Справа № 320/57985/24
Суддя: Жукова Є.О.
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2025 року м. Київ справа №320/57985/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жукової Є.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи

за позовомОСОБА_1
доТериторіального управління БЕБ у м. Києві
прозобов`язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (позивач) звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління БЕБ у м. Києві (відповідач), в якому просить суд:

- зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років час роботи в державних органах - з 12.11.2012 по 26.06.2013 в органах Державної податкової служби України, з 27.06.2013 по 18.12.2014 в органах Міністерства доходів і зборів України, з 19.12.2014 по 30.09.2015 та з 30.10.2018 по 31.12.2021 в органах Державної фіскальної служби України, з 06.07.2022 по 12.12.2022 в органах Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, з 13.12.2022 по 25.06.2024 в органах Бюро економічної безпеки України, що становить 08 років 00 місяців 05 днів, як періоду служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ, як такий, що відповідає абзацу 12 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно біографічної довідки та витягу з послужного списку позивача, виданих кадровою службою Територіального управління БЕБ у м. Києві, а також відповідно витягу з наказу Територіального управління БЕБ у м. Києві від 01.07.2024 № 134-к/ДСК про встановлення стажу служби та витягу з висновку комісії щодо обчислення стажу служби від 01.07.2024 № 417/10-ДСК-24 відповідачем протиправно не враховано час роботи позивача на державній службі, що складає 08 років 00 місяців 05 днів.

Позивач наголошує, що оскільки законодавство передбачає врахування до вислуги років стажу державної служби, набутий особою до переходу на військову службу, то заниження позивачу розміру вислуги років є прямим втручанням у право на мирне володіння особистим майном - грошовим забезпеченням.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 09.07.2007 №6-рп/2007 зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов`язань порушу є принцип соціальної, правової держави, а встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

Відтак, на думку позивача, не зарахування вищезазначеного періоду до стажу служби позивача в ТУ БЕБ суперечить приписами закону та є необгрунтованими, відсутність же затвердженого переліку посад офіцерського та начальницького складу в БЕБ не може бути беззаперечною підставою звуженням соціальних гарантій працівників БЕБ.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 відкрито провадження у справі, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ст. ст. 257-262 КАС України без повідомлення (виклику) учасників справи.

24 січня 2025 року до Київського окружного адміністративного суду надійшов відзив Територіального управління БЕБ у м. Києві.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідач зазначає, відповідно до висновку комісії Територіального управління БЕБ у м. Києві щодо ОСОБА_1 від 01.07.2024 № 417/10-ДСК-24, позивачу було зараховано до стажу служби для виплати надбавки за вислугу років такі періоди: з 01.10.2015 по 29.10.2018 -03 р. 00 м. 28. д.- служба в податковій міліції; з 26.06.2024 по 01.07.2024 - 00 р. 00 м. 05. д.- служба в Бюро економічній безпеки України. При винесенні висновку комісія територіального управління врахувала вимоги та документи, які передбачені п. 10 Інструкції для обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років.

За посиланнями відповідача, обчислення позивачеві стажу служби для виплати надбавки за вислугу років відбувалося відповідно Інструкції та спеціального законодавства в порушеній сфері, зокрема, Закону України «Про Бюро економічної безпеки України», Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанови КМУ «Про затвердження Положення про проходження служби особами, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України» № 1333 від 29.11.2022, Інструкції з обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ, затвердженою наказом БЕБ від 19 квітня 2022 року № 70, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 квітня 2022 року за № 444/3778, Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб».

З огляду на вказане, позивачеві було зараховано виключно періоди служби, які не відносяться до посад державної служби, зважаючи на відмінність понять несення служби в правоохоронному органі чи інших органах, в яких присвоюються спеціальні звання, враховуючи особливість несення такої служби (загроза життю та здоров`ю, несення служби у нічну пору доби та інше) від служби на посадах державної служби.

Одночасно з відзивом представником відповідача заявлено клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Розглянувши заяву представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, суд враховує наступне.

Частиною 4 ст. 257 КАС України, а також ч. 4 ст. 12 КАС України вказано чіткий перелік категорій справ, які за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті, а саме справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Згідно з пункту 6 частини шостої статті 12 КАС України справами незначної складності є справи у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Водночас, Кодексом визначено, а саме частиною другою статті 12 КАС України, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Так, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що дана справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, оскільки вважає, що швидкість вирішення справи вказаної категорії є пріоритетним.

Враховуючи викладене, а також, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, а також, зважаючи на дію воєнного стану в Україні, з метою збереження життя та здоров`я людей, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання представника Територіального управління БЕБ у м. Києві про розгляд адміністративної справи в загальному позовному провадженні, а отже відмовляє в його задоволенні.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , яка міститься в матеріалах справи.

ОСОБА_1 прийнята на службу та призначена на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління оперативно-технічних заходів Територіального управління БЕБ у м. Києві, 26.06.2024 (наказ Територіального управління БЕБ у м. Києві від 25.06.2024 № 48-к/ДСК).

Наказом БЕБ від 26.06.2024 № 231-к/ДСК-ДП ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання - лейтенант Бюро економічної безпеки України.

Наказом Територіального управління БЕБ у м. Києві від 27.06.2024 № 52-к/ДСК з 27.06.2024 переведена на посаду старшого інспектора відділу Управління персоналу Територіального управління БЕБ у м. Києві.

Наказом Територіального управління БЕБ у м. Києві від 29.06.2024 №75-к/ДСК з 01.07.2024 призначена на посаду керівника Управління Територіального управління БЕБ у м. Києві у порядку просування по службі, як переможець конкурсу на вищу посаду.

Згідно витягу з Висновку Комісії з обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років Територіального управління БЕБ у м. Києві від 01.07.2024 № 417/10-ДСК-24 ОСОБА_1 було зараховано до стажу служби для виплати надбавки за вислугу років такі періоди:

- з 01.10.2015 по 29.10.2018 -03 р. 00 м. 28. д.- служба в податковій міліції

- з 26.06.2024 по 01.07.2024 - 00 р. 00 м. 05. д.- служба в Бюро економічній безпеки України.

Наказом Територіального управління БЕБ у м. Києві від 01.07.2024 №134-к/ДСК встановлено стаж служби для виплати надбавки за вислугу років станом на 01 липня 2024 року лейтенанту Бюро економічної безпеки України ОСОБА_1 , керівнику - 03 роки 01 місяць 03 дні.

Підстава: висновки комісії Територіального управління БЕБ у м. Києві з обчислення стажу для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України.

Позивач вважаючи, що відповідачем протиправно не враховано час роботи позивача на державній службі, що складає 08 років 00 місяців 05 днів, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про Бюро економічної безпеки України" №1150-IX від 28.01.2021 держава забезпечує соціальний захист працівників Бюро економічної безпеки України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства.

Особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, користуються соціальними гарантіями відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" та інших законів України з урахуванням положень, встановлених цим Законом. Пенсійне забезпечення осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до пункту «и» частини 1 статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" N 2262-XII (далі - Закон N 2262-XII) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «з2 статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Згідно зі статтею 17-1 Закону N 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону №2262-XII Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

Згідно з абзацом 12 пункту 1 Постанови №393 для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" і "з" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, державну пожежну охорону, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затвердженими відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, виконання кримінальних покарань, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, затвердженим Головою Служби судової охорони.

Відповідно до пункту 34 Положення про проходження служби особами, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року №1333 (далі - Положення №1333), для обчислення періодів служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ, зараховується служба, визначена в пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб" (ЗП України, 1992 р., № 7, ст. 182; Офіційний вісник України, 2022 р., № 18, ст. 969), у календарному обчисленні (один місяць служби за один місяць).

При цьому варто зазначити, що пунктом 24 Положення № 1333, лейтенанти Бюро економічної безпеки віднесені до середнього начальницького складу. А як уже було встановлено судом вище, позивачу з 26.06.2024 було присвоєно спеціальне звання лейтенант Бюро економічної безпеки (наказ Бюро економічної безпеки України від 26.06.2024 №231-к/ДСК-ДП).

Відповідно до п. 2 Інструкції з обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки, затвердженої наказом Бюро економічної безпеки України від 19 квітня 2022 року №70 (далі - Інструкція №70) визначення періодів служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ здійснюється комісією з обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років.

Згідно з пунктом 5 Інструкції періоди служби для виплати надбавки за вислугу років обчислюються відповідно до законодавства: особам, які мають спеціальні звання БЕБ, та проходять службу у центральному апараті, заступникам керівників територіальних управлінь БЕБ,- центральною комісією; особам, які мають спеціальні звання БЕБ, які проходять службу у територіальних управліннях БЕБ,- комісіями територіальних управлінь.

Для обчислення періодів служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ, зараховуються періоди служби, визначені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» (пункт 6 Інструкції).

Пунктом 10 Інструкції особам, які мають спеціальні звання БЕБ, яким у встановленому законодавством порядку зараховано до вислуги років раніше не враховані періоди служби, доплата надбавки за вислугу років здійснюється з дня надання ними документів, що підтверджують їх період служби (роботи). До документів, що підтверджують періоди служби (роботи) для обчислення періодів служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ, належить трудова книжка (за наявності), послужний список, військовий квиток, документ про вищу освіту з додатками та інші документи, які відповідно до законодавства підтверджують стаж служби (довідки, виписки з наказів, дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, тощо).

З урахуванням викладеного, як Закон №2262-XII, так і Постанова №393, так і Інструкція №70, а також Положення №1333 чітко передбачають обов`язковість врахування до вислуги років стажу державної служби, що набутий особою до переходу на службу до Бюро економічної безпеки України.

Як встановлено судом із записів трудової книжки позивача, довідкою ОК- 5, сформованих індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб, позивач працював на державній службі в державних органах, а саме.

В органах Державної податкової служби України на посадах (00 р. 07 м. 14 дн.):

12.11.2012 по 28.11.2012 - головний спеціаліст відділу персоналу Мелітопольської об`єднаної державної податкової інспекції Запорізької області ДПС;

29.11.2012 по 19.12.2012 - головний спеціаліст загального сектору відділу адміністративно-господарського забезпечення Мелітопольської об`єднаної державної податкової інспекції Запорізької області ДПС;

20.12.2012 по 26.06.2013 - головний спеціаліст відділу персоналу Мелітопольської об`єднаної державної податкової інспекції Запорізької області ДПС.

В органах Міністерства доходів і зборів України на посадах (01 р. 05 м. 21 дн.):

27.06.2013 по 18.12.2014 - головний спеціаліст відділу персоналу Мелітопольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області.

В органах Державної фіскальної служби України на посадах (03 р. 11 м. 12 дн.):

19.12.2014 по 30.09.2015 - головний спеціаліст відділу персоналу Мелітопольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області;

30.10.2018 по 31.03.2019 - головний державний інспектор сектору проходження служби у податковій міліції управління по роботі з персоналом Головного управління ДФС у Запорізькій області;

01.04.2019 по 01.04.2020 - завідувач сектору проходження служби у податковій міліції управління по роботі з персоналом Головного управління ДФС у Запорізькій області;

02.04.2020 по 20.05.2020 - завідувач сектору кадрового забезпечення Головного управління ДФС у Запорізькій області;

21.05.2020 по 30.03.2020 - начальник відділу кадрового забезпечення Головного управління ДФС у Запорізькій області;

31.03.2020 по 31.12.2021 - начальник відділу роботи з персоналом Головного управління ДФС у Запорізькій області.

В органах Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на посадах (00 р. 05 м. 06 дн.):

06.07.2022 по 12.12.2022 - головний спеціаліст відділу управління персоналом Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області.

В органах Бюро економічної безпеки України на посадах державної служби (01 р. 06 м. 12 дн.):

13.12.2022 по 06.02.2023 - головний спеціаліст відділу проходження державної служби Департаменту персоналу Бюро економічної безпеки України;

07.02.2023 по 24.04.2023 - керівник відділу персоналу Територіального управління персоналу БЕБ у Львівській області;

25.04.2023 по 25.06.2024 - керівник управління персоналу Територіального управління БЕБ у м. Києві.

12 листопада 2012 року прийняла присягу державного службовця (згідно запису №4 трудової книжки).

