Справа № 380/19095/24
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 рокусправа № 380/19095/24
м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/19095/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просив зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виплатити недоплачену суму пенсії в розмірі 92 345 460,64 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у січні 1996 не виконав вимоги п. 91 Інструкції 161, коли отримав особову пенсійну справу ХД-13778 від ІНФОРМАЦІЯ_3 , не перевірки правильність проведених за даною справою виплат пенсії та не зробив зауваження за результатами її перевірки, а саме:

- ІНФОРМАЦІЯ_2 знав, що ІНФОРМАЦІЯ_4 під час первинного нарахування пенсії 09.09.1993 порушив вимоги Постанови КМУ від 17.07.1992 №393 в п. 1 якої зазначено, якщо військовослужбовець проходив службу у Збройних Силах держав учасниць Співдружності незалежних держав, то вислуга років (у тому числі на пільгових умовах), у цьому випадку обчислюється у порядку встановленому законодавством держав-учасниць Співдружності Незалежних держав, на території яких військовослужбовці проходили службу. До календарної вислуги, яка складає 27 років 07 місяців 11 днів не зарахували службу на пільгових умовах у в/ч п/п НОМЕР_1 ЦГВ з 18.10.1968 по 31.08.1970;

- ІНФОРМАЦІЯ_2 зобов`язаний був виконати вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 20.10.1994 №721 «По підвищення розмірів пенсій призначених до 01.10.1994, та порядок обчислення пенсій, що призначаються після 1 жовтня 1994 року». ІНФОРМАЦІЯ_2 не виконав зауваження ІНФОРМАЦІЯ_3 від якого поступила особова пенсійна справа ХД 13778 в січні 1996 року, копію семи перерахунків, які засвідчують порушення вимог ст. 51 ЗУ 2262-ХІІ та виконання вказаної Постанови;

- ІНФОРМАЦІЯ_2 не зробив зауваження ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сам не виконав вимоги Указу Президента України від 14 липня 1995 року №615 «Про надбавки до грошового забезпечення військовослужбовців ЗСУ», в якому з метою соціального захисту військовослужбовців Збройних Сил України та відповідно до ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» постановив: установити військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) щомісячні надбавки у розмірі 40% від окладів грошового утримання та за особливі умови служби, виконання особливо важливих завдань або значного обсягу робіт до 50% від окладів грошового утримання;

- ІНФОРМАЦІЯ_2 знав також, що ІНФОРМАЦІЯ_4 порушив строки перерахунків передбачені ст. 51 ЗУ 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» під час гіперінфляційного процесу, який мав місце в Україні з 01.01.1993 по 25.08.1996 цілком формально провів сім перерахунків.

Також позивач зазначає, що в розрахунку на пенсію за вислугу «строків» служби №942466 від 01.03.1996 складеного (сформованого) під час призначення пенсії вдруге ІНФОРМАЦІЯ_2 визначив розмір пенсії на рівні 131 грн 62 коп, отже недоплата склала 5494,82 грн.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому заперечує проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень відповідач зазначає, що ОСОБА_1 проходив військову службу з 1965 року і 06.04.1993 виключений із списків особового складу частини.

З 07.04.1993 позивачу призначена пенсія ІНФОРМАЦІЯ_5 . У зв`язку з переїздом до іншої місцевості особово-пенсійна справа ІНФОРМАЦІЯ_5 20.02.1996 була скерована до ІНФОРМАЦІЯ_6 для виплати пенсії. Відповідно до ст. 99 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» військовослужбовцям призначаються і перераховуються пенсії органами Пенсійного фонду України. Виплата пенсії, в тому числі призначених до введення в дію Закону України «про державний бюджет України на 2007 рік» здійснюється органами Пенсійного фонду. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2006 року № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» з 01.01.2007 функції з пенсійного забезпечення передано органам Пенсійного фонду.

Щодо розрахунку вислуги років. Питання обчислення вислуги років врегульовано Порядком обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року.

Обчислення вислуги років, як по законодавству на час отримання особової пенсійної справи позивача, так і сьогодні не відноситься до повноважень відповідача. Відповідно до п. 2.12 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затверджено наказом Міністра оборони України від 19.08.2008 № 407, яке втратило чинність на підставі наказу Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 обчислення вислуги років чи загального страхового стажу для призначення пенсій здійснюється:

Департаментом поданням фінансів Департаменту Міністерства кадрової політики 2 оборони України Міністерства за оборони України, Збройних Сил України, Головного Кадрового центру управління особового складу Генерального штабу Збройних Сил України, управлінь особового складу ІНФОРМАЦІЯ_7 та ІНФОРМАЦІЯ_8 , відділу особового складу Головного управління Збройних Сил Військової України, служби а також правопорядку структурних підрозділів, які відповідають за кадрову роботу в структурних підрозділах центрального апарату Міністерства оборони України, - генералам, адміралам, офіцерам, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям, прийнятим на військову службу за контрактом, які проходять військову службу в центральному апараті Міністерства оборони України, у Генеральному штабі Збройних Сил України та військових частинах центрального підпорядкування;

фінансово-економічними управліннями ІНФОРМАЦІЯ_9 , Військово-Морських Сил Збройних Сил України і відділами соціального забезпечення територіальних за поданням управлінь оперативних командувань відповідних управлінь (відділів) особового складу офіцерам, прапорщикам і мічманам управлінь (відділів) оперативних командувань, з`єднань і військових частин, що належать до їх складу, а також офіцерам, прапорщикам і мічманам військових частин, підпорядкованих Міністерству оборони України, що займають посади, призначення на які здійснюються наказами командувачів військ оперативних командувань, їм відповідних і нижче; фінансово-економічним управлінням військової частини НОМЕР_2 разом з кадровим органом цієї військової частини - офіцерам, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям, які прийняті на військову службу за контрактом до цієї військової частини та до підпорядкованих їй військових частин.

Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсії військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затверджено наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530 (зі змінами).

Відповідно до п. 2.13 наказу № 530, при обчисленні вислуги років на пенсію військовослужбовцям, які підлягають звільненню з військової служби, складається розрахунок вислуги років військовослужбовця на пенсію.

Відповідно до п. 2.10 наказу № 530, перед представленням військовослужбовців до звільнення з військової служби управління (відділ) персоналу уточнює дані про проходження ними служби, а в необхідних випадках і дані про навчання в цивільних вищих (або колишніх середніх) навчальних закладах до прийняття (призову) на військову службу, підтверджує в послужних списках з їх особових справ періоди служби та іншої діяльності, що підлягає зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні, і окремо - на умовах, передбачених пунктом 2.2 цього розділу, або на пільгових умовах, після чого разом з відповідними підрозділами персоналу.

Щодо військовослужбовців, пенсія яким призначається з урахуванням страхового стажу, управління (відділ) персоналу поряд з військовою службою уточнює і підтверджує також загальний страховий стаж (включаючи час навчання).

Відповідно до п. 2.12 наказу № 530, обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється Департаментом соціального забезпечення Міністерства оборони України та фінансово-економічними управліннями.

Відповідно до п. 2.15 наказу № 530, попередній розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію складається відповідним управлінням (відділом) персоналу та передається разом з особовою справою до фінансового органу (пункт 2.12 цього розділу), який складає основний розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію і повертає його в управління (відділ) персоналу для долучення до особової справи військовослужбовця. Вислуга років розраховується не пізніше ніж за два місяці до дати, на яку планується звільнення військовослужбовця. Розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію не складається для військовослужбовців, щодо яких на дату запланованого звільнення не дотримуються умови призначення пенсії, зазначені у статті 12 Закону.

Після звільнення військовослужбовця з військової служби зазначений примірник особової справи разом з основним розрахунком вислуги років надсилається в обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки за обраним військовослужбовцем місцем проживання, а попередній розрахунок залишається у справах фінансового органу та зберігається протягом трьох років.

Відповідно до п. 2.18 наказу № 530, обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки при призначенні пенсій перевіряє розрахунки вислуги років і додатково включає період неврахованої служби військовослужбовців з дня складення розрахунку вислуги років по день звільнення з військової служби.

З аналізу змісту наведених норм слідує, що обчислення вислуги років чи загального страхового стажу для призначення пенсій здійснюється Департаментом фінансів Міністерства оборони України або фінансово-економічними управліннями командувань видів Збройних Сил України ще до того, як військовослужбовець вибуде зі списків особового складу військової частини, а обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки наділений тільки повноваженнями додатково включити період неврахованої служби військовослужбовців з дня складення розрахунку вислуги років відповідним органом по день звільнення з військової служби.

Щодо збільшення пенсії в 2 рази.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 1994 року № 721 «Про підвищення розмірів пенсій, призначених до 1 жовтня 1994 р., та порядок обчислення пенсій після 1 жовтня 1994 року», пенсії призначені органами соціального захисту населення до 1 жовтня 1994 р. відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення» і «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» , збільшити з 1 жовтня 1994 р. в 2 рази. До ІНФОРМАЦІЯ_6 особова-пенсійна справа надійшла з уже призначеною пенсією у 1996 році. Окрім того, відповідач не є органом соціального захисту населення.

Щодо надбавки до грошового забезпечення.

Указ Президента «Про надбавки до грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України» від 14 липня 1995 року № 615, установив військовослужбовцям щомісячні надбавки у розмірі 40 відсотків від окладів грошового утримання та за особливі умови служби, виконання особливо важливих завдань або значного обсягу робіт - до 50 відсотків від окладів грошового утримання і надав командирам військових частин, керівникам установ та організацій право преміювати військовослужбовців Збройних Сил України відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи в межах фонду преміювання, створеного у розмірі чотиримісячного фонду грошового забезпечення, без обмеження індивідуальних премій максимальними розмірами.

Указом Президента України від 4 жовтня 1996 року № 923/96 «Про грошове забезпечення військовослужбовців» Указ № 615/95 визнаний таким, що втратив чинність.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону № 2262 (редакції від 01.12.1993) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей обчислюються з грошового забезпечення цих військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу. При цьому для обчислення їм пенсій враховуються відповідні оклади за посадою, військовим чи спеціальним званням, процентна надбавка за вислугу років, грошова компенсація замість продовольчого пайка, надбавки за вчене звання і вчену ступінь, кваліфікацію і умови служби у порядку і розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону № 2262 (в редакції від 01.12.1993) перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону № 2262 (в редакції від 01.12.1993) призначені військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей пенсії щорічно перераховуються згідно з установленим за станом на 1 січня поточного року рівнем грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, з якого обчислюються пенсії. Законом України «Про внесення змін до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 15 червня 2004 року N 1769-IV, який набрав чинності з 01.01.2005, ч. 3 ст. 43 Закону № 2262 викладено в новій редакції.

Право на перерахунок раніше призначеної за Законом України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» пенсії у зв`язку зі зміною хоча б одного з видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсії, та виплату суми перерахованої пенсії іншими нормативно-правовими актами, не передбачено.

З огляду на вищевикладене, право на перерахунок раніше призначеної пенсії у зв`язку із зміною хоча б одного з видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, у осіб, яким була призначена пенсія відповідно до Закону № 2262 виникло після прийняття Закону України «Про внесення змін до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», який набрав чинності з 01 січня 2005 року. Законом України 16 грудня 2004 року N 2255-IV «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців», який набрав чинності з 01.01.2006, ч. 3 ст. 63 викладено в такій редакції: «Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у строки, встановлені частиною другою статті 51 цього Закону».

Тобто, на час прийняття і набрання чинності указом Президента України від 14 липня 1995 року № 615/95 законодавством не було передбачено можливості перерахування пенсій у зв`язку із запровадженням після звільнення військовослужбовців нових додаткових видів грошового забезпечення, яких вони не отримували під час служби.

Щодо дотримання посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_6 Інструкції №161. З питання недотримання посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_6 позивач звертався до суду.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23.12.2021, яка залишена без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2022, які залишені без змін постановою Верховного суду від 18.01.2023 у справі № 380/14985/21 позовна заява позивача залишена без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.

Позивачем не надано до суду даних здобутих слідством, які б підтверджували недоплату пенсії, призначеної військовою частиною НОМЕР_3 , з вини посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 46456205,45 грн.

Враховуючи наведене, просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 27.09.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Судом встановлені наступні обставини:

ОСОБА_1 проходив військову службу з 1965 року і 06.04.1993 виключений із списків особового складу частини.

З 07.04.1993 позивачу призначена пенсія ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У зв`язку з переїздом до іншої місцевості особова-пенсійна справа ІНФОРМАЦІЯ_5 20.02.1996 була скерована до ІНФОРМАЦІЯ_6 для виплати пенсії.

Вважаючи дії відповідача такими, що порушують право позивача на отримання належних йому коштів, звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі визначено Законом України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі Закон - 2262).

Відповідно до статті 10 Закону - 2262 та постанови Кабінету Міністрів України від 2 листопада 2006 року № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» з 01.01.2007 року на органи Пенсійного фонду України покладені функції з призначення (перерахунку) і виплати пенсій особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію відповідно до названого Закону.

Відповідно до ст. 99 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ( 2262-12 ), пенсії призначаються (перераховуються) органами Пенсійного фонду України.

Виплата пенсій, в тому числі призначених до введення в дію цього Закону, здійснюється органами Пенсійного фонду через установи ВАТ «Ощадний банк України» за місцем фактичного проживання пенсіонера або за його бажанням через установи банків, з якими Пенсійним фондом України укладено відповідні договори, на підставі документів та у порядку, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ( 2262-12 ).

Відтак ІНФОРМАЦІЯ_10 з 01.01.2007 року не здійснює функції з призначення, перерахунку, виплати та оформлення документів для виплати пенсій, що призначалися відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки такі передані Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області.

До 1 січня 2007 року ІНФОРМАЦІЯ_10 був уповноважений на оформлення документів для призначення та виплати пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262- XII, Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей», наказів Міністра оборони України № 205 від 08.08.1994 р., «Про затвердження Положення про порядок призначення та виплати в Міністерстві оборони України державних пенсій і допомоги військовослужбовцям та членам їх сімей» і № 161 від 27.06.1995 р. «Про затвердження Інструкції по організації роботи по пенсійному забезпеченню військовослужбовців та членів їх сімей і соціальному обслуговуванню пенсіонерів в Міністерстві оборони України» (втратив чинність на підставі наказу Міністерства оборони України від 15.02.2010 № 61, далі Інструкція 161) та інших нормативно-правових актів.

Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністра оборони України від 19.08.2008 № 407, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 06 листопада 2008 р. за №1079/15770.

Відповідно до п.2.9 Положення, обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється за послужним списком з особової справи військовослужбовця.

Перед представленням військовослужбовців до звільнення з військової служби управління (відділ) особового складу уточнює дані про проходження ними служби, а в необхідних випадках і дані про навчання в цивільних вищих (або колишніх середніх) навчальних закладах до прийняття (призову) на військову службу, підтверджує в послужних списках з їх особових справ періоди служби та іншої діяльності, що підлягає зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні, і окремо - на умовах, передбачених пунктом 2.2 цього Положення, або на пільгових умовах, після чого разом з відповідними кадровими та фінансовими органами (пункт 2.12 цього Положення) обчислює вислугу років для призначення пенсії.

Щодо військовослужбовців, пенсія яким призначається з урахуванням страхового стажу, управління (відділ) особового складу поряд з військовою службою уточнює і підтверджує також загальний страховий стаж (уключаючи час навчання)(п.2.10 Положення).

Пунктом 2.12 Положення передбачено, що обчислення вислуги років чи загального страхового стажу для призначення пенсій здійснюється:

- Департаментом фінансів Міністерства оборони України за поданням Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України, Кадрового центру Збройних Сил України, Головного управління особового складу Генерального штабу Збройних Сил України, управлінь особового складу ІНФОРМАЦІЯ_7 та ІНФОРМАЦІЯ_8 , відділу особового складу ІНФОРМАЦІЯ_11 , а також структурних підрозділів, які відповідають за кадрову роботу в структурних підрозділах центрального апарату Міністерства оборони України, - генералам, адміралам, офіцерам, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям, прийнятим на військову службу за контрактом, які проходять військову службу в центральному апараті Міністерства оборони України, у Генеральному штабі Збройних Сил України та військових частинах центрального підпорядкування;

- фінансово-економічними управлінням ІНФОРМАЦІЯ_9 , Військово-Морських Сил Збройних Сил України і відділами соціального забезпечення територіальних управлінь оперативних командувань за поданням відповідних управлінь (відділів) особового складу - офіцерам, прапорщикам і мічманам управлінь (відділів) оперативних командувань, з`єднань і військових частин, що належать до їх складу, а також офіцерам, прапорщикам і мічманам військових частин, підпорядкованих Міністерству оборони України, що займають посади, призначення на які здійснюються наказами командувачів військ оперативних командувань, їм відповідних і нижче.

