ейсмонт Н.С. направила через особистий кабінет сервісу "Електронний кабінет ДПС України" заяву за №29-09/2022 від 29.09.2022 (а.с. 178-184), адресовану ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, в якій просила прийняти рішення щодо неможливості своєчасного виконання ТОВ "Фірма "Норт, ЛТД" свого податкового обов`язку.

У цій заяві ОСОБА_1 пояснювала, що місцезнаходженням (податковою адресою) ТОВ "Фірма "Норт, ЛТД" є вул. 49-ої Гвардійської Херсонської дивізії, 22а, м. Херсон. За цією ж адресою знаходиться офісне приміщення Товариства, в якому розміщені первинні бухгалтерські та податкові документи, комп`ютерна техніка із встановленим програмним забезпеченням (у тому числі "Медок", "ІС-Бухгалтерія" та інші). Станом на дату подання цієї заяви Херсонська область входить до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23.07.2022, який затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 27.07.2022 №169): VII. Херсонська область, 5. Херсонський район: 8) Херсонська міська територіальна громада. За таких обставин, у зв`язку з проведенням у Херсонській області воєнних (бойових) дій, зважаючи на те, що Херсонська область з 24.02.2022 перебуває у тимчасовій окупації, у відповідної уповноваженої особи Товариства (директора, який є єдиним працівником) відсутня можливість здійснювати господарську діяльність за місцезнаходженням Товариства, а також відсутній доступ до первинних бухгалтерських, податкових документів та комп`ютерного обладнання. Разом з тим ОСОБА_1 станом на дату початку військової агресії РФ проти України (24.02.2022) перебувала за межами м. Херсона, а саме - у смт. Ворохта Надвірнянського району Івано-Франківської області, що підтверджується копією тимчасового посвідчення № 143 від 15.03.2022, виданого особі, постраждалій від воєнної агресії на території України, а з 07.04.2022 - вибула за межі України, має статус тимчасового захисту в Республіці Болгарія, що підтверджується реєстраційною картою №825039133 від 07.04.2022. Зважаючи на ці обставини у директора Товариства ОСОБА_1 відсутній доступ до комп`ютера, первинних документів, печатки та ключів ЕЦП на захищених носіях ("токенах"). Отже, ТОВ "Фірма "Норт, ЛТД", як юридична особа платник податків (у тому числі і як податковий агент), не має можливості виконувати власні податкові обов`язки, передбачені Податковим кодексом України, а саме - починаючи зі звітного періоду (лютий 2022 року) і до моменту деокупації м. Херсона або припинення дії воєнного стану на території України, введеного на підставі Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022. Відповідно й Товариство не має можливості здійснювати складання та реєстрацію податкових накладних, подавати податкову звітність з ПДВ, вчасно сплачувати податки за період з лютого 2022 року, подавати об`єднану звітність податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за періоди, починаючи з першого кварталу 2022 року. За таких обставин виникла необхідність звернутися з відповідною заявою про неможливість виконання податкових обов`язків.

17.10.2022 листом №19420/16-31-04-02-03 "Про надання інформації" (а.с. 185-186) ГУДПС у Полтавській області за результатами розгляду заяви ТОВ "Фірма "Норт, ЛТД" з урахуванням вимог наказу Міністерства фінансів України від 29.07.2022 №225, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 25.08.2022 за №967/38303, (надалі - Порядок №225) встановлено, що заява не відповідає вимогам Порядку №225, оскільки не містить чіткого та стислого обґрунтування підстав для підтвердження неможливості виконання платником податків податкових обов`язків з посиланням на документальне підтвердження викладених фактів, а також не надано вичерпного переліку документів (копій документів), інформацій, які передбачені Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків юридичної особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента.

У разі відновлення можливості виконувати свої податкові обов`язки ТОВ "Фірма "Норт, ЛТД" може скористатися правом подати заяву з вичерпним переліком документів (копій документів), інформацій, які передбачені Порядком №225, що підтверджують неможливість платника податків юридичної особи своєчасно виконати свій податковий обов`язок, не пізніше 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платника податків.

Як зазначив у відзиві представник відповідача, означений лист було направлено Товариству до Електронного кабінету 17.10.2022 о 13:32 год.

У свою чергу позивач наголошує на тому, що такого листа Товариство не отримувало. З метою отримання інформації з приводу заяви від 29.09.2022 директор Товариства, перебуваючи в Республіці Болгарія направила до ДПС заяву про надання інформації від 14.03.2023 №11-03/2023 (а.с. 41-44), проте відповіді не отримала.

20.05.2024 адвокат Горбунова К.О. направила адвокатський запит №20-05/2024 до ГУДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (а.с. 46-47), в якому просила повідомити інформацію та надати належним чином завірені копії щодо дати отримання контролюючим органом заяви ТОВ "Фірма "Норт, ЛТД" про неможливість виконання платником податків обов`язків від 29.09.2022 за №29-09/2022, копію витягу з журналу вхідної кореспонденції або іншого документу, який фіксує факт надходження документів, з датою та номером реєстрації заяви ТОВ "Фірма "Норт, ЛТД" про неможливість виконання платником податків обов`язків від 29.09.2022 за №29-09/2022, повідомити про результати розгляду заяви ТОВ "Фірма "Норт, ЛТД" про неможливість виконання платником податків обов`язків за №29-09/2022 від 29.09.2022, направити усі рішення контролюючого органу, прийняті за наслідками розгляду заяви ТОВ "Фірма "Норт, ЛТД" про неможливість виконання платником податків обов`язків за №29-09/2022 від 29.09.2022.

28.05.2024 листом №2994/6/21-22-04-02-08 у відповідь на запит представник ГУДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі повідомив, що звернення направлено для розгляду до ГУДПС у Полтавській області у зв`язку з відсутністю функціональних повноважень з адміністрування податку на додану вартість, ПДФО та ЄСВ у ГУДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі відповідно до наказу ДПС №173 від 28.03.2022 (а.с. 48).

20.05.2024 адвокат Горбунова К.О. звернулася з аналогічними адвокатськими запитами вже за №20-05/2024-1 та №20-05/2024-2 до ГУДПС у Полтавській області та ДПС відповідно (а.с. 53-54, 49-50).

29.05.2024 листом №17474/6/16-31-04-03-06 ГУДПС у Полтавській області адвоката Горбунову К.О. поінформовано про те, що на заяву про неможливість виконання платником податків обов`язків від 29.09.2022 №29-09/2022 було надано відповідь листом від 17.10.2022 №19420/6/16-31-04-02-03. Зазначено, що у листі ГУДПС у Полтавській області від 17.10.2022 №19420/6/16-31-04-02-03 було зазначено, що за результатами розгляду заяви, з урахуванням вимог наказу Міністерства фінансів України від 29.07.2022 р. № 225 встановлено, що заява не відповідає вимогам Порядку №225... За результатами розгляду заяви ТОВ "Фірма "Норт, ЛТД" () від 29.09.2022 №29-09/2022 (вхідний ГУ ДПС у Полтавській області № 29551/6/16-31 від 29.09.2022) рішення/попереднє рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання ТОВ "Фірма "Норт, ЛТД" () свого податкового обов`язку ГУ ДПС у Полтавській області не приймалося. (а.с. 55)

Вважаючи бездіяльність податкового органу, яка полягає у неприйнятті вмотивованого рішення з приводу можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку за наслідком подання заяви від 29.09.2022 за №29-09/2022, протиправною позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що доказів прийняття вмотивованого рішення/попереднього рішення за формою, встановленою Порядком №225, щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання позивачем свого податкового обов`язку, відповідачем, на якого згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не надано.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 67 Конституції України закріплено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

За визначенням, наведеним у підпункті 15.1 статті 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

В силу обов`язків, закріплених у статті 16 ПК України, платник податків, зокрема, зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання; подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Надалі, Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, а Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 18 квітня 2022 року № 259, затвердженого Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, тобто до 25 травня 2022 року. В подальшому, Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, та в подальшому продовжено.

Отже, з 24.02.2022 та по теперішній час на території України триває воєнний стан.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2022 року № 457 "Про підтримку окремих категорій населення, яке постраждало у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України" наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 (зі змінами) затверджено Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Згідно з підпунктом 8 пункту 5 розділу VIIІ зазначеного Переліку, Херсонська міська територіальна громада входила до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 вересня 2022 року.

Законом України від 12.05.2022 № 2260-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" (далі - Закон № 2260-IX), який набрав чинності 27.05.2022, внесено зміни до п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, установлено особливості для справляння податків і зборів.

Пунктом 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року за № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року за № 2102-ІХ, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Зокрема, згідно з підпунктом 69.1. (Норми підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX застосовуються починаючи з 27 травня 2022 року) у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 і 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Підпунктом 69.1. передбачено, що порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 за № 225, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.08.2022 за № 967/38303 "Про затвердження Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, та переліків документів на підтвердження» відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України на період до припинення або скасування воєнного стану на території України затверджено:

- Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (далі - Порядок №225);

- Перелік документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, зокрема щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента;

- Перелік документів, що підтверджують неможливість платника податків - фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента.

Вище зазначений Наказ набрав чинності 06.09.2022.

Згідно з пунктом 1 розділу II Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу Україно підставами неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) є:

1) втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;

2) неможливість використати чи вивезти документи, комп`ютерне та інше обладнання внаслідок ведення бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;

3) використання чи вивезення документів, комп`ютерного або іншого обладнання, пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я посадової особи платника податків або неможливе у зв`язку з встановленням уповноваженими органами державної влади відповідно до закону в умовах воєнного стану заборон та/або обмежень;

4) можливість витоку інформації щодо обсягів та місць зберігання пального або спирту етилового та їх знищення надалі внаслідок складання та реєстрації акцизних накладних, та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо (виключно в частині виконання визначених цим абзацом обов`язків);

5) відсутність у платника податків інших посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, збори, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову та фінансову звітність, відсутність можливості у власника призначити таких посадових осіб за умови відсутності у такого платника податків об`єктів оподаткування, або показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу, може бути пов`язана з такими обставинами:

посадова особа є одночасно одним із власників юридичної особи за умови, що відсутність такого співвласника (акціонера, учасника, засновника) унеможливлює прийняття рішення про призначення на постійній або тимчасовій основі іншої посадової особи;

юридична особа заснована на власності окремої фізичної особи, яка одночасно є єдиною посадовою особою такої юридичної особи.

6) перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження/знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями Російської Федерації;

7) інші обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), підтверджені документально.

Згідно з пунктом 3 розділу II Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, до платників податків, які на дату набрання чинності цим Порядком (а саме: на 06.09.2022) мають можливість подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів), інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків, застосовуються такі правила.

У разі неможливості виконання платником податків - юридичною особою податкового обов`язку, платник податків подає не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність такої можливості разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, які передбачені Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року за № 225, до контролюючого органу в порядку, передбаченому пунктом 8 цього розділу (пункт 8 передбачає, що платники податків подають до контролюючого органу заяву та документи в електронній формі шляхом надсилання через Електронний кабінет або у паперовій формі шляхом подання до контролюючого органу за місцем податкової адреси або будь-якого сервісного центру контролюючого органу, або надсилання поштою з повідомленням про вручення).

Пунктом 3 розділу II вищевказаного Порядку №225 також установлено, що заява має містити: повне найменування платника податків згідно з реєстраційними документами або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) платника податків; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); податкову адресу платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається заява; дату подання заяви; чітке та стисле обґрунтування підстав для підтвердження неможливості виконання платником податків податкових обов`язків з посиланням на документальне підтвердження викладених фактів; вичерпний перелік додатків із зазначенням кількості сторінок кожного документа, їх повної назви та реквізитів (дата, номер, найменування органу, що видав документ); які саме податкові обов`язки не мав/не має можливості виконати платник податків; інформацію про податкові періоди, за які неможливо виконувати податкові обов`язки, або інформацію щодо обставин, пов`язаних з проведенням воєнних (бойових) дій, терористичними актами, диверсіями або іншими, обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), спричиненими військовою агресією Російської Федерації, тимчасовою окупацією збройними формуваннями Російської Федерації; підписи платника податку - фізичної особи або посадових осіб платника податку, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Згідно з пунктом 4 розділу II Порядку №225 підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, до платників податків, у яких після дати набрання чинності цим Порядком з`явилася можливість подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів, інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків), застосовуються такі правила.

У разі відсутності у платника податків можливості подати таку заяву та відповідні документи (копії документів), інформацію у строки, визначені пунктом 3 цього розділу, платник податків подає заяву та відповідні документи (копії документів), інформацію одночасно з набуттям можливості виконання одного із податкових обов`язків (реєстрації податкової накладної, подання звітності, сплати невиконаного податкового зобов`язання тощо) таким платником податку, передбачених Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючий орган, але не пізніше 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платника податків.

Разом з цим пунктом 7 розділу II вищевказаного Порядку встановлено, що платники податків, які не подали, у строки, встановлені пунктами 3 та 4 цього розділу, заяви у довільній формі та відповідних документів (копії документів), що підтверджують неможливість виконання податкового обов`язку, передбаченого Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи або щодо яких контролюючий орган прийняв вмотивоване рішення щодо можливості своєчасного виконання таким платником податків свого податкового обов`язку, вважаються такими, що мають можливість своєчасно виконати податкові обов`язки у терміни, визначені Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з пунктом 1 розділу III вищевказаного Порядку заява платника податків у довільній формі та відповідні документи (копії документів) розглядаються контролюючим органом протягом 20 календарних днів з дня, наступного за днем їх отримання, з можливістю продовження терміну розгляду з урахуванням строку, передбаченого для направлення попереднього рішення. Платники податків надають документ чи кілька документів (копію документа чи документів), інформацію, що можуть бути використані для підтвердження неможливості виконання ними своїх податкових обов`язків.

У разі недостатності документів (копій документів), що підтверджують неможливість виконання у платника податків податкових обов`язків, контролюючий орган направляє попереднє рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку (далі - Попереднє рішення) за формою, що додається, з пропозицією щодо надання платником податку конкретних додаткових документів (копій документів) на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання платниками податків податкових обов`язків.

Попереднє рішення має бути направлене платнику податків не пізніше 20 календарних днів з дня, наступного за днем отримання контролюючим органом заяви та відповідних документів (копії документів), інформації у порядку передбаченому пунктом 3 цього розділу.

Платник податку може подати до контролюючого органу додаткові документи (копії документів) обґрунтування/пояснення на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання платниками податків податкових обов`язків протягом 10 календарних днів з дня, наступного за днем отримання попереднього рішення.

Додаткові документи (копії документів), обґрунтування/пояснення розглядаються контролюючим органом протягом 20 календарних днів з дня, наступного за днем їх отримання.

Якщо платник податку не надав додаткових документів (копій документів), обґрунтувань/пояснень на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання податкових обов`язків, керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення на підставі попередньо поданої платником податків заяви, документів (копій документів) та інформації, що можуть бути використані для підтвердження можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податку своїх податкових обов`язків.

Контролюючий орган у разі потреби може звертатися до компетентних органів щодо додаткового підтвердження обставин, викладених у заяві платника податків та відповідних документах.

Обов`язок доведення щодо можливості чи неможливості платником податків своєчасно виконати свій податковий обов`язок покладається на контролюючий орган. Контролюючий орган встановлює причинно-наслідковий зв`язок між обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), що сталися в результаті збройної агресії Російської Федерації, безпосереднім впливом таких обставин саме на такого платника та можливістю виконання ним податкового обов`язку станом на дату, на яку припадає граничний термін виконання такого обов`язку, та керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку (далі - Рішення) за формою, що додається.

Попереднє рішення та рішення, надіслане контролюючим органом до Електронного кабінету, вважається врученим платнику податків, якщо воно сформовано з дотриманням вимог, встановлених розділом II Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 29.09.2022 через Електронний кабінет ДПС звернувся до ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі із заявою про неможливість виконання платником податків обов`язків за №29-09/2022. Заяву було перенаправлено до ГУДПС у Полтавській області, яка отримана останнім 29.09.2022 за вх. №29551/6/16-31 (а.с. 178-180).

За наслідками розгляду заяви листом ГУ ДПС у Полтавській області від 17.10.2022 №19420/6/16-31-04-02-03 "Про надання інформації", адресованим ТОВ "Фірма "Норт, ЛТД", було повідомлено про те, що заява не відповідає вимогам Порядку, оскільки не містить чіткого та стислого обґрунтування підстав для підтвердження неможливості виконання платником податків податкових обов`язків з посиланням на документальне підтвердження викладених фактів, а також не надано вичерпного переліку документів (копій документів), інформацій, які передбачені Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента.

Доказів направлення відповідачем позивачу листа від 17.10.2022 №19420/6/16-31-04-02-03 матеріали справи не містять.

Наданий відповідачем скріншот ІКС "Управління документами" про направлення вище зазначеного листа від 17.10.2022 о 13:32 год на адресу позивача, судом першої інстанції вірно не взято до уваги, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, оскільки даний скріншот не відображає інформацію щодо отримання платником податків листа ГУДПС у Полтавській області від 17.10.2022, так як розділи реєстраційно-моніторингової картки вихідного документу, "відправлено", "отримано", "квитанція" є незаповненими.

Також відповідачем не надано, а судом не встановлено прийняття вмотивованого рішення/попереднього рішення за формою, встановленою Порядком №225, щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання позивачем свого податкового обов`язку.

Судова колегія звертає увагу, що не прийняття відповідачем попереднього рішення з пропозицією подати додаткові документи, поставило платника податків у стан правової невизначеності, що позбавило останнього можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про можливість своєчасного виконання платником податків своїх податкових зобов`язань.

Також, колегією суддів взято до уваги, що у спірних відносинах контролюючий орган у разі потреби відповідно до вимог Порядку № 225 мав можливість звернутися до компетентних органів щодо додаткового підтвердження обставин, викладених у заяві платника податків та відповідних документах, однак, цього зроблено не було.

Іншої процесуальної можливості, передбаченої Порядком № 225 надати необхідні документи до контролюючого органу для розгляду питання щодо можливості чи неможливості виконання податкових обов`язків позивач не мав.

Отже, бездіяльність ГУ ДПС у Полтавській області, яка полягає у неприйнятті рішення за заявою позивача та не винесенні рішення щодо неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку, є протиправною.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності ознак протиправної бездіяльності відповідача, яка виявилася у неприйнятті вмотивованого рішення з приводу можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку за наслідком подання Товариством заяви від 29.09.2022 за №29-09/2022.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Колегія суддів наголошує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Така правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 08.11.2019 по справі № 227/3208/16-а.

Як встановлено під час судового розгляду відповідачем не було прийнято попереднє рішення із запитом додаткових документів, якщо виникла така необхідність у податкового органу, та взагалі не було направлено позивачу будь-якого рішення податкового органу щодо можливості або не можливості своєчасно виконувати ним свої податкові обов`язки.

На підставі викладеного, колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту прав та інтересів позивача є зобов`язання ГУ ДПС у Полтавській області розглянути заяву ТОВ "Фірма "Норт, ЛТД" від 29.09.2022 за №29-09/2022 та прийняти вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкових обов`язків відповідно до Порядку №225.

Доводи податкового органу, що лист поданий Товариством до ГУ ДПС у Полтавській області не міг бути розглянутий в розумінні Порядку №225, оскільки не містив обґрунтувань підстав для підтвердження неможливості виконання платником податків податкових обов`язків, колегія суддів вважає необґрунтованими з урахуванням вище зазначеного.

За змістом Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 за № 225, головною умовою застосування підстав (критеріїв), за якими платник податків став таким, що не може виконувати свій податковий обов`язок, є те, що вони виникли внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, які спричинені військовою агресією Російської Федерації.

Водночас таку підставу як: "перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження/знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями Російської Федерації" зазначено в окремому підпункті "6" пункту 1 розділу II Порядку, який передбачає перелік підстав неможливості виконання податкових обов`язків.

Отже, ця підстава (критерій) є самостійною й достатньою підставою для визнання платника податків таким, що не мав можливості виконувати податковий обов`язок.

Таким чином документом, що підтверджує наявність у платника податків такої підстави (критерію) є документ, що підтверджує факт бойових дій або оточення, або окупації території, де перебуває такий платник податків (податкова адреса та/або фактичне знаходження/знаходження виробничих потужностей тощо). Таким документом на момент звернення позивача до відповідача із повідомленням про неможливість виконання свої податкових обов`язків є Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 за № 75, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.04.2022 за № 453/37789, до якого Херсонська міська територіальна громада (податкова адреса та фактичне місцезнаходження/знаходження позивача) відноситься з 24.02.2022.

Зміст Порядків, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 за № 225 (цитата абз. 2 пункту 1 Розділу III Порядку: «Платники податків надають документ чи кілька документів (копію документа чи документів), інформацію, що можуть бути використані для підтвердження неможливості виконання ними своїх податкових обов`язків»), свідчить про те, що на підтвердження певної підстави для визнання платника податків таким, що не мав можливості виконувати податковий обов`язок, необхідно надати до податкового органу інформацію, один документ або кілька документів, який/які стосуються та підтверджують саме цю підставу, а не всі разом документи, які передбачені у Переліку Міністерства фінансів України.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 , місцезнаходженням (податковою адресою) ТОВ "Фірма "Норт, ЛТД" є вул. 49-ої Гвардійської Херсонської дивізії, 22а, м. Херсон. За цією ж адресою знаходиться офісне приміщення Товариства, в якому розміщені первинні бухгалтерські та податкові документи, комп`ютерна техніка із встановленим програмним забезпеченням (у тому числі "Медок", "ІС-Бухгалтерія" та інші), відтак, зважаючи на те, що Херсонська область з 24.02.2022 перебуває у тимчасовій окупації, у відповідної уповноваженої особи Товариства (директора, який є єдиним працівником) відсутня можливість здійснювати господарську діяльність за місцезнаходженням Товариства, а також відсутній доступ до первинних бухгалтерських, податкових документів та комп`ютерного обладнання. Разом з тим ОСОБА_1 станом на дату початку військової агресії РФ проти України (24.02.2022) перебувала за межами м. Херсона, а саме - у смт. Ворохта Надвірнянського району Івано-Франківської області, що підтверджується копією тимчасового посвідчення № 143 від 15.03.2022, виданого особі, постраждалій від воєнної агресії на території України, а з 07.04.2022 - вибула за межі України, має статус тимчасового захисту в Республіці Болгарія, що підтверджується реєстраційною картою №825039133 від 07.04.2022. Зважаючи на ці обставини у директора Товариства Ейсмонт Н.С. відсутній доступ до комп`ютера, первинних документів, печатки та ключів ЕЦП на захищених носіях ("токенах").

Отже, колегія суддів зазначає, що 29.09.2022 позивач звернувся до податкових органів з листом вих. №29-09/2022, складеним у довільній формі, який містив повідомлення про відсутність можливості у позивача своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, реєстрації податкових накладних та обґрунтування підстав для підтвердження неможливості виконання платником податків податкових обов`язків.

Отже, доводи відповідача щодо відсутності обґрунтування підстав для підтвердження неможливості виконання платником податків податкових обов`язків, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на викладене вище.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача в частині витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правничої допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI представництво є видом адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI до інших видів адвокатської діяльності, крім захисту та представництва, відносяться види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Види адвокатської діяльності визначені в статті 19 Закону № 5076-VI.

