Справа № 140/6932/24
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/6932/24 пров. № А/857/27968/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року (суддя- Андрусенко О.О., ухвалене в м. Луцьку) у справі № 140/6932/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними, скасування боргу та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

04 липня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Полтавській області щодо відмови у переведенні на пенсію по втраті годувальника та нарахування боргу; скасувати нарахований борг в сумі 13728,84 грн., який виник не з її вини; зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області нараховувати та виплачувати належні щомісячно суми пенсії по втраті годувальника без обмеження в часовому просторі до настання обставин, з якими закон пов`язує припинення таких виплат.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 29.04.2024 № 84 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перевести ОСОБА_1 з 30.11.2023 на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняте нове про відмову у задоволені позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції поданий не був.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є вдовою ОСОБА_2 , який мав статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) та смерть якого пов`язана Чорнобильською катастрофою, що підтверджується копіями свідоцтва про укладення шлюбу, посвідчення серії НОМЕР_1 , посвідченням № НОМЕР_2 .

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримувала пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до Закону №1058-IV та Закону № 796-ХІІ.

Позивач 30.11.2023 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області (за місцем свого проживання) із заявою про перехід на інший вид пенсії в разі втрати годувальника відповідно до статті 54 Закону № 796-ХІІ.

За принципом екстериторіальності заява надійшла для розгляду до ГУ ПФУ в Полтавській області та рішенням якого від 05.12.2023 № 84 ОСОБА_1 з 30.11.2023 було переведено на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до статті 54 Закону № 796-ХІІ.

В подальшому, листом від 25.04.2024 за №0300-0304-9/25060 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило ГУ ПФУ в Полтавській області про необхідність перегляду прийнятого раніше рішення в частині визначення права ОСОБА_1 на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 54 Закону № 796-ХІІ.

ГУ ПФУ в Полтавській області 29.04.2024 прийнято рішення № 84 про відмову ОСОБА_1 в переведенні з пенсії за віком на пенсію у зв`язку втратою годувальника згідно заяви від 30.11.2023, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (за наданими документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу страховий стаж становить 16 років 9 місяців 27 днів, при необхідних не менше 30 років- стаття 26 Закону №1058-IV), а рішення № 84 від 05.12.2023 про перерахунок пенсії скасовано.

ГУ ПФУ у Волинській області листом від 07.06.2024 №7331-6799/Ц-02/8-0300/24 повідомило позивача про прийняте ГУ ПФУ в Полтавській області рішення від 29.04.2024 №84 про відмову в переведенні на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до статті 54 Закону № 796-ХІІ. Також повідомило, що в результаті проведеного перерахунку виникла переплата за період з 29.11.2023 по 31.05.2024 в сумі 13728,84 грн.

Позивач вважаючи протиправним оскаржуване рішення відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом №1058-IV.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Розділом V Закону №1058-IV визначено порядок та умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Згідно частини другої статті 36 Закону №1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до частини третьої статті 36 Закону №1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно частини першої статті 38 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Частиною першою статті 60 Закону №1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

Як вірно зазначено судом першої інстанції основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі № 796-ХІІ.

Відповідно до частини першої статті 54 Закону № 796-ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

Відтак, для особи, якій вже призначена пенсія за віком та яка в подальшому набула право на інший вид пенсії, Законом №1058-IV передбачена можливість подання відповідної заяви про переведення на інший вид пенсії, відмінний від первинно призначеної.

Судом першої інстанції вірно вказано, що ні стаття 54 Закону № 796-ХІІ, ні норми Закону №1058-IV не ставлять в залежність виникнення права дружини на отримання пенсії по втраті годувальника за її померлого чоловіка від наявного страхового стажу заявника за умови отримання нею пенсії за віком, тобто після досягнення останньою пенсійного віку.

Підстави та вимоги для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника чітко визначено законодавством України, в тому числі Законом №1058-IV, який не містить вимог щодо наявності у заявника будь-якого страхового стажу, у зв`язку з чим жодних перешкод для призначення вказаної пенсії позивачу судом не встановлено, оскільки на день звернення до відповідача із заявою про перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 досягла пенсійного віку (60 років) та вже отримувала пенсію за віком.

Відтак правильним є висновок суду першої інстанції, що відповідач ГУ ПФУ в Полтавській області рішенням від 29.04.2024 № 84 протиправно відмовив позивачу у переведенні з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 54 Закону № 796-ХІІ з підстав відсутності необхідного страхового стажу, тому таке рішення (а не дії) слід визнати протиправним та скасувати. Тобто, належним та ефективним способом захисту прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 29.04.2024 № 84.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV врегульовано, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Згідно пункту 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846; далі - Порядок №22-1, зі змінами), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Тобто, позивачу було відмовлено у переведенні на інший вид пенсії рішенням від 29.04.2024 №84, яке було прийняте ГУ ПФУ в Полтавській області відповідно до пункту 4.2 розділу IV Порядку №22-1 за принципом екстериторіальності. Відповідачем у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті розгляду заяви про призначення пенсії, є суб`єкт владних повноважень, який прийняв відповідне рішення.

Аналогічна правова позиція відображена Верховним Судом у постановах від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23, від 07.05.2024 у справі №460/38580/22.

Тому, дії зобов`язального характеру щодо переведення позивача з 30.11.2024 (з часу звернення із заявою) на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до статті 54 Закону №796-ХІІ має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Полтавській області, у зв`язку із чим позов підставно частково задоволено з виходом на підставі частини другої статті 9 КАС України за межі позовних вимог з метою ефективного захисту прав позивача.

Згідно статті 50 Закону №1058-IV передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

Таким чином, відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише у зв`язку із зловживаннями з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Разом з тим, статтею 50 Закону № 1058-IV визначені виключні підстави за наявності яких, надміру виплачені кошти повинні бути повернуті пенсіонером. При цьому, будь-які інші підстави для утримання з пенсії пенсіонера надміру виплачених коштів не передбачено чинним законодавством.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, який затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 25.11.2014 № 25-3), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 за №374/7695 (далі Порядок № 6-4).

Згідно пункту 3 Порядку № 6-4 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії (додаток 1).

Відтак, статтею 50 Закону №1058-IV та положеннями вказаного Порядку прямо передбачені дві умови за наявності яких підлягає відрахуванню (утриманню) надміру виплачена сума пенсії, зокрема з підстав: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Отже, законодавством визначено дві самостійні підстави для відшкодування зайво сплаченої пенсії, кожна з яких визначає суб`єкта, на якого покладається такий обов`язок в залежності від того, хто із цих суб`єктів вчинив відповідні дії, що призвели до такої зайвої сплати. У випадку зловживань з боку пенсіонера - обов`язок відшкодування може бути покладений на нього, а у випадку подання недостовірних відомостей страхувальником - обов`язок відшкодування зайвих виплат покладається на цього страхувальника.

Відповідальність може бути покладена на громадянина виключно внаслідок зловживання з боку пенсіонера, яке може полягати, зокрема, в поданні ним документів з явно неправильними відомостями. Тобто, умовою є свідомі, активні та навмисні дії з боку пенсіонера, які призвели до надмірної виплати йому пенсії.

Аналогічна правова позиція відображена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеними в постанові від 25.10.2021 у справі № 554/4736/17.

Судом першої інстанції встановлено протиправність рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 29.04.2024 № 84 про відмову у переведенні позивача на пенсію в разі втрати годувальника з підстав відсутності у неї необхідного страхового стажу. У свою чергу, наслідком скасування в судовому порядку такого рішення буде перерахунок та виплата (з урахуванням виплачених сум) позивачу пенсії з 30.11.2023 (з часу звернення із заявою), відповідно наявна на даний час переплачена сума пенсії 13728,84 грн. за період з 30.11.2023 по 31.05.2024 (борг) буде відсутня взагалі.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову, та визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 29.04.2024 № 84 та зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області перевести позивача на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до статті 54 Закону №796-ХІІ з 30.11.2023 (з часу звернення із заявою) та здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні, та про відмову у задоволенні решти позовних вимог.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року у справі № 140/6932/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга