Справа № 160/8100/23
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2025 року Справа № 160/8100/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучугурної Н.В.
секретаря судового засідання Кропової К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відповідача-1: Міністерства оборони України, Відповідача-2: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача-1: Міністерства оборони України, відповідача-2: ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 у справі №160/8100/23 (суддя Луніна О.С.) позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.07.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 в справі №160/8100/23 скасовано; справу № 160/8100/23 направлено для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.08.2023 справу №160/8100/23 передано для розгляду судді Луніній О.С.
У зв`язку з перебуванням судді Луніної О.С. у тривалій відпустці, розпорядженням керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 №442д, призначено повторний автоматизований розподіл справи №160/8100/23.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №160/8100/23 передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.
Позовна заява не відповідала вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), тому ухвалою суду від 21.08.2023 була залишена без руху, з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви.
04.09.2023 від позивача через канцелярію суду надійшла уточнена позовна заява з додатками у відповідності до кількості учасників справи, до якої приєднано квитанцію про сплату позивачем судового збору у розмірі 1073,60 грн.
Так, в уточненій позовній заяві позивач просить суд:
визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 з розгляду питання, пов`язаного із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги, яка була оформлена листом ІНФОРМАЦІЯ_1 №471 від 22.03.2023, який було видано начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 та зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , яка передбачена п.2 Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», із розрахунку на одного члена сім`ї загиблого.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 (позивач) звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою від 07.03.2023, в якій, з-поміж іншого, просила здійснити їй виплату, яка передбачена п.2 Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168, в розмірі 15000000,00 грн, як особі, яка проживала однією сім`єю із ОСОБА_3 , який був призваний на військову службу у зв`язку із мобілізацією в особливий період. Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №4798 від 10.09.2022, ОСОБА_3 помер через ушкодження внаслідок дій, передбачених законом, та воєнних дій. У відповідь на заяву позивача від 07.03.2023 ІНФОРМАЦІЯ_1 листом від 22.03.2023 №471 відмовив у нарахування і виплаті зазначеної одноразової грошової допомоги, оскільки позивач не надала доказів на підтвердження родинних зв`язків між нею і загиблим військовослужбовцем ОСОБА_4 . З такою відмовою позивач не погодилась, тому і звернулась з цим позовом до суду. При цьому, у тексті позовної заяви позивач просила суд установити факт проживання однією сім`єю між нею та ОСОБА_4 і визнати те, що вона була членом сім`ї військовослужбовця.
Ухвалою суду від 11.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду; відкрито провадження в адміністративній справі; зазначено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження суддею Кучугурною Н.В. одноособово; встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів.
27.09.2023 до суду від Міністерства оборони України (відповідач-1) надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач-1 заперечує проти позовних вимог. В обгрунтування відзиву відповідач-1 зазначає, що позивач на даний час не входить до числа осіб, які, згідно із Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядком №975 мають право на отримання одноразової грошової допомоги, тому підстав для направлення документів на розгляд Комісії Міністерства оборони України не має. У поданій позовній заяві позивач не зазначає, якими рішеннями, діями чи бездіяльністю Міністерства оборони України порушено її права, свободи та інтереси та не вказує, у який спосіб відповідач-1 порушив її права та законні інтереси, а лише зобов`язує розглянути документи. Відповідач-1 зазначає, що позивач не довела факт спільного проживання із загиблим військовослужбовцем ОСОБА_4 , тому підстав для задоволення позовних вимог не має.
01.11.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач підтримала доводи, наведені в обґрунтування позовних вимог.
Відповідач-2 був належним чином повідомлений про розгляд цієї справи, але правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався і не повідомив поважності причин його неподання, тому з огляду на положення ч.6 ст.162 КАС України, суд розглядає справу за наявними матеріалами.
04.06.2025 до суду від позивача надійшла заява про приєднання до матеріалів справи рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16.04.2025 у справі №175/3527/23.
17.06.2025 до суду від представника позивача надійшла заява про приєднання до матеріалів справи рішення суду у справі №160/7609/25.
Ухвалою суду від 11.09.2023 розгляд справи призначено у підготовчому судовому засіданні на 27.09.2023 на 11:00 год.
27.09.2023 підготовче судове засідання відбулось за участю представника відповідач-1 ОСОБА_5 . Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином.
У судовому засіданні розгляд справи був відкладений на 18.10.2023 на 11:00 год.
У судовому засіданні 18.10.2023 брали участь позивач ОСОБА_1 (в залі суду) та її представник Рясний В.Д. (поза межами приміщення суду в режимі відеоконференції). Відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином.
Розгляд справи у підготовчому судовому засіданні був відкладений на 01.11.2023 на 13:00 год.
01.11.2023 підготовче судове засідання було проведено за участю позивача ОСОБА_1 (в залі суду) та представника позивача Рясного В.Д. (поза межами приміщення суду в режимі відеоконференції), відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином.
Ухвалою суду від 30.04.2025 поновлено провадження в адміністративній справі №160/8100/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Відповідача-1: Міністерства оборони України, Відповідача-2: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні на 04 червня 2025 року на 11:00 год.
У судове засідання 04.06.2025 учасники справи не прибули, про день, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Позивач подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи. Інші учасники справи причин неявки суду не повідомили.
Ухвалою від 04.06.2025 суд закрив підготовче провадження; призначив розгляд справи №160/8100/23 по суті на 18 червня 2025 року на 15:00 год.
18.06.2025 у судовому засіданні брали участь представник позивача Морозов В.Ю. і представник відповідача-1 Літвін С.М. При цьому, вказані учасники брали участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за відповідними клопотаннями, які були задоволені ухвалами суду.
Позивач і відповідач-2 у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і наполягав на їх задоволенні. У свою чергу, представник відповідача-1 просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви.
У судовому засіданні 18.06.2025 суд оголосив вступну і резолютивну частини рішення.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
ОСОБА_1 (позивач) звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою від 07.03.2023, в якій, з-поміж іншого, просила здійснити їй виплату, яка передбачена п.2 Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168, в розмірі 15000000,00 грн, як особі, яка проживала однією сім`єю із ОСОБА_3 .
З матеріалів справи суд установив, що ОСОБА_3 був призваний на військову службу у зв`язку із мобілізацією в особливий період.
Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №4798 від 10.09.2022, ОСОБА_3 помер через ушкодження внаслідок дій, передбачених законом, та воєнних дій.
У відповідь на заяву позивача від 07.03.2023 ІНФОРМАЦІЯ_1 листом від 22.03.2023 №471, зокрема, повідомив, що відповідно до п.2 Постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським і їм сім`ям під час дії воєнного стану» сім`ям загиблих військовослужбовців виплачується одноразова грошового допомога, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян російської федерації або Республіки Білорусь, які постійно проживають на території цих країн, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво держав-агресору. Відповідно до ст.16-1 Закону право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Згідно з Додатком 2 до Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 25 лютого 2023 року №45 визначено перелік документів, які надають члени сім`ї до районного (міського ) ТЦКСП для призначення і виплати ОГД.
У листі також указано, що позивачем була надана заява про виплату ОГД, яка не відповідає формі, що визначена в додатку 1 порядку та не надано необхідний пакет документів, передбачений додатком 2 цього Порядку. Крім того, в заяві позивач вказує, що є особою, яка проживає однією сім`єю із загиблим, але відповідно до п.5-2 додатку 2 Порядку передбачено надання документу, що підтверджує родинні зв`язки. Необхідних документів не надано.
На підставі вищезазначеного запропоновано позивачу звернутись до суду із позовом про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю із загиблим ОСОБА_3 . У разі підтвердження родинних зв`язків із загиблим позивач може звернутись із заявою і необхідним пакетом документів для оформлення ОГД. Крім того, повідомлено, що позивач може зарезервувати частку ОГД на період встановлення права позивача на дану виплату в судовому порядку.
Позивач не погоджується із такою відмовою відповідача-2, тому і звернулась із цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спіним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (надалі - Закон № 2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до статті 2 Закону № 2011-XII, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Відповідно до ст.16-1 Закону № 2011-XII (у редакції станом на час подачі позивачем заяви від 07.03.2023 і надання на цю заяву відповіді) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Згідно з підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується:
1) у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;
2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;
3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (у редакції станом на час подачі позивачем заяви від 07.03.2023 і надання на цю заяву відповіді) установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.
Завдання органів військового управління, військових частин, установ, військових навчальних закладів щодо оформлення документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - ОГД), алгоритм її призначення та виплати, перелік необхідних документів визначають Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затверджені наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 45 (далі Порядок №45).
Відповідно до п.1.3. Порядку №45 сім`ям загиблих військовослужбовців відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується ОГД, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.
ОГД призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. Заява (додаток 1) подається до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦКСП) незалежно від місця реєстрації заявника (п.1.7. Порядку №45).
Аналізуючи наведені норми чинного законодавства, суд зазначає, що сім`ям загиблих, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»
При цьому, така одноразова грошова допомога виплачується за особистою заявою особи, яка має право на її призначення і отримання, чи заявою її законного представника, і ця заява має відповідати формі, наведеній у Додатку 1 до Порядку №45.
Відповідно до п.4.1. члени сім`ї звертаються до районного (міського) ТЦКСП незалежно від місця реєстрації та подають документи, зазначені в додатку 2.
Так, згідно із Переліком документів, які надають члени сім`ї до районного (міського) ТЦКСП для призначення та виплати ОГД (Додаток 2 до Постанови №45), члени сім`ї загиблого військовослужбовця, подають, з-поміж іншого, документ, що підтверджує родинні зв`язки з загиблим (померлим) військовослужбовцем відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»: а) для дружини/чоловіка - свідоцтва про шлюб; б) для дитини - свідоцтво про народження дитини; в) для батьків - свідоцтво про народження загиблого (померлого); г) для осіб, які перебували на утриманні загиблого (померлого) - документ, що підтверджує перебування на утриманні загиблого (померлого) військовослужбовця (п.5-2).
Як установив суд, ОСОБА_1 звернулась до відповідача-1 із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги, передбаченої п.2 Постанови КМУ від 28.02.2022 №168, як особі, яка проживала однією сім`єю із ОСОБА_3 .
Проте, відповідач-2 листом повідомив, що позивачем була надана заява про виплату ОГД, яка не відповідає формі, що визначена в додатку 1 порядку та не надано необхідний пакет документів, передбачений додатком 2 цього Порядку, а саме документу, що підтверджує родинні зв`язки, передбаченого пунктом 5-2 Додатку 2 до Порядку №45. Також, запропоновано позивачу звернутись до суду із позовом про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю із загиблим ОСОБА_3 .
Суд указує, що Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів (стаття 1 Сімейного кодексу України).
Статтею 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства.
Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Тобто, виходячи з аналізу вказаної норми Сімейного кодексу України, сім`єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей.
Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі № 686/8440/16-й.
Конституційний Суд України в рішенні від 03 червня 1999 року у справі № 1-8/99 (№ 5-рп/99) роз`яснив, що під членом сім`ї військовослужбовця треба розуміти особу, пов`язану кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинами; постійним проживанням з військовослужбовцем, веденням з ним спільного господарства. До кола членів сім`ї військовослужбовця належать його (її) дружина (чоловік), їх діти і батьки. Діти є членами сім`ї незалежно від того, чи є це діти будь-кого з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні. Членами сім`ї військовослужбовця можуть бути визнані й інші особи за умов постійного проживання разом з суб`єктом права на пільги і ведення з ним спільного господарства, тобто не лише його (її) близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід, баба), але й інші родичі або особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (неповнорідні брати, сестри; зять, невістка; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші). Членом сім`ї, що перебуває на утриманні військовослужбовця є та з визначених у пункті 1 цього Рішення особа, що перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.
Крім того Конституційний суд України у своєму рішенні зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат; спільний бюджет: спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Крім цього, суд звертає увагу на те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому порядку та судовому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належить встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами Цивільного процесуального кодексу України.
Тому встановлення факту віднесення осіб до кола членів однієї сім`ї не входить до юрисдикції адміністративного суду та не може бути встановлено при розгляді цієї адміністративної справи.
Суд зазначає, що підтвердженням факту спільного проживання та ведення спільного побуту чи господарства є судове рішення у цивільній справі за результатами розгляду відповідної заяви в порядку окремого провадження.
Так, до матеріалів справи надана копія рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16.04.2024 у справі №175/3527/23, яке набрало законної сили 15.07.2024.
Цим рішенням суд установив факт спільного проживання як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 і ОСОБА_3 в період із 10 квітня 2021 року по 08 вересня 2022 року.
Отже, факт спільного як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 і ОСОБА_3 був установлений рішенням суду, яке набрало законної сили.
Водночас, суд указує, що станом на дату подачі позивачем 07.03.2023 заяви про виплату спірної у цій справі одноразової грошової допомоги, та надання на цю заяву відповіді відповідачем-2, були відсутні докази, які підтверджували те, що ОСОБА_1 , у розумінні наведених вище норм чинного законодавства, була членом сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 .
Рішення про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 і ОСОБА_3 було ухвалено і набрало законної сили у 2024 році, і не було предметом розгляду відповідача-2 у 2023 році під час вирішення питання щодо права позивача на одноразову грошову допомогу за її заявою від 07.03.2023.

