Справа № 640/35563/21
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладеного у листі від 15 червня 2021 року за № 15978-15312/4-02/8-2600/21 про перерахунок раніше призначеної мені пенсії за вислугу років;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01 квітня 2020 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , з розрахунку 86% від суми місячної заробітної плати, без обмеження її граничного розміру на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 19.03.2021 № 21-222зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), виданої ОСОБА_1 , про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу органах і установах прокуратури, з урахуванням раніше проведених виплат;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 виплату різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією разово та однією сумою, з урахуванням довідки від 19.03.2021 №21-222зп про розмір заробітної плат (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій;

судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

15.12.2022 року набрав чинності Закон України №2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 (далі - Закон № 2825-IX), за приписами ст. 1, 2 якого ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва та утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

На виконання положень Закону № 2825-IX та відповідно до Порядку № 399, дану справу передано на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 21.03.2025 року, справа №640/35563/21 передана судді Аракелян М.М.

Згідно даних автоматизованої документообігу Діловодство спеціалізованого суду, судове рішення по суті в адміністративній справі №640/35563/21 не ухвалено.

Ухвалою суду від 25.03.2025 року справу № 640/35563/21 прийнято до провадження Одеського окружного адміністративного суду у складі судді Аракелян М.М.; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (ст. 262 КАС України); витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивачки, що стосуються предмету та підстав позову.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві з 29.01.2010, та отримує пенсію за вислугою років. Пенсію було призначено відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ у редакції, яка була чинною станом на час призначення пенсії, виходячи із максимального розміру 86 відсотків від чинної на той час заробітної плати на посаді прокурора. На підставі постанови Дарницького районного суду м. Києва від 28.09.2016 у справі №753/12754/16-а Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувало позивачці пенсію у розмірі 86% від суми місячної заробітної плати без обмеження її граничного розміру. Після призначення та перерахунку пенсії за судовим рішенням позивач продовжувала працювати в органах прокуратури (Генеральній прокуратурі України) на посаді прокурора. Наказом Генерального прокурора від 12.12.20Г № 1906ц позивачку було звільнено на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» (ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури). З урахуванням прийнятих Конституційним Судом України рішень від 13.12.2019 №7-р(П)2019, від 26.03.2020 №6-р/2020, на виконання вимог Закону України «Про прокуратуру» 26.03.2021 позивачка звернулась із черговою заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про перерахунок пенсії у зв`язку з підвищення заробітної плати, долучивши довідку Офісу Генерального прокурора від 19.03.2021 № 21-222 зп про розмір заробітної плати (грошового забезпеченні, що враховується для перерахунку пенсії. Згідно поданої заяви проведено перерахунок пенсії з 01.02.2021. Однак після перерахунку розмір пенсії зменшився з 86 відсотків до 60 відсотків, та її виплату обмежено десятьма прожитковими мінімумами встановлених для осіб, які втратили працездатність. У листі за підписом заступника начальника ГУ ПФУ в м. Києві О. Пасічник від 15.06.2021 № 15978-15312/4-02/8-2600/21 зазначено, що перерахунок пенсії проведено, виходячи з вимог статі 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІ, якою передбачено, що пенсія призначається в розмір 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включають всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхуванню одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії, та її розмір склав 46 446,40 грн (77410,66х 60%). Крім того, вказано, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсій встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категорія осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, та з огляду на вимоги статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року встановлено прожиткові мінімуми для осіб, які втратили працездатність у розмірі 1769 грн. Отже, розмір пенсії позивачки склав з урахуванням зазначених обмежень 17 690,00 грн. Позивачка вважає, що таке рішення ГУ ПФУ в м. Києві є необгрунтованим, незаконним, протиправним, яке суперечить Конституції України - Основному Закону, рішенням Конституційного Суду України, законам України, правовим висновкам українських судів та Європейського Суду з прав людини, грубо порушує її права на соціальний захист, пенсійне забезпечення та підлягає скасуванню.

02.05.2021 року до суду надійшов відзив на позов від представника ГУ ПФ України в м. Києві, у якому представник зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві (Дарницький район) та отримує пенсію за вислугу років призначену відповідно до Закону України Про прокуратуру. 26.03.2021 позивачка звернулася до управління із заявою про здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки від 19.03.2021 №21-222зп. Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві здійснено перерахунок пенсії за вислугу років на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 19.03.2021 №21-222зп. ОСОБА_1 звернулася до управління із зверненням, яке надійшло через Веб-портал Пенсійного фонду України 20.05.2021№ ВЕБ-26002-Ф-С-21-046579 та зареєстроване в управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві 20.05.2021 №15312/4-2600-21. Управління листом від 15.06.2021 вих №15978-15312/4-02/8-2600/21 надано роз`яснення на звернення позивачки. Згідно поданої заяви від 26.03.2021 ОСОБА_2 проведений перерахунок пенсії з 01.02.2021 року. Розмір пенсії позивачки після перерахунку з 01.02.2021 склав 46446,40 грн. (77410, 66 х 60%). Згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить з 1 січня 2021 року в розмірі 1769 гривень. Розмір пенсії до виплати ОСОБА_1 з 01.02.2021 склав 17690,00 грн. В частині 2 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697 від 14.10.2014 передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до поданої заяви від 26.03.2021 та на підставі довідки №21-222зп від 19.03.2021 Офісу Генерального прокурора ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії згідно ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» та норм чинного законодавства. Щодо здійснення перерахунку пенсії у розрахунку 86% від заробітної плати замість застосованих 60 %, управління заперечує з наступних підстав. В частині 2 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» ( чинної редакції) визначено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. На дату звернення позивачки до управління із заявою від 26.03.2021 чинною редакцією України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 №1697-УІІ передбачено, що пенсія за вислугу років, призначається та перераховується в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) зарплати. Управлінням при здійсненні перерахунку пенсії позивачу на підставі довідки №21-222 від 19.03.2021 керувалося чинною нормою Закону України «Про прокуратуру» та до пенсійного забезпечення позивача застосовано 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати.

Стосовно позовної вимоги здійснити виплату різниці суми між нарахованою перерахунку та фактично отриманою пенсією разом та однією сумою з урахуванням довідки Генерального прокурора №21-222 від 19.03.2021, управління зазначає, що витрати Пенсійного фонду України на виплати, які здійснюються за рахунок Державного бюджету України затверджуються Бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік. Тому, погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду здійснюється органами Пенсійного фонду України в межах бюджетних асигнувань виділених на цю мету. Виплата нарахованих на виконання судового рішення коштів буде здійснена в порядку черговості в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. Законом України «Про Державний бюджет на 2022 рік» передбачено обмежене фінансування судових витрат на Управління. У випадку задоволення позову суд першої інстанції має здійснити стягнення судових витрат з Державного бюджету України. Враховуючи вищевикладене управління Пенсійного фонду України в м. Києві просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

14.04.2025 року відповідач подав копії матеріалів пенсійної справи позивача.

Копія ухвали суду від 25.03.2025 року про прийняття адміністративної справи до провадження Одеського окружного адміністративного суду була доставлена до Електронного кабінету відповідача ГУ ПФ України в м. Києві 26.03.2025 року, що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного листа, сформованою 26.03.2025 року (а.с.39). У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надано, про поважність причин не повідомлено.

Станом на дату вирішення даної справи інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 є пенсіонером органів прокуратури, якої призначено пенсію з 29.01.2010 року відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ в розмірі 86% від заробітної плати. Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.

Після призначення та перерахунку пенсії за судовим рішенням позивач продовжувала працювати в органах прокуратури (Генеральній прокуратурі України) на посаді прокурора.

Наказом Генерального прокурора від 12.12.20Г № 1906ц позивачку було звільнено на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» (ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури).

З урахуванням прийнятих Конституційним Судом України рішень від 13.12.2019 №7-р(ІІ)2019, від 26.03.2020 №6-р/2020, на виконання вимог Закону України «Про прокуратуру» 26.03.2021 позивачка звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про перерахунок пенсії у зв`язку з підвищення заробітної плати, надавши довідку Офісу Генерального прокурора від 19.03.2021 року №21-222 зп про розмір заробітної плати (грошового забезпеченні, що враховується для перерахунку пенсії) (а.с.14).

Згідно поданої заяви проведено перерахунок пенсії з 01.02.2021. Однак після перерахунку розмір пенсії зменшився з 86 відсотків до 60 відсотків, та її виплату обмежено десятьма прожитковими мінімумами встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Листом відповідача від 15.06.2021 №15978-15312/4-02/8-2600/21 зазначено, що перерахунок пенсії проведено, виходячи з вимог статі 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІ, якою передбачено, що пенсія призначається в розмір 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включають всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхуванню одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії, та її розмір склав 46 446,40 грн (77410,66х 60%). Крім того, вказано, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсій встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категорія осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, та з огляду на вимоги статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року встановлено прожиткові мінімуми для осіб, які втратили працездатність у розмірі 1769 грн. Отже, розмір пенсії позивачки склав з урахуванням зазначених обмежень 17 690,00 грн (а.с.15-16).

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним та таким, що порушує її право на належне пенсійне забезпечення, позивачка звернулася за захистом порушеного права з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих станом на час призначення позивачу пенсії було визначено статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (далі також Закон №1789-ХІІ).

Згідно із частинами 1, 2 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції, чинної на момент призначення позивачу пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією, або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією, незалежно від наявності перерв протягом всього періоду на даній роботі.

Частиною 12 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною 17 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівниками виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, на момент призначення позивачці пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені частинами 12 та 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ.

В подальшому, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VІ від 08.07.2011 до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

Разом з тим, положення статті 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо підстав та порядку перерахунку пенсій прокурорам змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ від 08.07.2011 не зазнали. Відбулась лише зміна порядкового номеру частин статті, що регламентували вказаний порядок та підстави, а саме наведена вище частина 17 статті 50-1 Закону №3668-VI з 01.10.2011 стала 18, проте її текст залишився незмінним.

Так, згідно з частинами 13 та 18 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції Закону №3668-VІ від 08.07.2011) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсій. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий період може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Надалі, Законом України «Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VІІІ (далі - Закон №76-VІІІ) внесено зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, зокрема, частину 18 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ викладено у наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

14 жовтня 2014 року прийнято новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ (далі Закон №1697-VІІ), який набрав чинності з 15 липня 2015 року.

Відповідно до частини 20 статті 86 Закону №1697-VІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Отже, первісна редакція частини 20 статті 86 Закону №1697-VІІ та частина 17 (з 01 жовтня 2011 року - 18) статті 50-1 Закону №1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII Прикінцевих положень Закону №1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у т.ч. стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15 липня 2015 року втратив чинність Закон №1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №76-VIII), яким, з-поміж іншого, внесено наступні зміни:

частину 18 статті 50-1 Закону України Про прокуратуру №1789-ХІІ (діяла до 15 липня 2015 року) викладено в такій редакції: Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;

частину 20 статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року Про прокуратуру №1697-VІІ (набрала чинності 15 липня 2015 року) викладено у такій редакції: 20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, після 01 січня 2015 року повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури законодавець делегував Кабінету Міністрів України.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" № 1697-VІІ, згідно з підпунктом 1 пункту 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, Закон № 1789-ХІІ, крім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1.

Частиною 20 статті 86 Закону № 1697-VІІ передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, на час звернення позивача до органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії, частини 13 та 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які визначали право на перерахунок пенсії працівникам прокуратури, втратили чинність, а визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду за результатами перегляду рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у зразковій справі № 825/506/18 (Пз/9901/16/18).

Отже, починаючи з 1 січня 2015 року в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру». Законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.

Водночас, судом встановлено, що Кабінетом Міністрів України відповідного нормативно-правового акту, який визначав би умови та порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури впродовж 2015-2019 років прийнято не було.

Слід зазначити, що протягом усього періоду дії норми статті 86 Закону №1697-VІІ, якою передбачалось, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, позивач мав право на перерахунок пенсії, проте був позбавлений можливості таке право реалізувати з огляду на бездіяльність Кабінету Міністрів України.

Така бездіяльність Кабінету Міністрів України призвела до чисельних судових спорів між пенсіонерами, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та Пенсійним фондом України.

Постановою Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 826/8546/18 залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2019, якими визнано протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України в частині неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури та зобов`язано Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та прийняти рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

При цьому, Верховний Суд звернув увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом покладено саме на Уряд.

Неприйняття Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акта, який би визначав умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для відмови пенсіонеру у такому перерахунку, оскільки це порушує вимоги статті 22 Конституції України.

Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури зумовило неможливість проведення органами Пенсійного фонду України перерахунку пенсій.

Однак, рішенням Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019 від 13 грудня 2019 року у справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Положення частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Установлено такий порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Зазначене рішення Конституційного Суду України стало підставою для звернення пенсіонерів, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру», за отриманням актуальних довідок про заробітну плату та згодом до органів Пенсійного фонду України із заявами про перерахунок пенсії.

Згідно частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Суд зазначає, що з 13.12.2019 підлягає застосуванню Закон України «Про прокуратуру» у первинній редакції, відповідно до якої призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Позивачка просить здійснити перерахунок її пенсії з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 «Про внесення змін до деяких постанови Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», яка жодних обмежень щодо перерахунку пенсій працівникам прокуратури не містить.

Заробітна плата працівників прокуратури визначається постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

З 06.09.2017 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», якою підвищено заробітну плату прокурорів.

Таким чином, з вересня 2017 року відбулося підвищення заробітної плати працівників органів прокуратури.

З огляду на викладене, суд зазначає, що на час прийняття Конституційним Судом України рішення №7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 вже існувала суттєва різниця в оплаті праці діючих працівників прокуратури та розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів. І така нерівність має усуватися Пенсійним фондом України шляхом беззастережного (відносно дати ухвалення рішення про збільшення заробітку діючих працівників прокуратури) задоволення заяв пенсіонерів про перерахунок пенсії, поданих після 13.12.2019.

Більш того, постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» є чинною та є рішенням уряду про «підвищення заробітної плати прокурорським працівникам», а тому відсутні підстави для її незастосування.

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи, довідка про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій від 19.03.2021 №21-222зп видана позивачу Офісом Генерального прокурора саме відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 та від 26.03.2020 №6-р/2020, згідно якої визначено розмір заробітної плати (грошового забезпечення) позивача, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 01.01.2021 за відповідною (прирівняною) посадою заступника начальника відділу та становить на загальну суму 77410,66 грн.

Отже, постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657, що набрала чинності 06.09.2017, та довідка Офісу Генерального прокурора від 19.03.2021 №21-222зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, є підставою для проведення позивачу перерахунку пенсії за вислугу років. При цьому, суд зазначає, що позивач має право на перерахунок пенсії саме відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019.

Вказані висновки суду відповідають висновкам Верховного Суду, що викладені у рішенні від 14.09.2020 у зразковій справі №560/2120/20.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, не здійснюючи перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі довідки виданої Офісу Генерального прокурора від 19.03.2021 №21-222зп, діяло поза межами повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову здійснити перерахунок пенсії, зобов`язання здійснити такий перерахунок та виплату підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог, які стосуються відсоткового розміру пенсії та її перерахунку без обмеження їх граничним розміром, суд зазначає наступне.

Дослідивши матеріали справи, а також копії документів пенсійної справи ОСОБА_1 , судом встановлено, що Офісом Генерального прокурора видано позивачу довідку від 19.03.2021 №21-222зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, згідно з якою визначено розмір заробітної плати (грошового забезпечення) позивача за нормами чинними на 01.01.2021 за відповідною (прирівняною) посадою заступника начальника відділу, яка становить загальну суму 77410,66 грн (а.с.48).

Вказана довідка подана позивачем до відповідача разом із відповідною заявою про перерахунок пенсії від 26.03.2021 (а.с.42).

Відповідно до наявного у пенсійній справі проведеного перерахунку (витяг щодо призначення, перерахунку та виплати пенсій у підсистемі «Призначення та виплата пенсій - на базі електронної пенсійної справи») станом на 26.03.2021 вбачається, що відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача, виходячи із 60 відсотків від заробітної плати та з урахуванням обмеження пенсії десятьма розмірами прожиткового мінімуму.

