Справа № 300/3460/25
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" червня 2025 р. справа № 300/3460/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним і скасувати рішення, а також зобов`язання вчинити певні дії,
Адвокат Шевченко Н.П., в інтересах ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (надалі Головне управління ПФУ у Вінницькій області, відповідач) про:
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком з 26.02.2025 наступного дня після досягнення пенсійного віку, з урахуванням до страхового стажу періоду навчання за денною формою у Калінінському політехнічному інституті з 23.08.1982 по 03.09.1985.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що після досягнення передбаченого Законом пенсійного віку (60 років), 07.03.2025 ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського сервісного центру Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком, до якої додано повний пакет документів про стаж роботи, а також диплом про освіту, архівну довідку від 21.10.2024 №280 про навчання за денною формою. Позивачу було призначено пенсію за віком, однак не зараховано період її навчання. 24.04.2025 ОСОБА_1 звернулася із заявою про перерахунок пенсії, допризначення у зв`язку з наданими документами, однак, у перерахунку пенсії їй було відмовлено згідно спірного рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області у зв`язку з відсутністю, на переконання пенсійного органу, підтвердження періодів навчання. Позивач з таким твердженням відповідача не погоджується та вважає, що винесене відповідачем рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
10.06.2025 від Головного управління ПФУ у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого представник відповідача заперечує щодо задоволення позовних вимог. Вказує, що позивач 24.04.2025 звернулася до органів Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії, до якої був долучений витяг з наказу про відрахування 03.09.1985 з Івано-Франківського інституту нафти та газу, але відсутні дані про зарахування до даного навчального закладу. Також до заяви долучена архівна довідка від 21.10.2024 №280 про навчання в Івано-Франківському інституті нафти та газу на заочному відділенні з 19.08.1985. Враховуючи викладене, у Головного управління відсутні підстави для зарахування періоду навчання позивача з 23.08.1982 по 03.09.1985 до страхового стажу, а отже, відсутні підстави для перерахунку її пенсії.
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у заявах по суті справи, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.03.2025 після досягнення пенсійного віку, звернулася до органів ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком, до якої долучала, серед іншого, документи про підтвердження її навчання, а саме диплом про освіту та архівну довідку від 21.10.2024 №280 про навчання за денною формою.
Органом ПФУ було призначено ОСОБА_1 з 26.02.2025 пенсію за віком, що відповідачем не заперечується.
17.03.2025 позивач звернулась до пенсійного органу із зверненням, в якому просила переглянути її пенсійну справу та зарахувати період навчання на денній формі з 23.08.1982 по 03.09.1985 в Калінінському політехнічному інституті до її страхового стажу (а.с. 29).
Листом Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області від 10.04.2025 №2993-2265/С-02/8-0900/25 повідомлено ОСОБА_1 про те, що до її страхового стажу не зараховано період навчання з 23.08.1982 по 03.09.1985 в Калінінському політехнічному інституті згідно довідки про навчання №280 від 21.10.2024, виданої Івано-Франківським національним технічним університетом нафти і газу, оскільки, на переконання пенсійного органу, у вказаній довідці відсутня інформація щодо первинних документів Калінінського політехнічного інституту, на підставі яких зазначено період навчання в даному інституті з 23.08.1982 по 03.09.1985. Також позивачу було рекомендовано звернутися з новими документами про стаж до територіального органу ПФУ, або через веб-портал електронних послуг ПФУ чи додатку «Дія», із заявою про перерахунок пенсії встановленого зразка, відповідно до Додатку 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 №22-1 (а.с. 30).