Положення ст. 30 Закону № 5076-VI передбачають, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За ч. 3 ст. 132 КАС України до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів ч.ч. 1-5 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Із вищезазначеного вбачається, що при вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд перевіряє їх на предмет відповідності таким критеріям, як дійсність, обґрунтованість, розумність та співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Положення статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, згідно з пунктом 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пунктом 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пунктом 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Також, положеннями пункту 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) передбачено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, ч. 7 ст. 139 КАС України, передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 27.01.2022 у справі № 813/2241/18.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження складу та розміру понесених витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції позивачем надані:

договір №15-06/23 від 15.06.2023 з Адвокатським об`єднанням "ЮС Еквітас" про надання правничої допомоги (а.с. 66-68);

акт прийому-передачі робіт (надання послуг) від 21.05.2024 за Договором про надання правничої допомоги від 15.06.23 за № 15-06/23 щодо виконання робіт зі складення та направлення адвокатських запитів до податкових органів на загальну суму 4000,00 грн (а.с. 69), платіжна інструкція №43 від 27.06.2024 на суму 4000,00 грн (а.с. 70),

договір №05-07/24 про надання правничої допомоги від 05.07.2024 з адвокатським об`єднанням "ЮС Еквітас" (а.с. 71-73),

акт прийому-передачі робіт (надання послуг) від 12.07.2024 за Договором про надання правничої допомоги від 05.07.2024 за № 05-07/24 про виконання робіт зі складення від імені ТОВ "Фірма "Норт, ЛТД" та подання до Полтавського окружного адміністративного суду: позовної заяви вартістю 25000,00 грн; клопотання про витребування доказів вартістю 5000,00 грн; заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду вартістю 5000,00 грн; представництво інтересів підприємства в суді вартістю 10000,00 грн, в загальній сумі 45000,00 грн (а.с. 78-80);

платіжна інструкція №44 від 12.07.2024 (а.с. 85);

акт прийому-передачі робіт (надання послуг) від 29.07.2024 за Договором про надання правничої допомоги від 05.07.2024 за № 05-07/24 про виконані роботи щодо складення від імені Товариства: клопотання про перехід до розгляду справи у порядку загального позовного провадження вартістю 3000,00 грн; заяви про поновлення строку на звернення до суду вартістю 2000,00 грн, клопотання про розгляд клопотання про витребування доказів вартістю 4000,00 грн, заяви про збільшення розміру судових витрат вартістю 4000,00 грн, всього на суму 13 000,00 грн (а.с. 144-145),

платіжна інструкція №50 від 30.07.2024 на суму 13 000,00 грн (а.с. 143);

акт прийому-передачі робіт (надання послуг) від 14.08.2024 за Договором про надання правничої допомоги від 05.07.2024 за № 05-07/24 щодо виконання робіт зі складення від імені Товариства: пояснень по справі вартістю 2000,00 грн, відповіді на відзив вартістю 8000,00 грн, заяви про збільшення розміру судових витрат вартістю 1000,00 грн, на загальну суму 11000,00 грн (а.с. 225-226);

акт прийому-передачі робіт (надання послуг) від 26.08.2024 за Договором про надання правничої допомоги від 05.07.2024 за № 05-07/24 щодо виконання робіт зі складення від імені Товариства: пояснення по справі вартістю 16000,00 грн, заяви про збільшення розміру судових витрат вартістю 1000,00 грн, на загальну суму 17000,00 грн (а.с. 253-254, том 1).

Дослідивши заяви позивача та додані до них документи, з урахуванням критеріїв дійсності, обґрунтованості, розумності та співмірності відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Зменшуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу до 1500,00 грн суд першої інстанції виходив з того, що справу було призначено до розгляду в порядку письмового провадження без виклику учасників, справа не характеризується наявністю виключної правової проблеми, не стосується встановлення значного обсягу фактичних обставин справи, що потребувало б подання великої кількості письмових доказів та вжиття дій щодо їх збирання.

Із зазначеного вбачається, що зменшуючи розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача, суд першої інстанції не навів мотивованого обґрунтування такого зменшення з посиланням на наявні в матеріалах справи докази.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача про неповне дослідження доказів, які містяться в матеріалах справи, адже як вбачається зі змісту рішення суд першої інстанції не надав оцінки заяві позивача про збільшення розміру судових витрат від 26.08.2024, до якої було долучено акт прийому-передачі робіт (надання послуг) від 26.08.2024 за Договором про надання правничої допомоги від 05.07.2024 за № 05-07/24 щодо виконання робіт зі складення від імені Товариства: пояснення по справі вартістю 16000,00 грн, заяви про збільшення розміру судових витрат вартістю 1000,00 грн, на загальну суму 17000,00 грн.

Водночас, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, колегія суддів враховує критерії дійсності, обґрунтованості, розумності та співмірності відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін, а також практику Верховного Суду з аналогічних питань.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

При цьому для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 5 ст. 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Проаналізувавши надані позивачем докази понесення витрат на професійну правничу допомогу. з урахування визначених процесуальних законом критеріїв. колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Щодо акту прийому-передачі робіт (надання послуг) від 21.05.2024 за Договором про надання правничої допомоги від 15.06.23 за № 15-06/23, в якому йдеться про виконання робіт зі складення та направлення адвокатських запитів до податкових органів на загальну суму 4000,00 грн, колегія суддів зазначає, що сам апелянт вказує, що вказані адвокатські запити були подані для отримання доказів, які були б в подальшому подані до суду. З огляду на зазначене, можна дійти висновку, що подання таких адвокатських запитів охоплюється наданням послуги з підготовки та подання позовної заяви до суду, що свідчить про відсутність підстав для їх окремого врахування.