З огляду на викладене, суд погоджується із твердженням відповідача-2 про те, що станом на дату звернення за виплатою спірної одноразової грошової допомоги 07.03.2023 та надання відповіді на це звернення, позивач не надала доказів того, що вона має право на виплату цієї допомоги як член сім`ї загиблого військовослужбовця.

Таким чином, відсутні підстави для визнання протиправною відмови відповідача-2 нарахувати і виплатити позивачу одноразову грошову допомогу та, відповідно, для зобов`язання Міністерства оборони України вчинити певні дії. До того ж, з матеріалів справи суд установив, що станом на час звернення до суду з цим позовом, відсутні докази порушення Міністерством оборони України прав позивача.

Щодо наданої представником позивача копії рішення у справі №160/7609/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третіх осіб на стороні відповідача: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання протиправним та скасування протоколу, зобов`язання вчинити певні дії, суд зазначає, що не бере його до уваги, оскільки це рішення було ухвалено судом 11.06.2025 і не набрало законної сили, а за змістом ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, лише, коли таке рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Водночас, згідно з принципом змагальності позивач має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.

Натомість у цьому випадку позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами доводи на обґрунтування підстав для виплати їй спірної одноразової грошової допомоги за її заявою від 07.03.2023.

З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд зазначає, що позовні вимоги у цій справі є такими, що задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні, оскільки у задоволенні позову відмовлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 .

Відповідач-1: Міністерство оборони України.

Відповідач-2: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повний текст рішення складено 19.06.2025.

Суддя Н.В. Кучугурна