Після цього ОСОБА_1 звернулась до Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу з вимогою про надання копій первинних документів, на підставі яких їй було видано довідку про навчання №280 від 21.10.2024, на що Івано-Франківським національним технічним університетом нафти і газу надано позивачу засвідчені копії: заяви від 27.07.1982 про допуск до здачі вступних іспитів у Калінінський політехнічний інститут на денну форму навчання на факультет ХТіО, залікової книжки №820700 від 30.11.1982, в якій міститься відмітка про навчання за денною формою, студентського квитка №820700 від 31.08.1982 з відміткою про навчання за денною формою, заяви від 16.08.1985 про переведення на 4-ий курс Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу з Калінінського політехнічного інституту, виписки з наказу №747-4 від 03.09.1985 про відрахування з Калінінського політехнічного інституту в зв`язку з переводом в Івано-Франківський інститут нафти і газу, виписки з наказу від 30.09.1985 про зарахування ОСОБА_2 студенткою 4 курсу з 19.08.1985, відрахованої з Калінінського політехнічного інституту в 1985 році за власним бажанням, в Івано-Франківський інститут нафти і газу (підстава: особова справа, рішення приймальної комісії, протокол №40).
В подальшому, 24.04.2025 ОСОБА_1 звернулася із заявою про перерахунок пенсії, допризначення у зв`язку з наданими документами, до якої додано згадані вище документи.
Вважаючи протиправним таке рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 30.04.2025, представник позивача звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на момент врегулювання спірних правовідносин.
Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Згідно з положеннями статті 4 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, одним з видів загальнообов`язкового державного соціального страхування є пенсійне страхування. При цьому відносини, що виникають за цим видом соціального страхування, регулюються законами, прийнятими відповідно до цих Основ.
Водночас, у пункті 5 рішення №8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.
За приписами пунктів 1, 6 частини 1 статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058).
Частинами 1 та 2 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно зі статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 за №1788-XII, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Пунктом «д» статті 56 вказаного Закону передбачено, що до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 за №22-1 (далі Порядок №22-1), встановлено перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком, серед яких, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637).
Згідно з пунктом 1 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з пунктом 8 Порядку №637, період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Суд встановив, що при зверненні із заявою від 07.03.2025 про призначення пенсії ОСОБА_1 надала пенсійному органу диплом про освіту серії НОМЕР_1 (а.с. 21) та архівну довідку від 21.10.2024 №280 про навчання за денною формою у Калінінському політехнічному інституті з 23.08.1982 по 03.09.1985 (а.с. 22). Вказане не заперечується відповідачем.
Окрім того, в порядку допризначення пенсії, 24.04.2025 позивачем надано пенсійному органу засвідчені Івано-Франківським національним університетом нафти і газу копії заяви від 27.07.1982 про допуск до здачі вступних іспитів у Калінінський політехнічний інститут на денну форму навчання на факультет ХТіО (а.с. 23), залікової книжки №820700 від 30.11.1982 (а.с. 24), студентського квитка №820700 від 31.08.1982 з відміткою про навчання за денною формою (а.с. 25), заяви від 16.08.1985 про переведення на 4-ий курс Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу з Калінінського політехнічного інституту (а.с. 26), виписки з наказу №747-4 від 03.09.1985 про відрахування з Калінінського політехнічного інституту в зв`язку з переводом в Івано-Франківський інститут нафти і газу (а.с. 27), виписки з наказу від 30.09.1985 про зарахування ОСОБА_2 студенткою 4 курсу з 19.08.1985, відрахованої з Калінінського політехнічного інституту в 1985 за власним бажанням, в Івано-Франківський інститут нафти і газу (а.с. 28).
При цьому, згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 присвоєно прізвище ОСОБА_3 (а.с. 20).
Суд, дослідивши вищенаведені документи про навчання, констатує, що всі вони містять підписи відповідальних осіб, реєстраційні номери, дати видачі та скріплені відповідною печаткою (навчального закладу).
Доказів, які б свідчили про недостовірність таких документів, відповідачем суду не надано, а тому останні безпідставно не взяті до уваги відповідачем.
Більше того, суд звертає увагу, що відповідно до абзацу 4 п. 1.9 Порядку №22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.
Аналіз вказаної норми дає підстави зробити такі висновки:
по-перше, пенсійний орган письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково тільки у тому випадку, коли до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи;
по-друге, якщо навіть гіпотетично припустити, що особа не додала всі необхідні документи до заяви про призначення пенсії, то в такому випадку пенсійний орган письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Однак, в даному випадку жодного подібного повідомлення позивачу зі сторони пенсійного органу не надходило.