Щодо акту прийому-передачі робіт (надання послуг) від 12.07.2024 за Договором про надання правничої допомоги від 05.07.2024 за № 05-07/24, в якому йдеться про виконання робіт зі складення від імені ТОВ "Фірма "Норт, ЛТД" та подання до Полтавського окружного адміністративного суду: позовної заяви вартістю 25 000,00 грн; клопотання про витребування доказів вартістю 5 000,00 грн; заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду вартістю 5 000,00 грн; представництво інтересів підприємства в суді вартістю 10 000,00 грн, в загальній сумі 45 000,00 грн, колегія суддів звертає увагу на таке.

Розгляд справи здійснювався судом першої інстанції в порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи, тобто без проведення судових засідань, отже послуга представництва інтересів підприємства в суді не надавалася, а отже і гонорар за таке представництво не підлягає стягненню.

Відповідно до акту на підготовку позовної заяви було витрачено 12,5 год. При цьому сама позовна заява складається з 13 аркушів, з яких переважна більшість містить фактично лише цитування раніше підготовлених та поданих документів: заяви про неможливість виконання платником податків обов`язків від 29.09.2022 № 29-09/2022, заяви про надання інформації від 14.03.2023 № 11-03/2023, адвокатського запиту від 20.05.2024 № 20-05/2024, адвокатського запиту від 20.05.2024 № 20-05/2024-2, та цитування норм чинного законодавства. З огляду на зазначене, можна зробити висновок, що час підготовки такої позовної заяви (12,5 год), а отже і її вартість (25000,00 грн) є явно завищеними.

Щодо клопотання про витребування доказів, то з нього вбачається, що воно фактично копіює частину змісту позовної заяви, а отже його підготовка зайняла значно менше часу, ніж заявлені 2,5 год.

Щодо акту прийому-передачі робіт (надання послуг) від 29.07.2024 за Договором про надання правничої допомоги від 05.07.2024 за № 05-07/24 про виконані роботи щодо складення від імені Товариства: клопотання про перехід до розгляду справи у порядку загального позовного провадження вартістю 3 000,00 грн; клопотання про розгляд заяви про поновлення строку на звернення до суду вартістю 2 000,00 грн, клопотання про розгляд клопотання про витребування доказів вартістю 4 000,00 грн, заяви про збільшення розміру судових витрат вартістю 4 000,00 грн, всього на суму 13 000,00 грн, колегія суддів зазначає таке.

Клопотання про перехід до розгляду справи у порядку загального позовного провадження складається з трьох аркушів, переважна більшість яких це цитування норм КАС України, тобто на його підготовку була витрачено значно менше часу, ніж вказані в акті 1,5 години.

Щодо клопотань про розгляд заяви про поновлення строку на звернення до суду та про розгляд клопотання про витребування доказів, колегія суддів зазначає, що ухвала про відкриття провадження у справі свідчить про те, що позовна заява була подана з дотриманням строків, встановлених КАС України, а отже як подання заяви про поновлення строку звернення до суду, так і подання клопотання про розгляд цієї заяви не мали процесуального сенсу, що свідчить про відсутність підстав для стягнення витрат за їх підготовку та подачу.

Що стосується заяви про збільшення розміру судових витрат від 31.07.2024, то вона лише містить інформацію про надані послуги та дублює інформацію з акту від 29.07.2024, а отже час її підготовки (2 год), а отже і вартість (4000,00 грн) є явно завищеними.

Щодо акту прийому-передачі робіт (надання послуг) від 14.08.2024 за Договором про надання правничої допомоги від 05.07.2024 за № 05-07/24 про виконання робіт зі складення від імені Товариства: пояснень від 11.08.2024 по справі вартістю 2000,00 грн, відповіді на відзив від 13.08.2024 вартістю 8000,00 грн, заяви про збільшення розміру судових витрат вартістю 1000,00 грн, на загальну суму 11000,00 грн (а.с. 225-226), колегія суддів зазначає таке.

Заява про збільшення розміру судових витрат від 14.08.2024 за змістом дублює раніше подану заяву про збільшення розміру судових витрат від 31.07.2024 і включає цитування інформації з акту від 14.08.2024, тобто вартість підготовки та подання такої заяви (1000,00 грн) є явно завищеною.

Що стосується пояснень від 11.08.2024, то вони за змістом дублюють раніше подане позивачем клопотання від 26.07.2024 про розгляд клопотання про витребування доказів. Крім того, викладені в цих поясненнях доводи, за наявності процесуальної необхідності, можна було включити до поданої відповіді на відзив від 14.08.2024. З огляду на зазначене, на думку колегії суддів, витрати за подання цих пояснень стягненню не підлягають.

Подана 13.08.2024 відповідь на відзив має обсяг 4 аркуші, при цьому її зміст частково дублює позовну заяву, а отже час її підготовки (4 год) та вартість (8000,00 грн) є явно завищеними.

Що стосується акту прийому-передачі робіт (надання послуг) від 26.08.2024 за Договором про надання правничої допомоги від 05.07.2024 за № 05-07/24 про виконання робіт зі складення від імені Товариства: пояснень від 26.08.2024 по справі вартістю 16 000,00 грн, заяви про збільшення розміру судових витрат вартістю 1000,00 грн, на загальну суму 17 000,00 грн, колегія суддів зазначає, що заява про збільшення позовних вимог від 26.08.2024 дублює раніше подану заяву про збільшення розміру судових витрат від 14.08.2024 і включає цитування інформації з акту від 26.08.2024 , тобто вартість підготовки та подання такої заяви (1000,00 грн) явно завищена.

Подані позивачем пояснення від 26.08.2024 дублюють в певних частинах раніше підготовлені позивачем процесуальні документи, зокрема, пояснення від 11.08.2024, клопотання від 25.07.2024 про розгляд заяви про поновлення строку на звернення до суду, тобто час їх підготовки (8 год) та вартість (16000,00 грн) є явно завищеними.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що зазначена справа належить до справ незначної складності, її розгляд проводився в порядку письмового провадження, а також з урахуванням фактичного обсягу виконаної роботи, доводів відповідача щодо неспівмірності витрат, колегія суддів вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, які підлягають компенсації позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, у розмірі 6000,00 грн.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що витрати позивача на правничу допомогу, понесені останнім у зв`язку з переглядом справи у Другому апеляційному адміністративному суду, станом на дату подання апеляційної скарги складають 15 000,00грн., що підтверджується актом прийому-передачі робіт (надання послуг) від 16.12.2024 за договором про надання правничої допомоги від 05.07.2024 за № 05-07/24 (а.с. 21-22, том 2).

При поданні 22.01.2025 відзиву на апеляційну скаргу відповідача позивачем у цьому відзиві було зазначено, що сума судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, складає 20 000,00 грн, що підтверджується актом прийому-передачі робіт (надання послуг) від 22.01.2025 за договором про надання правничої допомоги від 05.07.2024 за № 05-07/24 (а.с. 130-131, том 2) та платіжною інструкцією про оплату правничої допомоги від 22.01.2025 за № 11 (а.с. 129, том 2).

Дослідивши подані позивачем документи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням критеріїв дійсності, обґрунтованості, розумності та співмірності відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін, колегія суддів зазначає таке.

Письмові пояснення від 20.01.2025 практично повністю копіюють подані позивачем в суді першої інстанції пояснення від 26.07.2024, а тому час їх підготовки (5 год) та вартість (10000,00 грн) є явно завищеними. Те ж саме стосується і відзиву на апеляційну скаргу від 22.01.2025, яка частково дублює зміст поданої позивачем позовної заяви.

Колегія суддів звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, яка викладена в додатковій постанові від 11.12.2019 у справі № 2040/6747/18, відповідно до якої надання правової допомоги з приводу вирішення навіть певної (усієї) сукупності процесуальних питань в апеляційному порядку не може бути об`єктивно оцінено у більшому розмірі, ніж надання первинної правничої допомоги, необхідної для звернення особи до суду з адміністративним позовом, оскільки первинна - більш складна, об`ємна і потребує повного аналізу обставин справи та нормативно-правової бази.

Отже, перевіривши обґрунтованість заявлених позивачем до відшкодування витрат у розрізі видів наданих адвокатом послуг, дослідивши й проаналізувавши поданий відповідачем відзив на апеляційну скаргу, проаналізувавши надані позивачем документи, фактичний обсяг та якість виконаної адвокатами роботи на стадії апеляційного перегляду справи, складність юридичних питань, які були предметом дослідження в суді, колегія суддів вважає заявлений представником позивача до відшкодування розмір правової допомоги частково необґрунтованим та, як наслідок, завищеним, а, відтак, таким, що підлягає зменшенню.

Розумно обґрунтованими, на думку колегії суддів, є витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, які підлягають компенсації позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, у розмірі 1500,00 грн.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 242, 243, 311, 315, 316, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головне управління ДПС у Полтавській області - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Норт, ЛТД" - задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року по справі № 440/8631/24 в частині витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги - скасувати.

В скасованій частині прийняти постанову, якою стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Норт, ЛТД" (73000, м. Херсон, вул. 49-ої Гвардійської Херсонської дивізії, 22-А, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області (36000, м. Полтава, вул. Європейська, 4, ) витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанцї у розмірі 6000 (шість тисяч) грн 00 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Норт, ЛТД" (73000, м. Херсон, вул. 49-ої Гвардійської Херсонської дивізії, 22-А, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області (36000, м. Полтава, вул. Європейська, 4, ) витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанцї у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін