Справа № 460/6606/24
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/6606/24 пров. № А/857/20698/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12 липня 2024 року (головуючий суддя Комшелюк Т.О., м. Рівне) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправним та зобовґязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області(далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі відповідач 2), в якому просив:

1) визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, оформлену рішенням про відмову в перерахунку пенсії №32 від 10.06.2024 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на інший вид пенсії, на пенсію за віком, яка призначається відповідно до розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перевести ОСОБА_1 з 03.06.2024 на пенсію за віком відповідно пункту 10 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи: на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців в органах місцевого самоврядування з 25.05.2006 року по 04.12.2020 року; на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, період строкової військової служби з 30.06.1978 року по 02.06.1980 року з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 03.06.2024 №0215/271 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 03.06.2024 №0215/272, та виплатити заборгованість.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від Рівненського окружного адміністративного суду від 12 липня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, оформлену рішенням №32 від 10.06.2024 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перевести ОСОБА_1 з 03.06.2024 на пенсію за віком відповідно пункту 10 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців в органах місцевого самоврядування з 25.05.2006 року по 04.12.2020 року; період строкової військової служби з 30.06.1978 року по 02.06.1980 року, з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 03.06.2024 №0215/271 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 03.06.2024 №0215/272.

У задоволенні решти позову - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області оскаржило його в апеляційному порядку, просить рішення суду скасувати і у задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, згідно із змінами, внесеними до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148^Ш (чинний з 11.10.2017), здійснюється на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто на загальних підставах.

Судом встановлено, що відповідно до даних трудової книжки ( НОМЕР_1 від 15.06.1974) гр. ОСОБА_1 прийняв присягу посадової особи місцевого самоврядування та працював в Новокорецькій сільській раді спеціалістом 2 категорії по вирішенню земельних питань з 25.05.2006, з 09.11.2010 обраний сільським головою Новогрецької сільської ради. 04.12.2020 припинено повноваження Новогрецького сільського голови.

Статтею 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-ІІІ (в редакції, чинній до 01.10.2017) було передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснювалося у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889, Закон № 3723 втратив чинність, окрім статті 37, яка застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889.

Згідно з пунктом 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців

Відповідно до пункту 12 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889 для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За приписами статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-ІУ, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закон № 1058-ІУ, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Статтею 3 Закону № 889 чітко визначений порядок на кого поширюється дія даного Закону, а саме:

Секретаріату Кабінету Міністрів України;

міністерств та інших центральних органів виконавчої влади;

місцевих державних адміністрацій;

органів прокуратури;

органів військового управління;

органів дипломатичної служби;

Статтею 90 Закону № 889 пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 25 Закону №3723 визначено класифікацію посад державних службовців та встановлено сім категорій посад державних службовців.

Віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

Основним критерієм, за яким слід визначати можливість зарахування того чи іншого періоду роботи особи на посаді державного службовця (за основним місцем роботи) до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723, є встановлення за займаною посадою відповідного рангу.

Судом відхилено доводи відповідача в тому, що період роботи з 04.07.2001 не враховується до стажу, що дає право на пенсію державного службовця, так як вказані посади є посадами органу місцевого самоврядування.

Щодо врахування довідок про складові заробітної плати при проведенні перерахунку пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) судом не враховано, що відповідно до пункту 5 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 ( далі - Порядок №622 ) форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державними службовцями, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Пунктом 2 постанови правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року № 889 «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу».

Відповідно до Порядку № 622, пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Складові заробітної плати державних службовців державних органів, які провели класифікацію посад державної служби, та умови оплати праці державних службовців у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби, визначені пунктами 12, 13 Прикінцевих положень Закону України від 09.11.2023 № 3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік».

На даний час відповідні зміни до Порядку № 622 не внесено.

З 01.01.2024 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України №°1409 від 29.12.2023 «Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році», якою затверджено схему посадових окладів на посадах державної служби. Відповідно до пункту 12 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 №°3460-ІХ у 2024 році заробітна плата державного службовця державного органу, який провів класифікацію посад державної служби, 7 складається з посадового окладу, надбавки за ранг державного службовця, надбавки за вислугу років, місячної або квартальної премії, компенсації за додаткове навантаження та за вакантною посадою, грошової допомоги, що виплачується з наданням щорічної основної оплачуваної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та інших доплат, передбачених законами України.

Роз`яснення щодо періоду врахування складових заробітної плати за посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності в державному органі відповідних посад державної служби) державного органу, що здійснив класифікацію посад державної служби, можливо надати після внесення відповідних змін до Порядку № 622.

Змін до Порядку № 622 не внесено щодо періоду врахування складових заробітної плати за посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності в державному органі відповідних посад державної служби) державного органу, що здійснив класифікацію посад державної служби, то законодавчих підстав для перерахунку пенсії щодо переведення на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу» з врахуванням заробітної плати, вказаної у довідках від 03.06.2024 №0215/271 та від 03.06.2024 №0215/272, немає.

Щодо зарахування до стажу державної служби періоду проходження позивачем військової служби з 30.06.1978 по 02.06.1980 судом не враховано , що Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 було передбачено зарахування до стажу державної служби часу проходження військової служби.

У зв`язку з набранням чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889 УІІІ, відповідно, постанова Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 втратила чинність.

Статтею 3 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889 УІІІ визначено коло осіб, на яких поширюється дія даного Закону. Згідно з даною статтею дія Закону № 889 УІІІ не поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України.

Таким чином, період проходження позивачем військової служби не зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за нормами Закону України «Про державну службу2.

Крім того суд помилково зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перевести ОСОБА_1 з 03.06.2024 на пенсію за віком відповідно пункту 10 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889 УІІІ та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців в органах місцевого самоврядування з 25.05.2006 року по 04.12.2020 року; період строкової військової служби з 30.06.1978 року по 02.06.1980 року, з врахуванням довідок про складові заробітної плати, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

З огляду на приписи Порядку № 22-1 належним відповідачем у спірних правовідносинах є Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії.

Таким чином, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зобов`язане вчинити дії щодо переведення ОСОБА_1 з 03.06.2024 на пенсію за віком відповідно пункту 10 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889^Ш та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців в органах місцевого самоврядування з 25.05.2006 року по 04.12.2020 року; період строкової військової служби з 30.06.1978 року по 02.06.1980 року, з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 03.06.2024 №0215/271 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 03.06.2024 №0215/272.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивачу.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 08.04.2019 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області як отримувач пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

03.06.2024 позивач звернувся до відповідача 1 з заявою про переведення його на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (за принципом екстериторіальності) було розглянуто заяву позивача та винесено рішення №32 від 10.06.2024 про відмову у переведенні позивача на пенсію за віком на умовах Закону України «Про державну службу», у зв`язку із відсутністю стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби (20 років). Вказує, що період роботи ОСОБА_1 в органах місцевого самоврядування не може бути зарахований до стажу державної служби, оскільки посада, на якій вона працювала не відноситься до роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу».

Постановляючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), який набрав чинності 01.05.2016.

Підпунктом 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

З огляду на це, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною першою статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень визначено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

З огляду на це суд вірно зауважив, що на одержання пенсії державного службовця, у порядку, що діяв до набрання чинності Законом №889-VIII, можуть розраховувати дві категорії осіб:

- державні службовці, які на день набрання чинності Законом №889, станом на 01.05.2016 року обіймали посади державної служби та мали не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723 та актами КМУ;

- особи, які на день набрання чинності Законом №889, мали не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723 та актами КМУ, незалежно від факту роботи на державній службі станом на 01.05.2016.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 .12.2015 №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

До набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (до 01.05.2016) посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби, визначалися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі Порядок №283).

Згідно з пунктом 2 Порядку №283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Єдиною підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії державного службовця відповідач зазначив відсутність у позивача стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби у зв`язку з тим, що період роботи на посадах, віднесених до посад органів місцевого самоврядування не зараховується до стажу державної служби.

Судом першої інстанції зґясовано, що підтверджується наявними у справі доказами, ОСОБА_1 в період з 23.05.2006 по 04.12.2020 перебував на посаді посадової особи органу місцевого самоврядування (спеціаліст по вирішенні земельних питань, сільський голова).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 №2493-III (далі - Закон №2493-III) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих Законом.

Положення статей 2, 3 Закону №2493-III визначають, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Також, пунктом 4 частини 2 статті 46 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону №889-VIII, визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Крім того, суд правильно врахував, що згідно з чинним на час звернення із заявою пунктом 4 «Порядку обчислення стажу державної служби», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, встановлено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Враховуючи наведене, правильним є висновок суду першої інстанції, що період перебування позивача з 23.05.2006 по 04.12.2020 на посадах спеціаліста по вирішенню земельних питань, сільського голови Новокорецької сільської ради, тобто час роботи на посадах в органі місцевого самоврядування, підлягає зарахуванню до стажу державної служби в силу наведених вище законодавчих вимог.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 у справі №735/939/17 та в постанові від 19.03.2019 по справі №357/1457/17.

Щодо зарахування періоду проходження військової служби з 30.06.1978 по 02.06.1980 до стажу державної служби то суд правильно врахував, що відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей2 час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 позивач у період з 30.06.1978 по 02.06.1980 проходив службу в лавах радянської армії. Вказане також підтверджується військовим квитком позивача серії НОМЕР_2 .

Відтак суд вірно вважав, що пенсійний орган мав зарахувати позивачу період військової служби до стажу державної служби, що ним зроблено не було.

З урахуванням викладеного вище, оскільки, на дату набрання чинності Законом №889-VIII (01.05.2016) позивач мав понад 10 років стажу державної служби, то суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що відмова ГУ ПФУ в Кіровоградській області у переведенні ОСОБА_1 на пенсію державного службовця є протиправною, відтак рішення від 10.06.2024 №32 підлягає скасуванню.

Крім того враховуючи положення п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-ІV пенсія позивачу повинна бути призначена з 03.06.2024 (дати звернення до пенсійного органу).

Також суд підставно зазначив, що при переведенні позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» слід враховувати довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 03.06.2024 №0215/271 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 03.06.2024 №0215/272, оскільки згадані довідки є джерелом інформації про доходи позивача, що впливають на правильність обчислення пенсії.

З огляду на викладене, суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною та скасування відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, оформленої рішенням №32 від 10.06.2024 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перевести ОСОБА_1 з 03.06.2024 на пенсію за віком відповідно пункту 10 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців в органах місцевого самоврядування з 25.05.2006 року по 04.12.2020 року; період строкової військової служби з 30.06.1978 року по 02.06.1980 року, з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 03.06.2024 №0215/271 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 03.06.2024 №0215/272.

Надаючи оцінку вимозі щодо зобов`язання відповідача 2 виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з переведенням позивача на інший вид пенсії, суд першої інстанції вірно вказав, що судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог необхідно відмовити, як передчасних.

Оскільки позивач оскаржує відмову відповідача у здійсненні переведення позивача на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII, відповідач відмовляючи позивачу у перерахунку його пенсії зазначив про відсутність необхідного стажу державної служби, більше того, таке переведення ще не було здійснене, то правильним є висновок, що відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені, таким чином, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області - залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12 липня 2024 року у справі № 460/6606/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко