Справа № 320/2135/25
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2135/25 Головуючий у 1 інстанції: Вісьтак М.Я.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Кузьмишиної О.М.

Ключковича В.Ю.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просили:

- визнати протиправним п. 74 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, № 37/д від 22.11.2024;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 половину одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого ОСОБА_3 - її чоловіка, внаслідок захворювання та причини смерті, пов`язаних із захистом Батьківщини, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 у розмірі 15000000,00 грн та здійснити їй виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 7500000,00 грн;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_2 половину одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого ОСОБА_3 - її батька, внаслідок захворювання та причини смерті, пов`язаних із захистом Батьківщини, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 у розмірі 15000000,00 грн. та здійснити їй виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 7500000,00 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним п. 74 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, № 37/д від 22.11.2024.

Зобов`язано Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 половину одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого ОСОБА_3 - її чоловіка, внаслідок захворювання та причини смерті, пов`язаних із захистом Батьківщини, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 у розмірі 15000000,00 грн та здійснити їй виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 7500000,00 грн.

Зобов`язано Міністерство оборони України призначити ОСОБА_2 половину одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого ОСОБА_3 - її батька, внаслідок захворювання та причини смерті, пов`язаних із захистом Батьківщини, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 у розмірі 15000000,00 грн та здійснити їй виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 7500000,00 грн

Не погодившись із рішенням суду, відповідач - Міністерства оборони України звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вказує, що ключовим для правильного вирішення даної справи є встановлення того: чи є долучені до заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 документи (передусім медичні) належними і достатніми для виплати їм одноразової грошової допомоги, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168. Апелянт вказує, що приймаючи оскаржуваний протокол від 22.11.2024 № 37/д, Комісія керувалася висновком Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформленим протоколом засідання від 05.04.2024 № 2347. З витягу протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 05.04.2024 № 2347, причиною смерті сержанта ОСОБА_3 стало захворювання: «Гостре порушення мозкового кругообігу при гіпертонічній хворобі. Набряк легенів». Захворювання, яке призвело до смерті, та причина смерті, так, пов`язані із захистом Батьківщини. Таким чином, апелянт зазначає, що смерть військовослужбовця під час захисту Батьківщини, але в результаті «захворювання» - не е підставою для виплати членам його сім`ї одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою № 168.

15 травня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Також, 15 травня 2025 року до суду апеляційної інстанції від позивача - ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є дружиною сержанта ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , видане 01.03.1997.

ОСОБА_2 є донькою сержанта ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 19.09.2006, неповнолітньої на дату смерті ОСОБА_3 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 194 від 16.09.2022, сержанта ОСОБА_3 , зарахованого в розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 25.08.2022 № 220-РС, призначено на посаду сержанта резерву запасної роти військової частини НОМЕР_3 , з 16.09.2022 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення. Визначено, вважати таким, що прибув в підпорядкування ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 258 від 13.09.2023, сержанта ОСОБА_3 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від « 13» вересня 2023 року №190-РС на посаду номера обслуги 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 8 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 , визначено вважати таким, що з 13.09.2023 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2730 гривень на місяць, шпк «солдат», ВОС- 101533А.

Згідно витягу з журналу бойових дій НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 (реєстраційний номер № 560/25 розпочатий 17.08..2023, аркуш 20), 15.09.2023 19.30-19.54 відбувся артилерійський обстріл позицій № НОМЕР_5 . Під час обстрілу отримав поранення несумісне з життям: - сержант ОСОБА_3 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 (адміністративно-господарської діяльності) № 4466 від 16.09.2023 призначено службове розслідування за фактом загибелі сержанта ОСОБА_3 .

У відповідності до лікарського свідоцтва про смерть № 383 від 18.09.2023, виданим Покровським відділенням судово-медичної експертизи (місцезнаходження: 85300, м. Покровськ, вул. Руднєва буд.73), смерть сержанта ОСОБА_3 настала внаслідок набряку легень, гострого порушення коронарного кровообігу при гіпертонічній хворобі за місцем дислокації.

ОСОБА_1 було скеровано сповіщення про смерть сержанта ОСОБА_3 датоване 19.09.2023 № 1822 та видане ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якому зазначено, що сержант ОСОБА_3 номер обслуги механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону в/ч НОМЕР_3 , під час виконання службових обов`язків ІНФОРМАЦІЯ_4 помер внаслідок гострого порушення коронарного кровообігу при гіпертонічній хворобі.