Пенсія позивача після перерахунку з 26.03.2021 складає 17690.00 грн., з 01.07.2021 18540.00 грн., з 01.12.2021 19340.00 грн.

Так, частина 2 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII визначає, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що розмір пенсії у відсотках стосується порядку призначення пенсії, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

В свою чергу, частина 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, яка регулює порядок перерахунку пенсії, не містить жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.

Таким чином, при перерахунку пенсії позивача відповідно до частини 20 статті 86 Закону № 1697-VII відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч.2 статті 86 Закону № 1697-VII, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Відповідно до абзацу 6 частини 15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII (в редакції Законів України від 24.12.2015 №911-VІІІ та від 06.12.2016 №1774-VIII), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Положення про встановлення тимчасового обмеження на періоди з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року та з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року максимального розміру пенсії у розмірі 10740 грн. визначено Законом України від 24.12.2015 № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Однак, як слідує з п. 1 та 2 Прикінцевих положень Закону України від 24.12.2015 №911-VІІІ року, цей Закон набирає чинності з 1 січня 2016 року та дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року. Крім того, згідно з п. 1 Прикінцевих Положень Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII цей Закон набирає чинності з 1 січня 2017 року.

З наведеного слідує, що законодавець чітко визначив коло суб`єктів, на яких поширюється дія даної норми, до якого позивач не входить, так як у даних правовідносинах має місце перерахунок пенсії, а не її призначення.

Враховуючи те, що позивач є пенсіонером і пенсія їй була призначена у 2010 році, тому до розміру пенсії не можуть застосовуватись обмеження, визначені абзацом шостим частини 15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач має право на перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається й діє принцип верховенства права. Складовою верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає очікування суб`єктом відносин визначених правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає наявним у суспільстві нормативним приписам.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми й забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишалися передбачуваними (правові позиції Конституційного Суду України в рішеннях від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, від 29 червня 2010 року №17-рп/2010, від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011).

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» зазначено, що принцип правової визначеності є складовою верховенства права (пункт 61). Також у рішенні від 13 грудня 2001 року у справі «Церква Бессарабської Митрополії проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі, в разі необхідності, регулювати його положеннями свою поведінку (пункт 109).

Відповідно до пункту 3.2 рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року, утверджуючи і забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому відповідно до частини другої статті 6, частини другої статті 19, частини першої статті 68 Конституції України вони є загальнообов`язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави.

Крім того у абзаці 14 пункту 5 рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року у справі № 1-21/2005 також вказано, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов`язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-pn/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004).

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки перерахунок пенсії позивача пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної їй пенсії, при визначенні відсоткового значення розміру основної пенсії та граничного її розміру не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, та яке стосується саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

При перерахунку пенсії прокурорів має застосовуватися норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тобто відповідно до редакції статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, чинної станом на дату призначення пенсії.

Відповідно до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Оскільки частина 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 в справі №7-р(ІІ)/2019), набрала чинності з 13.12.2019, суд приходить до висновку що, вимога про виплату різниці у пенсії підлягає задоволенню з 13.12.2019.

Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 № 475/97-ВР кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі №21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені обставини у справі, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення частково із відмовою у вимогах про зобов`язання відповідача виплатити різницю донарахованої пенсії разово та однією сумою, оскільки такі вимоги не є обґрунтованими з огляду чинного законодавства.

Відповідачем законність оскаржуваних дій не доведена, а його доводи суд відхиляє з вищенаведених мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Позивачем сплачено судовий збір за подання даного позову у сумі 908грн., ці витрати суд покладає на відповідача згідно ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладене у листі від 15.06.2021 №15978-15312/Ч-02/8-2600/21, про перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01 квітня 2020 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , з розрахунку 86% від суми місячної заробітної плати, без обмеження її граничного розміру на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 19.03.2021 № 21-222зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), виданої ОСОБА_1 , про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури, з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім)грн. 00коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 293,295 КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Учасники справи:Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (; адреса: вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053).

Суддя М.М. Аракелян