Проте, згідно витягу з послужного списку, виданого кадровою службою БЕБ, а також згідно витягу з наказу від 01.07.2024 №134-к/ДСК про встановлення стажу служби вбачається, що до періоду проходження позивачем служби в БЕБ відповідачем не враховано вищевказаний час роботи на державній службі на зазначених вище посадах.

Як встановлено судом, відповідач у відзиві на позовну заяву вказує, що при винесенні висновку центральна комісія БЕБ врахувала вимоги та документи, передбачені п. 10 Інструкції для обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років. Стверджує, що обчислення позивачу стажу служби для виплати надбавки за вислугу років відбувалося відповідно до Інструкції та спеціального законодавства в порушеній сфері, зокрема, Закону України «Про Бюро економічної безпеки України», Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови КМУ від 29.11.2022 № 1333 «Про затвердження Положення про проходження служби особами, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України», Інструкції з обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ, затвердженої наказом БЕБ від 19 квітня 2022 року № 70, Постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб»». Отже, на думку відповідача, позивачу було правомірно зараховано виключно періоди служби, які не відносяться до посад державної служби, зважаючи на відмінність понять несення служби в правоохоронному органі чи інших органах, в яких присвоюються спеціальні звання, враховуючи особливість несення такої служби (загроза життю та здоров`ю, несення служби у нічну пору доби та інше) від служби на посадах державної служби.

З цих підстав суд зазначає, що пункт 10 Інструкції до документів, що підтверджують періоди служби (роботи) для обчислення періодів служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ відносить трудову книжку (за наявності), послужний список, військовий квиток, документ про вищу освіту з додатками та інші документи, які відповідно до законодавства підтверджують стаж служби (довідки, виписки з наказів, дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, тощо).

Крім того, згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Таким чином, позивач належними документами підтвердив період роботи на державній службі з 12.11.2012 по 26.06.2013 в органах Державної податкової служби України, з 27.06.2013 по 18.12.2014 в органах Міністерства доходів і зборів України, з 19.12.2014 по 30.09.2015 та з 30.10.2018 по 31.12.2021 в органах Державної фіскальної служби України, з 06.07.2022 по 12.12.2022 в органах Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, з 13.12.2022 по 25.06.2024 в органах Бюро економічної безпеки України, що становить 08 років 00 місяців 05 днів.

Відповідно до пункту 5 Умов та розмірів оплати праці і грошового забезпечення працівників Бюро економічної безпеки, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 6 жовтня 2021р. № 1068 (далі Постанова № 1068), особам, які мають спеціальні звання БЕБ, виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи до п`яти років 25 відсотків, більше п`яти років -30 відсотків, більше 10 років -35 відсотків, більше 15 років 40 відсотків, більше 20 років - 45 відсотків, більше 25 років - 50 відсотків посадового окладу.

Отже, невірне визначення відповідачем календарної вислуги років призводить до порушення права позивача на перерахунок вислуги років.

При цьому, необхідно зауважити, що перелік посад офіцерського і начальницького складу, на яких, у разі переходу на службу до Бюро економічної безпеки України, до вислуги років зараховується час роботи в державних органах, станом на час виникнення спірних правовідносин в БЕБ не затверджено.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду сформував сталу судову практику під час вирішення питання щодо не затвердження державним органом списку посад, які зараховуються до стажу для обчислення вислуги років, зокрема в постановах від 18.11.2019 у справі N 813/5876/15, від 20.09.2019 у справі N 813/904/15, від 04.10.2018 у справі N 819/1695/16, від 16.06.2022 у справі №819/1726/16. Зокрема, у цих постановах Верховний Суд вказав, що для осіб начальницького складу податкової міліції передбачені гарантії формування вислуги років, необхідної для призначення та нарахування пенсії. Реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення і затвердження списку посад. Правовідносини, що виникають у процесі реалізації права на встановлену державою гарантію для осіб начальницького складу податкової міліції як складової їхнього правового статусу, будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Крім того, принцип юридичної визначеності, закріплений у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов`язана з іншим принципом відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. Якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання для співробітників БЕБ певних гарантій, а саме права на зарахування до стажу служби часу роботи в державних органах у разі переходу на службу до БЕБ на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліком посад за правилами, встановленими абзацом 12 пункту 1 Постанови № 393 та пунктом "и" частини першої статті 17 Закону № 2262, держава, у даному випадку в особі БЕБ, безпідставно відступає від гарантованих особі прав та правомірних сподівань щодо зарахування стажу служби в державних органах до вислуги років.