Відповідно до розділу 2 Акту службового розслідування від 13.10.2023 № 867, затвердженим командиром військової частини НОМЕР_3 полковником ОСОБА_4 , 15.09.2023 року під час здійснення противником артилерійського обстрілу поблизу населеного пункту Авдіївка отримав поранення несумісне з життям номер обслуги 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 8 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 сержант ОСОБА_3 .

Згідно із розділом 3 Акту службового розслідування від 13.10.2023 № 867, під час службового розслідування встановлені наступні обставини та факти, зокрема, виходячи з пояснень свідків, заступника командира з мехатвоко батальйону військової частини НОМЕР_3 , підполковника ОСОБА_5 : та командира НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 , майора ОСОБА_6 , сержант ОСОБА_3 отримав поранення несумісне з життям 15.09.2023 року під час здійснення противником артилерійського обстрілу, поблизу населеного пункту Авдіївка.

Також, у вищезазначеному розділі Акту службового розслідування від 13.10.2023 № 867 вказано, що номер обслуги 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 сержант ОСОБА_3 виконував бойове завдання згідно бойового наказу командира НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 № АДРЕСА_1 , №85/ДСК від 05.04.2023 року. В доповіді по факту поранення військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 № 208/783/1 від 16.09.2023 року, міститься інформація за 16.09.2023 року про отримання поранення несумісного з життям сержанта ОСОБА_3 .

У відповідності до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (з основної діяльності) про результати службового розслідування 15.09.2023 року, під час здійснення противником артилерійського обстрілу поблизу населеного пункту Авдіївка отримав поранення несумісне з життям наступний військовослужбовець: номер обслуги з механізованого відділення 3 механізованого взводу 8 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 сержант ОСОБА_3 .

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 349 від 09.12.2023, сержанта ОСОБА_3 , номер обслуги 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 8 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 , який загинув « ІНФОРМАЦІЯ_6 року від набряку легень, гострого порушення коронарного кровообігу при гіпертонічній хворобі, з « 16» вересня 2023 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлено документи для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У відповідності до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця № 2347 від 05.04.2024 підтверджено, що захворювання і причина смерті ОСОБА_3 , так, пов`язані із захистом Батьківщини.

22 листопада 2024 року комісією Міністерства оборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення, яке оформлено протоколом № 37/д, відповідно до пункту 74 якого визначено, що сержант ОСОБА_3 помер внаслідок захворювання "Гостре порушення мозкового кровообігу при гітертонічній хворобі. Набряк легенів", що підтверджується витягом з протоколу засідання Центральної військово - лікарської комісії від 05.04.2024 № 2347, витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 09.12.2023 року № 349. Захворювання, яке призвело до смерті, та причина смерті, ТАК, пов`язані з захистом Батьківщини.

Також, пунктом 74 витягу з протоколу комісії від 22.11.2024 № 37/д зазначено, що, відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», виплата одноразової грошової допомоги здійснюється сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, а також сім`ям осіб, зазначених у пункті і цієї постанови, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).

Комісією вказано, що, оскільки, сержант ОСОБА_3 помер внаслідок захворювання, яке не пов`язане з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) отриманим у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, право на отримання одноразової грошової допомоги визначається відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови № 975. Ураховуючи наведене, документи визначено повернути на доопрацювання.

Не погоджуючись з рішенням Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, позивачі звернулись до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону №2011-XII, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною 2 статті 16 Закону №2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві;

4) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті;

5) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби;

6) встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві;

7) отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби;

8) отримання військовослужбовцем строкової військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою із строкової військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, пов`язаних з проходженням військової служби, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її із строкової військової служби;

9) отримання військовозобов`язаним, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, або резервістом поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності в період проходження зборів чи служби у військовому резерві або не пізніше ніж через три місяці після закінчення таких зборів чи виконання резервістом обов`язків служби у військовому резерві.

Згідно статті 16-1 Закону №2011-XII, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Відповідно до частини третьої статті 16-2 Закону №2011-XII, розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.

За приписами частин 1, 8, 9 статті 16-3 Закону №2011-XII, одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Відповідно до пункту 1-1 Постанови №168, установлено, що на період воєнного стану: військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно пункту 2 Постанова №168, установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Державні органи, які зазначені у пунктах 1-1-2 цієї постанови, мають право отримувати інформацію з державних реєстрів щодо осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги.

Виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої у цьому пункті, здійснюється також сім`ям осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).

Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом перерахування коштів уповноваженим органом на рахунок в установі банку державного сектору, зазначеного одержувачем у заяві.

Якщо сім`я загиблої особи одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими актами законодавства, здійснюється одна з таких виплат за її вибором.

На виконання вимог Закону №2011-XII постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975).

Пунктом 1 Порядку №975 визначено, що цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до пункту 4 Порядку №975, одноразова грошова допомога призначається у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

Згідно пункту 5 Порядку №975, одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть);

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).

Колегія суддів зазначає, що відповідач не заперечує право позивача на отримання одноразової грошової допомоги, проте, спірним у цій справі є питання наявності підстав застосування до спірних правовідносин Постанови №168.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до витягу з журналу бойових дій НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 (реєстраційний номер № 560/25 розпочатий 17.08.2023, аркуш 20) сержант ОСОБА_3 поранення несумісне з життям під час артилерійського обстрілу позицій поблизу населеного пункту Авдіївка 15.09.2023 о 19 год. 30 хв. - 19 год. 54 хв. Указане підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 383 від 18.09.2023 та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 26.09.2023.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть від № 383 від 18.09.2023, виданого Покровським відділенням Донецького обласного бюро судово-медичної експертизи, військовослужбовець ОСОБА_3 помер внаслідок набряку легень, гострого порушення коронарного кровообігу при гіпертонічній хворобі.

У відповідності до витягу з протоколу Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України від 05.04.2024 № 2347, захворювання сержанта ОСОБА_7 , 1975 року народження: "Гостре порушення мозкового кровообігу при гіпертонічній хворобі. Набряк легенів", що стало причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 18.09.2023 № 383, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 , яке видане 26.09.2023 Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 09.12.2023 № 349. військово-обліковими документами, - захворювання, яке призвело до смерті, та причина смерті, так, пов`язані із захистом Батьківщини.

Зі змісту матеріалів службового розслідування, зокрема: витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 258 від 13.09.2023, акту службового розслідування від 13.10.2023 № 867, витягу з журналу бойових дій НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 (реєстраційний номер № 560/25 розпочатий 17.98.2023, аркуш 20), отриманих пояснень командира НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_6 від 17.09.2023, отриманих пояснень заступника командира НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_5 від 17.09.2023 встановлено, що сержант ОСОБА_3 , який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) у день смерті, а саме, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, з наведеного вбачається, що ОСОБА_3 помер під час виконання заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи поблизу населеного пункту Авдіївка на позиції № 110381.

Центральною військово-лікарською комісією встановленню, що захворювання сержанта ОСОБА_3 і причина смерті пов`язані із захистом Батьківщини.

Повертаючись до спірних правовідносин, що виникли у цій справі та, аналізуючи положення Постанови №168 в контексті виплати саме одноразової грошової допомоги сім`ям осіб, зазначених у пунктах 1- 1-2 Постанови № 168, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до абзацу першого пункту 2 Постанови № 168, сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1- 1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян рф або республіки білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Абзац шостий пункту 2 Постанови № 168 передбачає, що виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої у цьому пункті, здійснюється також сім`ям осіб, зазначених у пунктах 1- 1-2 цієї постанови, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій рф території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави- агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).

Отже, в обох зазначених абзацах пункту 2 Постанови № 168 йдеться про особливий вид виплати - одноразової грошової допомоги сім`ям осіб, зазначених у пунктах 1- 1-2 цієї постанови, в тому числі поліцейських, які загинули або померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва).

При цьому, виходячи з буквального змісту абзацу першого пункту 2 Постанови № 168 слідує, що Кабінет Міністрів України при установленні права сімей загиблих осіб на одноразову грошову допомогу не визначає жодних інших умов її виплати, окрім факту смерті особи у період воєнного стану.

Водночас, інший вид допомоги - одноразова грошова допомога сім`ям осіб, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), також пов`язаний з воєнним станом. Однак, на відміну від допомоги сім`ям загиблих осіб, положенням абзацу шостого пункту 2 Постанови №168 передбачено низку умов для виплати такої одноразової грошової допомоги, а саме:

1) наслідкова умова - отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), яке спричинило смерть особи;

2) часова умова - отримання поранення (контузії, травми, каліцтва) саме в період воєнного стану;

3) функціональна умова - отримання поранення під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;

4) територіальна умова - перебування безпосередньо в районах ведення (здійснення) зазначених у пункті 3 дій, зокрема на тимчасово окупованій рф території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора;

5) функціонально-часова - отримання поранення у період здійснення зазначених у пункті 3 дій;

6) наслідково-часова умова - настання смерті особи не пізніше ніж через один рік після такого поранення (контузії, травми, каліцтва).

Таким чином, формальний зміст абзаців першого та шостого пункту 2 Постанови № 168 вказує на те, що Кабінет Міністрів України установив виплату одноразової грошової допомоги в однаковому розмірі 15 000 000 гривень при настанні одного і того ж наслідку - смерті особи, але залежно від її причин (загибель або в результаті, зокрема поранення) він застосував різні способи викладення змісту таких норм, зокрема щодо встановлення певних умов її виплати.

Базовим поняттям, як з точки зору розуміння права членів сім`ї на виплату одноразової грошової допомоги, так і в аспекті морально-людських цінностей, є саме смерть як факт припинення життя та факт втрати сім`єю близької особи незалежно від її причин (загибель чи смерть внаслідок поранення), яка є єдиною підставою для виплати одноразової грошової допомоги сім`ям осіб, зазначених у пунктах 1- 1-2 Постанови № 168. Це спільний об`єднуючий критерій для таких осіб.

Так, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 29 березня 2024 року у справі № 440/3321/23 сформульовано наступний правовий висновок.

Обставинами, що вказують на виникнення права у членів сім`ї загиблого на одноразову грошову допомогу, у розмірі встановленому пунктом 2 Постанови № 168, є:

- настання загибелі поліцейського в період воєнного стану;

- загибель поліцейського настала під час захисту Батьківщини, безпосередньої його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (функціональна ознака);

- загибель поліцейського настала під час його перебування безпосередньо в районах здійснення вказаних заходів (виконанні дій), зокрема на тимчасово окупованій рф території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора (перелік не вичерпний) (територіальна ознака).

При цьому, виходячи зі змісту Постанови № 168, слід розмежовувати поняття «в районах їх ведення (здійснення)», яке, з одного боку, використовується у юридичній конструкції з такими функціональними ознаками, як «під час захисту Батьківщини, безпосередньої його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії» взаємозв`язку з вказаних заходів (виконанні дій)», з іншого боку - поєднується в рівній мірі з кожною окремою такою ознакою формуючи самостійний достатній елемент, який може слугувати критерієм визначення обставини настання загибелі поліцейського, наприклад, «в районі здійснення заходів з відсічі і стримування збройної агресії», та поняття «в районах проведення воєнних (бойових) дій», яке використовується у законодавстві лише в другому реченні пункту 1 Постанови № 168 у поєднанні з такими функціональними ознаками, як «безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії», вказуючи цим на те, що кожна з функціональних умов для відповідної категорії осіб має здійснюватися виключно в районі саме проведення воєнних (бойових) дій, а не в районі здійснення відповідного заходу.

- загибель настала у період здійснення зазначених заходів. Тобто, ця обставина є доповнювальною й водночас єднальною попередніх двох, вказуючи, з одного боку, на часовий проміжок одночасності виконання функції (заходу, дій) й перебування в місці такого виконання, з іншого - на нерозривність зв`язку функціональної й територіальної ознак у часовому вимірі.

Колегія суддів зазначає, що у даній справі мають місце всі вищеперелічені умови, визначені Верховним Судом, які необхідні для виникнення у позивачів права на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 15000000 гривень, адже загибель ОСОБА_3 настала в період воєнного стану під час захисту Батьківщини та безпосередньої його участі у бойових діях, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення вказаних заходів та у період здійснення зазначених заходів.

Крім того, слід звернути увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 17 липня 2024 року у справі 600/548/23-а, яка є аналогічною до даної справи, дійшов висновку про наявність права члена сім`ї померлого військовослужбовця на отримання одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону №2011-XII та Постанови № 168 у розмірі 15000000 гривень, якщо така смерть військовослужбовця настала під час виконання бойового завдання в районі ведення активних бойових дій через захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини, за наявності причини смерті, пов`язаної із захистом Батьківщини.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що станом на час виникнення спірних правовідносин позивачі мають право на отримання одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі військовослужбовця сержанта ОСОБА_3 під час дії воєнного стану, відповідно до пункту 2 Постанови №168, тобто, у розмірі 15000000,00 гривень.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Кузьмишина О.М.

Ключкович В.Ю.

Повне судове рішення складено 17.06.2025 р.