Справа № 607/8303/25
Суддя: Ромазан В. В.
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2025 Справа №607/8303/25 Провадження №2-а/607/403/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Процишин Н.В.

представника позивача Сабатюк Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Сабатюк Н.П. в інтересах ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі, згідно якого просить визнати протиправною та скасувати постанову №541 від 14.04.2025 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено витягом даних застосунку «Резерв+». Позивач самостійно уточнив свої військово-облікові дані та користується своїм право на відстрочку на строк до 08.05.2025. 11.04.2025 стосовно позивача офіцером відділу військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 складено протокол №526 про адміністративне правопорушення щодо позивача, а в подальшому винесено спірну постанову у якій зазначено, що позивач не прибув по повістці №2910329 для уточнення військово-облікових даних з датою прибуття на 24.03.2025 на 09.00 год., що згенеровано в системі АІТС «Оберіг» та яку було надіслано через «Укрпошта». Однак, позивач зазначив, що він 09.04.2025 оновив додаток «Резерв+» та виявив у ньому відмітку про порушення правил військового обліку. В подальшому, 11.04.2025 він з`явився до відповідача де йому повідомили, що із сільської ради йому було відправлено повістку, однак такої він не отримував та не був повідомлений про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у тому числі від працівників «Укрпошта». Відтак, вважає, що відповідачем не доведено, що позивач був проінформований про необхідність з`явитись на виклик зазначеній у повістці дату і час. Позивач не погоджується із інкримінованим йому правопорушенням, оскільки як уже наголошував вище, не отримував жодних сповіщень про наявність оформленого на його ім`я поштового відправлення від працівників «Укрпошта», відтак умислу не виконувати розпорядження відповідача у нього не було. Крім цього, зазначив, що у якості додатків до протоколу про адміністративне правопорушення не надно копію конверту та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у тому числі опис поштового вкладення, яке було йому надіслано відповідачем . Відтак, із наведених вище підстав просить позов задовольнити.

Відповідач відзиву на позов не подавав.

Ухвалою судді від 24.04.2025 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного провадження та призначено справу до судового розгляду на 02.05.2025 на 12 год. 30 хв. з повідомленням сторін, яке відкладено у зв`язку із неявкою сторін на 22.05.2025 на 12 год. 00 хв.

У судових засіданнях 22.05.2025, 18.06.2025 представник позивача адвокат Сабатюк Н.П. позовні вимоги підтримала з пістав викладених у позові та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судові засідання повторно не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), шляхом направлення тексту повістки за його місцезнаходженням, що підтверджується наявним у матеріалах справи звітом про таке відправлення та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Однак, явку свого представника відповідач у судове засідання не забезпечив, що, відповідно до частини 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, встановив наступне.

11.04.2025 офіцером відділу військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно ОСОБА_1 складено протокол №526 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, роз`яснено ОСОБА_1 права передбачені ст.268 КУпАП, що підтверджено підписом особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 14.04.2025 о 10 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) каб.309. У складеному протоколі, у графі «пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягується до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 зазначив, що він 09.04.2025 оновивши додаток «Резерв+» виявив у ньому відмітку про порушення правил військового обліку. 11.04.2025 він з`явився до відповідача, де йому повідомили, що із сільської ради йому було відправлено повістку, однак такої він не отримував та не був жодним чином повідомлений про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Повідомлення із «Укрпошти» про наявність адресованого йому листа не отримував. У нього не було наміру ухилятись, оскільки якби він знав про повістку, обов`язково з`явився. Крім цього, вказав, що він звертався із заявою до відповідача про надання відстрочки у зв`язку із тим, що він є усиновителем дитинисироти та 04.04.2025 йому повідомили, що довідка про відстрочку готова та він її може забрати. Про те, що він не з`явився по повістці йому нічого не повідомляли. Дану повістку ніхто не приносив.

В подальшому, згідно постанови №541 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення від 14.04.2025, винесеної заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Як вбачається із спірної постанови, у ній зазначено, що під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що 11 квітня 2025 гр. ОСОБА_1 близько 16 год. прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із тим, що у додатку «Резерв+» при його оновлені було помічено повідомлення про порушення правил військового обліку. Під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що гр.. ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також його було повідомлено про те, що він перебуває у розшуку згідно бази даних розшуку Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України» за скоєння правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, через те, що у вказані терміни не прибув по повістці №2910329, з датою прибуття на 24.03.2025 о 09:00 год., згенерованій в системі АІТС «Оберіг» та надісланої через «Укрпошта». А також, ОСОБА_1 поважної причини в ТЦК та СП, де перебуває на обліку, вчасно не повідомив. Зважаючи на це, звернення щодо нього було передано до відповідного відділення поліції та його дані внесено у базу розшуку Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області.

У вз`язку із вищевказаним, відповідач вважає, що ОСОБА_1 здійснив адмінітсративне правопорушення в особлививй період (особливий період в Україні діє з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 №30-3/2014 «Про часткову мобілізацію», який затверджений Законом України від 17.03.2014 та буде закінченим з прийняттям Президентом України відповідного рішення, щодо переведення всіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу), чим здійснив порушення вимог п.5 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», підпункт 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів» (додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою КМ україни №1487 від 30.12.2022 зі змінами).

