Справа № 320/20387/24
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

17 червня 2025 року

м. Київ

справа №320/20387/24

адміністративне провадження №К/990/23421/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Чиркіна С.М. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2025 року

у справі №320/20387/24

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, в якому просив:

- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України - Департаменту охорони здоров`я щодо відмови у гарантованому безоплатному медичному обслуговуванні у закладах охорони здоров`я Міністерства внутрішніх справ України на підставі пункту 4 Розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Бюро економічної безпеки України» від 28 січня 2021 року №1150-ХІ (далі - Закон №1150-ХІ);

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України - Департамент охорони здоров`я надати на підставі пункту 4 Розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону №1150-ХІ гарантоване безоплатне медичне обслуговування у закладах охорони здоров`я Міністерства внутрішніх справ України.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2025 року, позов задоволено повністю.

Додатковою постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2025 року заяву про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково.

Ухвалено стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України (, місцезнаходження: 01024, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10).

У задоволенні іншої частини заяви про розподіл судових витрат відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат - Андрієнко Сергій Володимирович, 01 червня 2025 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, у випадку: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення статей 26, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI (далі - Закон №5076-VI), статей 6, 626, 627, 632, 903 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) порушив положення статей 132, 134, 139 КАС України та не врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 06 березня 2019 року у справі №922/1163/18, від 07 вересня 2020 року у справі №910/4201/19, від 19 листопада 2021 року у справі №910/4317/21.

Скаржник стверджує, що апеляційний суд, всупереч умовам договору про надання правничої допомоги, який передбачав фіксований розмір гонорару, необґрунтовано застосував до оцінки витрат критерії, характерні для погодинної оплати, а саме співмірність з обсягом виконаних робіт та витраченим часом. Це, на думку скаржника, суперечить положенням статті 30 Закону №5076-VI та статям 627, 632, 903 ЦК України.

Скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції безпідставно не врахував правові позиції Верховного Суду у справах №922/1163/18, №910/4201/19, №910/4317/21, які розмежовують принципи визначення розміру гонорару у фіксованій сумі та при погодинній оплаті.

Водночас скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції самостійно дійшов висновку про неспівмірність та завищеність заявлених позивачем витрат, в той час як за змістом частини сьомої статті 134 КАС України обов`язок доказування неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє про їх зменшення.

Таким чином, оскільки відповідач не надав належних доказів на підтвердження неспівмірності витрат, суд необґрунтовано зменшив розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає компенсації за рахунок суб`єкта владних повноважень.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить Верховний Суд скасувати частково абзаци перший та третій, і повністю абзац четвертий резолютивної частини додаткової постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2025 року та ухвалити нове рішення у відповідних частинах, виклавши його в наступній редакції:

«… Заяву представника позивача - адвоката Андрієнко Сергія Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі № 320/20387/24 - задовольнити повністю.

Ухвалити додаткову постанову у справі №320/20387/24 в частині питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України (, місцезнаходження: 01024, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10). …».

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, враховуючи доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття скарги до розгляду касаційним судом, а також положення статті 129 Конституції України, якою забезпечено право на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд додаткової постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2025 року, з метою з`ясування правильності застосування судом апеляційної інстанції положень статей 26, 27, 30 Закону №5076-VI, статей 6, 626, 627, 632, 903 ЦК України, перевірки дотримання положень статей 132, 134, 139 КАС України та перевірки необхідності врахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 06 березня 2019 року у справі №922/1163/18, від 07 вересня 2020 року у справі №910/4201/19, від 19 листопада 2021 року у справі №910/4317/21.

Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваного судового рішення у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Суд також звертає увагу на необхідності реєстрації учасників справи в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі (далі - ЄСІТС). Відповідно до частини шостої статті 18 КАС України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не визначено цим Кодексом.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З огляду на вищезазначене, враховуючи наявність особистого кабінету у Міністерства внутрішніх справ України, запровадження на всій території України воєнного стану, а також з метою процесуальної економії, Суд рекомендує ОСОБА_1. зареєструвати особистий кабінет у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд».

Інструкція користувача Електронного суду розміщується на веб-сторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за веб-адресою https://wiki.court.gov.ua.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2025 року у справі №320/20387/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

2. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

3. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

4. Роз`яснити учасникам справи, що у разі невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 145 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді С.М. Чиркін

В.М. Шарапа