Відносно викладених у відзиві доводів представника відповідача про те, що час роботи в державних органах на державній службі зараховується до вислуги років тільки при переході на військову службу в органи і військові формування відповідного органу державної влади, то до таких суд відноситься критично, оскільки відповідно до пункту "и" частини 1 статті 17 Закону N 2262-XII та пункту 1 Постанови № 393 служба в Бюро економічної безпеки України відноситься до переліку видів служби, яка зараховується до вислуги років для призначення пенсії.

Тобто, з урахуванням того, що позивач проходить службу у Бюро економічної безпеки України, відповідач протиправно не зарахував час його роботи за спірні періоди в державних органах до стажу служби для виплати надбавки за вислугу років у Бюро економічної безпеки України, а отже у своїй поведінці допустив бездіяльність, яка виходячи з обставин справи є протиправною.

Разом із тим, визначаючись із способом захисту порушеного права суд виходить із наступного.

Згідно з частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що норма статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Отже, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, спосіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)). "Ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

За наведених вище обставин суд доходить висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог, з огляду на встановлені обставини справи та задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправною бездіяльності Територіального управління БЕБ у м. Києві щодо не зарахування ОСОБА_1 до вислуги років час роботи в державних органах з 12.11.2012 по 26.06.2013 в органах Державної податкової служби України, з 27.06.2013 по 18.12.2014 в органах Міністерства доходів і зборів України, з 19.12.2014 по 30.09.2015 та з 30.10.2018 по 31.12.2021 в органах Державної фіскальної служби України, з 06.07.2022 по 12.12.2022 в органах Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, з 13.12.2022 по 25.06.2024 в органах Бюро економічної безпеки України, що становить 08 років 00 місяців 05 днів, як періоду служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ та зобов`язання Територіального управління БЕБ у м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років час роботи в державних органах - з 12.11.2012 по 26.06.2013 в органах Державної податкової служби України, з 27.06.2013 по 18.12.2014 в органах Міністерства доходів і зборів України, з 19.12.2014 по 30.09.2015 та з 30.10.2018 по 31.12.2021 в органах Державної фіскальної служби України, з 06.07.2022 по 12.12.2022 в органах Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, з 13.12.2022 по 25.06.2024 в органах Бюро економічної безпеки України, що становить 08 років 00 місяців 05 днів, як періоду служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ, як такий, що відповідає абзацу 12 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, положень проаналізованого законодавства, наявних у матеріалах справи доказів та встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання даного адміністративного позову до суду позивачем було сплачено за реквізитами Київського окружного адміністративного суду судовий збір в сумі 1211,20 грн, інформацією, наявною в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено.

Отже, в силу приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити та вийти за межі позовних вимог.

2. Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління БЕБ у м. Києві щодо не зарахування ОСОБА_1 до вислуги років час роботи в державних органах з 12.11.2012 по 26.06.2013 в органах Державної податкової служби України, з 27.06.2013 по 18.12.2014 в органах Міністерства доходів і зборів України, з 19.12.2014 по 30.09.2015 та з 30.10.2018 по 31.12.2021 в органах Державної фіскальної служби України, з 06.07.2022 по 12.12.2022 в органах Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, з 13.12.2022 по 25.06.2024 в органах Бюро економічної безпеки України, що становить 08 років 00 місяців 05 днів, як періоду служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ.

3. Зобов`язати Територіальне управління БЕБ у м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років час роботи в державних органах - з 12.11.2012 по 26.06.2013 в органах Державної податкової служби України, з 27.06.2013 по 18.12.2014 в органах Міністерства доходів і зборів України, з 19.12.2014 по 30.09.2015 та з 30.10.2018 по 31.12.2021 в органах Державної фіскальної служби України, з 06.07.2022 по 12.12.2022 в органах Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, з 13.12.2022 по 25.06.2024 в органах Бюро економічної безпеки України, що становить 08 років 00 місяців 05 днів, як періоду служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ, як такий, що відповідає абзацу 12 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління БЕБ у м. Києві.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жукова Є.О.