Судом із даних, які надано позивачем із додатку військово-облікового документу «Резерв+» встановлено, що ОСОБА_1 11.04.2025 уточнив дані, цього ж дня пройшов ВЛК та визнаний придатним до військової служби, а також набув право на відстрочку згідно пункту 8 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Як вбачається із копії довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.03.2025 №8495, ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі абзацу 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як батьку, який усиновив дитину позбавлену батьківського піклування віком до 18 років, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно рішення Тернопільського місьркрайонного суду по справі №607/9542/13 від 21.06.2013 року на строк до 08.05.2025.

Також, як вбачається із копії повістки №2910329, яку надано позивачем, як додатку до протоколу про адміністративне правопорушення, у ній зазначено що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , необхідно з`явитись 24.03.2025 о 09:00 год. для проходження медичного огляду при ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Крім цього, копією військового квитка серії НОМЕР_1 підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Суд, дослідивши та оцінивши докази, суд доходить такого висновку.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Так, згідно з частинами 1, 2 та 3 статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

На виконання вимог частини 10 статті 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє станом по сьогоднішній день.

Водночас правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначення засад організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII).

Відповідно до абзацу 2 частини 1 та частини 3 статті 22 Закону № 3543-XII громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до абзацу 2 пункту 56 «Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002 р. № 352 (далі - Положення № 352) оповіщення громадян про призов на строкову військову службу та їх прибуття на призовні дільниці здійснюється за розпорядженнями керівників районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за формою згідно з додатком 17. Повістки громадянам можуть також вручатися безпосередньо посадовими особами районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до пункту 1 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 (далі - Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

На виконання пункту 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Отже, саме на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки законодавцем покладено обов`язок здійснювати заходи оповіщення та призову громадян.

Водночас, військовозобов`язані чи резервісти повинні прибути за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, вказані у повістці, а у разі неможливості прибуття, повідомити Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про поважність причин не прибуття за повісткою.

Як встановлено судом із матеріалів справи, спірною постановою по справі про адміністративне правопорушення № 541 від 14.04.2025, яка винесена на підставі протоколу №526 від 11.04.2025, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17 000,00 грн у зв`язку з порушенням вимог пункту 5 частини 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Підставою для прийняття оспорюваного рішення стало неприбуття позивача, як військовозобов`язаного належним чином повідомленого про необхідність прибуття до територіального центру комплектування 09:00 год. 24.03.2025 для уточнення військово-облікових даних.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210 КУпАП передбачено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Зокрема, порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1).

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 3).

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до статті 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Позивачем до матеріалів справи долучено копію повістки №2910329, як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення, про виклик позивача до ІНФОРМАЦІЯ_8 на 24.03.2025 на 09:00, яка скеровувалась за відомою відповідачу адресою місця проживання: АДРЕСА_2 . Інші докази у матеріалих справи відсутні та відповідач їх суду не надав.

Водночас, згідно до п. 82 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі- Постанова №270), рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Відповідачем на підтверджння правомірності винесення спірної постанови не надано доказів, які б підтверджували надіслання та поверення позивачу повістки про явку останнього до відповідача, у тому числі довідку форми ф-20, в якій би було зазначено причину повернення повістки. Крім цього, матеріали справи не містять доказів виконання працівником об`єкта поштового зв`язку самого факту вкладення до абонентської поштової скриньки яка належить позивачу повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК»; докази виконання обов`язку вкладення до абонентської скриньки, що закріплена за адресою позивача повідомлення, на якому зазначена дата такого повідомлення для відліку трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку про те, що адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». Також, не встановили особу працівника об`єкта поштового зв`язку, прізвище якої повинно бути зазначено в Довідці форми ф-20, для встановлення самого факту доведення виконання працівником установи зв`язку його обов`язку згідно п.82 Постанови №270.

При цьому, суд констатує, що позивач заперечує факт належного інформування його щодо прибуття до відповідача, а відповідач належними та допустимими доказами такий факт перед судом не довів, а відтак, суд вважає, що відсутні підстави вважати про порушення позивачем як військовозобов`язаним правил військового обліку, що визначає склад адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Разом з тим, суд зауважує, що згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас слід вказати, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, в супереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, суб`єкти владних повноважень у цій справі, який виніс оскаржувану постанову не виконав обов`язок доказування правомірності оскаржуваної постанови, оскільки, суду не надав жодних доказів на підставі яких винесено оскаржувану постанову.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 17.07.2019 (справа №295/3099/17).

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський суд з прав людини, судова практика якого в силу приписів статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, в рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач не довів дотримання ним порядку притягнення особи до адмінітсративної відповідальності за відсутністю в матеріалах справи доказів належного сповіщення позивача про прибуття до ТЦК у визначений день та годину, а відтак відсутні правові підстави для визнання позивача таким, що скоїв адміністративне правопорушення, що є наслідком скасування оскаржуваної постанови № 541 від 14.04.2025, як таку, що не відповідає вимогам КУпАП України, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід закрити. Крім цього, суд зазначає, що ефективним та достатнім способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача у даній справі є скасування спірної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Крім цього, суд приходить до висновку, що позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 суму сплаченого ним судового збору при зверненні із адміністративним позовом в суд, у розмірі 484,48 грн..

Керуючись статтею 55 Конституції України, статтями 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі, задовольнити частково.

Скасувати постанову заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 541 від 14 квітня 2025, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн, а провадження у справі закрити.

Стягнути із ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп., пропорційно до задоволених позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає та зареєстрований: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 , місцезнаходження АДРЕСА_1 .

Судове рішення складено 19 червня 2025 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан