Справа № 450/1653/25
Суддя: Мельничук І. І.
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/1653/25 Провадження № 2-а/450/23/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді Мельничук І. І.

при секретарі Дикій О. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління поліції у Львівській області, третя особа: ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4448182 від 07.04.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 121-3 КУПАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову покликається на те, що постановою поліцейського ВнП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області серії ЕНА № 4448182 від 07.04.2025 року, його притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП за керування автомобілем із нібито забрудненим номерним знаком, що суперечить п. 2.9.в ПДР України. Позивач не визнає вину та вказує, що: він є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , у день події виконував службове завдання; забруднення номерного знака сталося ненавмисно під час руху ґрунтовою дорогою, про що йому не було відомо; умислу на порушення не мав, автомобіль перед виїздом оглянув; в постанові відсутні докази, що номер неможливо було прочитати з 20 м, як того вимагає закон; в постанові є суперечність: описано одне порушення (забруднення), а посилання зроблено на інше (неосвітлений/перевернутий номер); працівники поліції не з`ясували усіх обставин, діючи формально, без належного дослідження доказів. Позивач вважає, що постанова винесена з порушенням вимог ст. 7, 245, 280, 283, 284 КУпАП та Конституції України (ст. 19, 62), просить скасувати постанову та закрити провадження у справі, оскільки відсутній склад правопорушення.

Ухвалою від 24.04.2025 року відкрите спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивач не з`явився, однак в своєму адміністративному позові просив суд проводити справу у його відсутності, у зв`язку з проходженням служби в ЗСУ.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоч були належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Правом подачі відзиву, передбаченого статтею 175 КАС України, не скористалися, відзивів на позовну заяву на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що постановою поліцейського відділення поліції № 1 (м. Городок) ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області сержанта поліції Лозинського Романа Степановича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4448182 від 07.04.2025 року , позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП України.

Згідно вказаної постанови, 07.04.2025 року о 18:40:46 в м. Городок, на вул. Львівській, 320, водій гр. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом із забрудненим номерним знаком, чим порушив

п.2.9 (в) ПДР України. До ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 грн.

Частиною 1 ст. 121-3 КУпАП встановлено, що керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 2.9 «в» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію вразі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий. Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Положеннями ст. 222 КУпАП України встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 1 ст.247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві визначено будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Якщо учасник справи без поважних причин не наддасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Суд зазначає, що відповідачі на виконання вимог ч.1 ст.9, ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України не надали до суду жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів для доведення правомірності оскаржуваної позивачем постанови від 07.04.2025 року, доводи позивача, що будучи військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , 07.04.2025 року їхав з військовослужбовцем ОСОБА_2 біля 12 год. до митного пропуску для супроводу цивільних машин, які везли військове майно до в/ч, відповідно з мотивів конспірації, такі деякий відрізок дороги їхали ґрунтовою дорогою, позивач перед початком руху переконався у справності автомобіля, та візуально оглянувши його пересвідчився, що все

добре та почав рух, а також, вказує, що поліцейський зазначив, що водій керував з номерним знаком, перевернутим чи неосвітленим, однак у фабулі постанови вказують - забруднений номерний знак, що суперечить одне одному, яке саме порушення вчинено, - не спростовано, не переконано суд у правомірності прийнятої оскаржуваної постанови, так як не доведено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, та які б дозволили суду достовірно встановити факт вчинення порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України.

Статтями 245-246 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Враховуючи те, що відповідачами відзиву на позовну заяву не надано, доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, судом не встановлено обставини які б підтверджували, що в діях ОСОБА_1 є ознаки правопорушень за ч.1 ст.121-3 КУпАП. Сама постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення не може бути достатнім доказом вчинення ним правопорушення, оскільки викладені у постанові обставини правопорушень не підтверджені жодними доказами.

Як передбачено ч.4 ст.159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення правопорушення. Таким чином суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Справу про адміністративне правопорушення відносно позивача слід закрити, оскільки відповідачем не надано доказів події адміністративного правопорушення, а відсутність події адміністративного правопорушення у відповідності до п.1 ч.1 ст.247КУпАП виступає обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КАС України, судові витрати у виді судового збору в розмірі 605,60 грн. необхідно стягнути на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 121-3 КУпАП, ст.6, 8, 9, 72, 77, 134, 242, 243-246, 262, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4448182 від 07.04.2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1190,00 грн. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП закрити.

Стягнути з Головного управління поліції у Львівській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

СуддяІ. І. Мельничук