Справа № 240/4409/24
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 червня 2025 року

м. Київ

справа №240/4409/24

адміністративне провадження № К/990/17822/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.

суддів: Бучик А.Ю., Єзерова А.А.,

перевіривши касаційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2025 у справі №240/4409/24 за позовом виконувача обов`язків керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Житомирської обласної військової адміністрації до Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Релігійна організація «Релігійне братство «Центр святого сімейства з назарету», про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

28.04.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга заступника керівника Житомирської обласної прокуратури на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2025 у справі № 240/4409/24 з підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою Верховного Суду від 12.05.2025 касаційну скаргу скаржника залишено без руху та надано йому строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення її недоліку шляхом надання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із зазначенням належних підстав оскарження судових рішень в цій справі (з урахуванням вимог частини четвертої статті 328 КАС України) та підстави на касаційне оскарження судового рішення у справі незначної складності (з урахуванням вимог частини п`ятої статті 328 КАС України).

В межах встановленого ухвалою Верховного Суду від 12.05.2025 строку скаржником надіслано до суду касаційної інстанції заяву про усунення недоліків касаційної скарги, в якій окрім обґрунтувань підстави касаційного оскарження судових рішень в цій справі, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, що були зазначені в касаційній скарзі та яким Верховний Суд вже надавав оцінку в ухвалі від 12.05.2025, наведено інші, зокрема, скаржник з урахуванням частини п`ятої статті 328 КАС України, у взаємозв`язку з пунктом 1 частини четвертої цієї статті, зазначає, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування положень статті 19 Земельного кодексу України у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 14.08.2018 у справі №806/171/16, а також посилаючись на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 123 Земельного кодексу України у подібних правовідносинах.

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.

Щодо посилання скаржника як на підставу касаційного оскарження судових рішень в цій справі, визначену пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, колегія суддів зазначає, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

У постанові від 19.05.2020 (справа №910/719/19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Встановлюючи обов`язковим при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, частина п`ята статті 242 КАС України презюмує застосування норм права у подібних правовідносинах.

Верховний Суд зазначає, що аналіз постанови Верховного Суду від 14.08.2018 у справі №806/171/16, на яку зроблено посилання в заяві про усунення недоліків як на приклад іншого правозастосування, та оскаржуваних судових рішень у справі №240/4409/24 не дає підстав для висновку про те, що ці рішення прийняті у справах, правовідносини у яких є подібними, оскільки вони ухвалені за іншого суб`єктного складу учасників відносин, правового регулювання та фактичних обставин у справі, що виключає можливість касаційного перегляду оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій за цією касаційною скаргою, з підстави та у випадку, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Також, скаржник, обґрунтовуючи право на подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування статті 123 Земельного кодексу України у подібних правовідносинах.

Водночас, обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися. При цьому, зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).

Отже, зазначена скаржником підстава касаційного оскарження за пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України без зазначення конкретної норми права, що була застосована неправильно судами першої та апеляційної інстанції, а також без обґрунтування того у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися не може слугувати належним обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судового рішення в розумінні положень частини четвертої статті 328 КАС України.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, скаржником не виконано вимог ухвали Верховного суду від 12.05.2025 в частині зазначення належних підстав оскарження судових рішень в цій справі (з урахуванням вимог частини четвертої статті 328 КАС України).

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2025 у справі №240/4409/24 за позовом виконувача обов`язків керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Житомирської обласної військової адміністрації до Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Релігійна організація «Релігійне братство «Центр святого сімейства з назарету», про визнання протиправним та скасування рішення повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи, у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

........................

........................

........................

А.І. Рибачук

А.Ю. Бучик

А.А. Єзеров,

Судді Верховного Суду