Справа № 320/26336/25
Суддя: Вісьтак М.Я.
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви

19 червня 2025 року № 320/26336/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся у Київський окружний адміністративний суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, у якому просить суд:

-Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у непроведенні перерахунку основної пенсії ОСОБА_1 , як інваліду 2 групи внаслідок аварії на ЧАЕС, за період з 07.04.2021 відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р (II)/2021 та відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 230/96-ВР, у розмірі не менше восьми мінімальних пенсій за віком, а також визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо непроведення відповідних виплат ОСОБА_1 після перерахунку пенсії з урахуванням раніше виплачених сум;

-Зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок основної пенсії ОСОБА_1 , як інваліду 2 групи внаслідок аварії на ЧАЕС, за період з 07.04.2021 року відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № l-р (II)/2021 та відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статує і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 230/96-ВР, у розмірі не менше восьми мінімальних пенсій за віком, а також зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити відповідні виплати основного виду пенсії ОСОБА_1 з урахуванням раніше виплачених сум;

-Судові витрати покласти на відповідача.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи 27.05.2025 визначено головуючого суддю Вісьтак М. Я.

Окремо суд вважає необхідним зазначити, що дану позовну заяву фактично передано судді для розгляду 30.05.2025 року.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 року ухвалено залишити без руху позовну заяву.

У подальшому, 09.06.2025 на адресу Київського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла письмова заява про усунення недоліків, із змісту якої вбачається, що останній просить суд визнати причини пропуску строку для звернення до суду за захистом її прав та законних інтересів поважними та поновити даний строк.

В обґрунтування своєї заяви сторона позивача вказує, що про право на перерахунок та отримання пенсії по інвалідності, пов`язаною з аварією на ЧАЕС, в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, позивач дізнався лише у квітні 2025 року із засобів масової інформації, а також від осіб, позови яких з аналогічного питання були задоволені Київським окружним адміністративним судом. До цього часу, представник ОСОБА_1 вказує, що про Рішенням Конституційного Суду України від 07 квітня 2021 року № 1-p(II)/2021 останньому не було відомо, у зв`язку з чим не мав можливості протягом шести місяців з дня ухвалення даного рішення Конституційного суду звернутися за вирішенням спору до адміністративного суду. Окрім цього вказано, що своєчасно реалізувати своє право на звернення до суду позивач не міг через наявність у нього хронічного захворювання, пов`язаного з аварією на ЧАЕС, у зв`язку з чим він визнаний інвалідом 2 групи, введеним у 2021 році карантином через коронавірус, а також через запроваджений 24.02.2022 року воєнний стан.

Однак, перевіривши подану заяву, суд вважає за необхідне наголосити щодо поновлення строку звернення до адміністративного суду наступне.

Інститут строків сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює учасників процесу добросовісно виконувати свої обов`язки. Строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, у разі відсутності звернення до суду, відносини набувають стабільності.

Поважними причинами для поновлення строку можуть визнаватися лише обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волі особи, пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду, та підтверджені належними доказами. Поновленню підлягають виключно ті процесуальні строки, встановлені законом, які були пропущені з поважних причин.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Суд наголошує, що процесуальний строк обчислюється не лише з моменту фактичного дізнання особи про порушення її прав, а й з моменту, коли вона, діючи розумно і з належною обачністю, могла і мала дізнатися про такі порушення.

З приводу доводів позивача про своєчасну реалізацію свого права на звернення до суду, у зв`язку із впровадженням карантинних обмежень, суд зазначає наступне.

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 02 квітня 2020 року, було також внесено зміни до процесуальних кодексів, зокрема, до Кодексу адміністративного судочинства України. Так, розділ VI «Прикінцеві положення» КАС України було доповнено пунктом 3, згідно з яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 (із змінами та доповненнями) на всій території України був встановлений карантин з 12 березня 2020 року.

17 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 18 червня 2020 року №731-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон №731-ІХ), відповідно до якого пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України був викладений в новій редакції, а саме: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

За приписами пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №731-ІХ процесуальні строки, які були продовжені відповідно пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону №540-ІХ, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Отже, Законом № 731-IX передбачено поновлення судом призупинених процесуальних строків через 20 днів після набрання чинності цим Законом, тобто з 06 серпня 2020 року. При цьому за усталеною практикою Верховного Суду поновлення пропущеного процесуального строку здійснюється судом, якщо такий пропуск чи неможливість вчинення відповідної процесуальної дії зумовлена саме обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Для поновлення строку недостатньо лише посилання на наявність таких обмежень. Необхідним є наведення конкретних обставин та надання скаржником відповідних доказів на підтвердження їх існування, а також доведення їх впливу на своєчасність реалізації ним своїх прав.

Таким чином, строки звернення до суду, зокрема, передбачені частиною другою статті 122 КАС України, були зупинені у період з 12 березня 2020 року по 06 серпня 2020 року, після чого позивач міг просити про поновлення пропущеного строку, але за умови обґрунтування того, що такий пропуск обумовлений саме обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

З огляду на викладене, позивач при поданні позову та заяви про усунення недоліків адміністративного позову не наводив обґрунтувань того, яким чином введення в Україні карантину позбавило його реальної можливості своєчасного звернення до суду. Самих лише посилань на запровадження карантинних обмежень як на підставу для поновлення пропущеного строку недостатньо.

У питанні оцінки поважності причин пропуску строку звернення до суду з огляду на введення в Україні з 24 лютого 2024 року воєнного стану Верховний Суд сформував усталений підхід, що такі обставини дійсно можуть бути визнані судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною.

Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому законами України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, від 21 квітня 2022 року № 02212-ІХ та від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено відповідні укази Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022 та від 17 травня 2022 року № 341/2022, якими строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, а потім з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.

Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року у справі №200/155/23.

Водночас, представник позивача ОСОБА_1 не навів жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували поважність причин, що об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду.

Не доведено, що захворювання чи воєнний стан фактично унеможливили своєчасне звернення до суду. Відсутні докази, що ці обставини обмежили доступ позивача до правової інформації або правничої допомоги.

Фактична бездіяльність позивача протягом тривалого періоду свідчить про відсутність таких перешкод і не дає підстав для поновлення строку звернення до суду. Незнання про порушення своїх прав, зумовлене байдужим ставленням до них або свідомим уникненням отримання відповідної інформації, не може вважатися поважною причиною.

Підсумки суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Разом з тим, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Голдер проти Великої Британії» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України , то таку слід повторно залишити без руху.

У зв`язку з цим, для вирішення питання щодо поновлення строку звернення до адміністративного суду, позивачу необхідно подати уточнену заяву про поновлення строку із підтверджуючими документами та поясненнями, а саме:

- медичні довідки або витяги з історії хвороби, із зазначенням діагнозу, періоду лікування, тяжкості стану або листки непрацездатності (лікарняні), із офіційними датами тимчасової непрацездатності;

- довідка про перебування в зоні активних бойових дій / тимчасово окупованій території;

У заяві про поновлення строку необхідно чітко вказати, які саме обставини, спричинені воєнним станом, стали перешкодою, також чітко зазначити період, протягом якого позивач не мав змоги звернутись та пояснити причинно-наслідковий зв`язок між перешкодою і пропуском строку.

Без надання зазначених доказів і належної конкретизації обставин, викладені позивачем причини пропуску строку будуть вважатися необґрунтованими.

Оскільки, саме посилання на карантин або воєнний стан без наведення конкретних, підтверджених доказами обставин, які об`єктивно перешкоджали зверненню до суду, не є достатніми підставами для визнання строку пропущеним з поважних причин.

Слід зазначити, що вказані в ухвалі суду недоліки не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів адміністративного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Підсумовуючи, суд враховує, що ухвала про залишення позовної заяви без руху, станом на 18.06.2025 року, не була виконана у повній мірі, що позбавляє суд можливості відкрити провадження у справі.

Однак, беручи до уваги необхідність забезпечення права позивача на судовий захист, суд вважає за доцільне продовжити процесуальний строк для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви.

На підставі наведеного та керуючись ст. 160, 161, 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України , суд -

ухвалив:

Продовжити процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Надати ОСОБА_1 п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення зазначених вище недоліків.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії вважати неподаною та повернути з усіма доданими до неї документами.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Вісьтак М.Я.