Таким чином, суд погоджується із представником позивача, що обов`язок перевірки правильності поданих документів, надання необхідних бланків, а також допомоги в одержанні відсутніх документів для призначення пенсії лежить саме на територіальних органах ПФУ, а не на особі, яка звертається за призначенням пенсії.
Натомість, відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити стаж навчання позивача.
В той же час, з матеріалів справи вбачається, що за призначенням пенсії ОСОБА_1 звернулась 07.03.2025, долучивши документи про підтвердження її навчання, а саме диплом про освіту та архівну довідку від 21.10.2024 №280 про навчання за денною формою.
Надалі, 24.04.2025 (тобто в межах трьох місяців після зверенння із заявою про призначення пенсії) ОСОБА_1 звернулася із заявою про перерахунок пенсії, допризначення у зв`язку з наданими документами, до якої додано надані Івано-Франківським національним технічним університетом інститутом нафти і газу засвідчені копії: заяви від 27.07.1982 про допуск до здачі вступних іспитів у Калінінський політехнічний інститут на денну форму навчання на факультет ХТіО, залікової книжки №820700 від 30.11.1982, в якій міститься відмітка про навчання за денною формою, студентського квитка №820700 від 31.08.1982 з відміткою про навчання за денною формою, заяви від 16.08.1985 про переведення на 4-ий курс Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу з Калінінського політехнічного інституту, виписки з наказу №747-4 від 03.09.1985 про відрахування з Калінінського політехнічного інституту в зв`язку з переводом в Івано-Франківський інститут нафти і газу, виписки з наказу від 30.09.1985 про зарахування ОСОБА_2 студенткою 4 курсу з 19.08.1985, відрахованої з Калінінського політехнічного інституту в 1985 році за власним бажанням, в Івано-Франківський інститут нафти і газу (підстава: особова справа, рішення приймальної комісії, протокол №40).
Тобто, суд дійшов переконання, що позивачем було надано пенсійному органу всі необхідні докази на підтвердження спірного періоду її навчання.
З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем підтверджено період навчання у спірний період з 23.08.1982 по 03.09.1985 належними доказами.
Суд зауважує, що у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 по справі №575/530/17 вказано про заборону допущення відповідачами (органами пенсійного фонду) певного формалізму при зверненні осіб про призначення чи перерахунку пенсії.
Такі правові позиції Верховного Суду відповідно до вимог частини п`ятої статті 242 КАС України мають враховуватись судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Відтак, з врахуванням вищенаведених норм та встановлених обставин, суд вважає, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період її навчання за денною формою у Калінінському політехнічному інституті з 23.08.1982 по 03.09.1985.
При вирішенні даного спору суд бере до уваги, що завданням адміністративного судочинства, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Верховним Судом у справі №580/1617/19 зазначено, що адміністративний суд, з урахуванням фактичних обставин, зобов`язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій. Для цього адміністративний суд наділений відповідними повноваженнями, зокрема, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи вищевикладене та з огляду на встановлені у справі обставини щодо подання позивачем пенсійному органу необхідних документів щодо підтвердження періоду навчання, в тому числі й при зверненні за призначенням пенсії, суд дійшов висновку, що з метою ефективного захисту порушеного права позивача, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним і скасування спірного рішення, а також зобов`язання відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком з 26.02.2025 наступного дня після досягнення пенсійного віку, з урахуванням до страхового стажу періоду навчання за денною формою у Калінінському політехнічному інституті з 23.08.1982 по 03.09.1985.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); безсторонньо (пункт 4); добросовісно (пункт 5); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації (пункт 7); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8); своєчасно, тобто протягом розумного строку (пункт 10).
Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у спірному випадку пенсійний орган не діяв на підставі закону, із урахуванням усіх обставин, які мають значення для вірного вирішення порушеного позивачем питання, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають до задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 1 статті 132 цього Кодексу судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Таким чином, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, то в силу вимог частини 1 статті 132, частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 968,96 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Відповідачу рішення надіслати через підсистему «Електронний суд».

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Кафарський В.В.