Справа № 520/11321/25
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2025 р. № 520/11321/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ольги Горшкової, розглянувши в порядку статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жданової О.В. від 19.03.2025 у виконавчому провадженню №77058378 про накладання на Військову частину НОМЕР_1 штрафу у розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жданової О.В. від 19.03.2025 у виконавчому провадженню №77058378 про накладання на Військову частину НОМЕР_1 штрафу у розмірі 5100,00 грн. є протиправною та такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню. Крім того, зазначив, що оскаржувана постанова на адресу боржника не надходила, про факт її винесення відомо не було, у зв`язку з чим просить поновити строк звернення до суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.05.2025 відкрито спрощене провадження в порядку статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України. Розгляд справи призначено на 15.05.2025 у судовому засіданні.

Представником відповідача 12.05.2025 року надано відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що оскаржувана постанова винесена в межах повноважень та у спосіб, що визначені нормами чинного законодавства, яке поширюється на спірні правовідносини. Відповідач додатково зауважив на тому, що постанова про накладення штрафу від 19.03.2025 у виконавчому провадженню №77058378 була направлена адресу боржника рекомендованою кореспонденцією вчасно.

Судові засідання призначені на 27.05.2025, 10.06.2025 перенесено у зв`язку з перебуванням судді Горшкової О.О. на лікарняному в період з 26.05.2025 по 13.06.2025.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2025 поновлено Військовій частині НОМЕР_1 строк звернення до суду із даним адміністративним позовом.

У судове засідання 19.06.2025 сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, поряд з тим представник позивача та представник відповідача заявили клопотання про розгляд справи без їх участі за наявними матеріалами справи.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст. 287 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом двадцяти днів після відкриття провадження у справі.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.10.2024 року по справі №520/19556/24 задоволено частково позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо непроведення нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 з 24.02.2022 по 20.05.2023 з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 з 24.02.2022 по 31.12.2022 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2022, для обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.01.2023 по 20.05.2023 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2023, для обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо вирішення питання про наявність у ОСОБА_1 права на отримання індексації за період з 24.02.2022 по 31.12.2022 відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078. Зобов`язано Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію за період з 24.02.2022 по 31.12.2022 відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з урахуванням висновків суду у цій справі. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди згідно з Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 в розмірі 100000 грн на місяць за період перебування на стаціонарному лікуванні за червень 2023 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду згідно Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 в розмірі 100000 грн на місяць (пропорційно) за період перебування на стаціонарному лікуванні за червень 2023 року. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди згідно Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 в розмірі 100000 грн на місяць за період з квітня 2022 року по травень 2022 року пропорційно в розрахунку на місяць за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду згідно Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 р. в розмірі 100000 грн на місяць за період з квітня 2022 року по травень 2022 року пропорційно в розрахунку на місяць за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Харківським окружним адміністративним судом, на виконання рішення суду від 08.10.2024 року по справі № 520/19556/24 було видано 5 виконавчих листів, на примусове виконання яких відповідачем відкрито п`ять виконавчих проваджень, а саме: №77058198, №77058378, №77058656, №77058868, №77059123.

03.02.2025 відповідачем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №77058378 щодо зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.01.2023 по 20.05.2023 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2023, для обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

Крім того, 03.02.2025 керуючись статтею 42 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ждановою О.В. від 19.03.2025 ВП №77058378 накладено на Військову частину НОМЕР_1 штраф у розмірі 5100 грн. за невиконання у повному обсязі рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/19556/24 про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.01.2023 по 20.05.2023 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2023, для обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 вказаного Закону передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За змістом ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з частинами першої, другої статті 63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини першої статті 75 цього ж Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені вище нормативні положення в контексті цієї справи, суд зауважує, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлене на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Проаналізувавши вищевикладені норми, суд вважає за необхідне вказати, що підставою для застосування штрафу до боржника є невиконання судового рішення саме за відсутності поважних причин.

Судом з матеріалів справи встановлено, що з метою виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду №520/19556/24 командиром Військової частини НОМЕР_1 було прийнято наказ від 04.03.2025 №806 яким було наказано здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення та додаткову винагороду в сумі 162 695,40 грн (а.с.34-35).

Крім того, судом встановлено, що згідно телеграми №647, яка направлена на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , фінансовим відділенням перерахунку грошового забезпечення здійснено запит на виділення коштів у сумі 162 695,40 грн. по КЕКВ 2800 на виконання судового рішення від 08.10.2024 №520/19556/24, а саме: нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 додаткову винагороду за 04-05.2020 та 06.2023, перерахунок грошового забезпечення за період 24.02.2022 - 19.05.2023 із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня відповідного року (а.с.62-63).

При цьому, як стверджує представник позивача виплата грошового забезпечення ОСОБА_1 буде здійснена після надходження бюджетних коштів.

Суд окремо наголошує, що відповідно до статті 1 Закону України Про Національну гвардію України, Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями.

Національна гвардія України бере участь відповідно до закону у взаємодії зі Збройними Силами України у відсічі збройній агресії проти України та ліквідації збройного конфлікту шляхом ведення воєнних (бонових) дій, а також у виконанні завдань територіальної оборони.

Згідно статті 6-1 даного закону, з введенням воєнного стану Національна гвардія України для виконання завдань з оборони держави приводиться в готовність до виконання завдань за призначенням і підпорядковується Головнокомандувачу Збройних Сил України, крім військових частин (підрозділів), які здійснюють конвоювання та охорону дипломатичних представництв.

Крім того суд звертає увагу, що з 24.02.2022 по теперішній час військова частина НОМЕР_1 входить до складу Сил оборони держави та її особовий склад залучений до виконання бойових завдань щодо відсічі збройної агресії російської федерації.

Відповідно до Закону України Про Національну гвардію України фінансування військової частини НОМЕР_1 здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Фінансове та матеріально-технічне забезпечення військової частини здійснюється Головним управлінням Національної гвардії України в межах коштів, передбачених на зазначені цілі, тобто у військової частини НОМЕР_1 відсутні власні кошти, які могли б бути спрямовані на виконання рішення суду.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що рішення суду в частині виплати заборгованості не виконано боржником з незалежних від нього причин, що унеможливлює застосування такої міри відповідальності, як накладення державним виконавцем штрафу за невиконання судового рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що приймаючи спірну постанову відповідач не врахував докази вжиття позивачем всіх заходів у межах своїх повноважень для повного виконання рішення суду.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічні праві висновки викладені у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №360/3573/20.

На думку суду, при прийняті рішення по даній справі також слід врахувати правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а та від 13.06.2018 у справі №757/29541/14-а про те, що відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жданової О.В. від 19.03.2025 у виконавчому провадженню №77058378 про накладання на Військову частину НОМЕР_1 штрафу у розмірі 5100,00 грн підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо вимоги позивача стягнути з відповідача на користь Військової частини НОМЕР_1 судовий збір суд зазначає, що відповідно до положень ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки в даному випадку Військова частина НОМЕР_1 є суб`єктом владних повноважень, судові витрати зі сплати судового збору з відповідача стягненню не підлягають.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 14, 194, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Студентська, буд. 5/4, м. Харків, 61024, ) про скасування постанови - задовольнити частково.

Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Жданової О.В. від 19.03.2025 у виконавчому провадженню №77058378 про накладання на Військову частину НОМЕР_1 штрафу у розмірі 5100,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ольга ГОРШКОВА