Відповідно до 2.13 вказаного Положення при обчисленні вислуги років на пенсію військовослужбовцям, які підлягають звільненню з військової служби, складається розрахунок вислуги років військовослужбовця на пенсію (додаток 3 до Положення). У розрахунку зазначаються всі календарні періоди військової служби і окремо періоди, що зараховуються до вислуги років на пільгових умовах, а також загальна вислуга років на пенсію.

Попередній розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію складається відповідним управлінням (відділом) особового складу та передається разом з особовою справою до фінансового органу (пункт 2.12 цього Положення), який складає основний розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію і повертає його в управління (відділ) особового складу для долучення до особової справи військовослужбовця.

Після звільнення військовослужбовця з військової служби зазначений примірник особової справи разом з основним розрахунком вислуги років надсилається в обласний військовий комісаріат за обраним військовослужбовцем місцем проживання, а попередній розрахунок залишається в справах фінансового органу та зберігається протягом трьох років (п.2.15 Положення).

Порядок обчислення вислуги років (загального страхового стажу) для призначення пенсій за вислугу років особам, звільненим з військової служби, відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» визначено також Положенням про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення (перерахунку) пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженим наказом Міністра оборони України від 14.08.2014 № 530 (далі Положення № 530).

Пунктом 2.1. Положення № 530 визначено, що особам, звільненим з військової служби, які мають право на пенсію відповідно до Закону, до вислуги років для призначення (перерахунку) пенсії зараховуються, зокрема, військова служба.

В свою чергу, пунктом 2.3. Положення № 530 передбачено, що при обчисленні вислуги років для призначення (перерахунку) пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах, зокрема, один місяць служби за три місяці, - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Тотожна за змістом норма права міститься також у підпункті «а» пункту 3 Порядку №393.

Відповідно до пункту 2.12. Положення № 530, обчислення вислуги років чи загального страхового стажу для призначення (перерахунку) пенсій здійснюється фінансово- економічними управліннями ІНФОРМАЦІЯ_9 - офіцерам, військовослужбовцям військової служби за контрактом рядового складу, сержантського та старшинського складу управлінь (відділів) оперативних (повітряних) командувань, з`єднань і військових частин, що належать до їх складу, а також офіцерам, військовослужбовцям військової служби за контрактом рядового складу, сержантського та старшинського складу військових частин, підпорядкованих Міністерству оборони України, що займають посади, призначення на які здійснюються наказами командувачів військ оперативних командувань, командирів повітряних командувань (по особовому складу), їм відповідних і нижче;

За правилами пунктів 2.7 - 2.11 Положення № 530, вислуга років для призначення (перерахунку) пенсій військовослужбовцям обчислюється з дня зарахування їх на військову службу по день звільнення з військової служби. При призначенні (перерахунку) пенсій військовослужбовцям ураховуються тільки повні роки вислуги років або загального страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги чи страхового стажу в бік збільшення. Обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється за послужним списком з особової справи військовослужбовця.

Перед представленням військовослужбовців до звільнення з військової служби управління (відділ) особового складу уточнює дані про проходження ними служби, а в необхідних випадках і дані про навчання в цивільних вищих (або колишніх середніх) навчальних закладах до прийняття (призову) на військову службу, підтверджує в послужних списках з їх особових справ періоди служби та іншої діяльності, що підлягає зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні, і окремо - на умовах, передбачених пунктом 2.2 цього Положення, або на пільгових умовах, після чого разом з відповідними кадровими та фінансовими органами (пункт 2.12 цього Положення) обчислює вислугу років для призначення пенсії.

Згідно з пунктами 2.13 - 2.15 Положення № 530, при обчисленні вислуги років на пенсію військовослужбовцям, які підлягають звільненню з військової служби, складається розрахунок вислуги років військовослужбовця на пенсію (додаток 3 до Положення). У розрахунку зазначаються всі календарні періоди військової служби і окремо періоди, що зараховуються до вислуги років на пільгових умовах, а також загальна вислуга років на пенсію.

Попередній розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію складається відповідним управлінням (відділом) особового складу та передається разом з особовою справою до фінансового органу (пункт 2.12 цього Положення), який складає основний розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію і повертає його в управління (відділ) особового складу для долучення до особової справи військовослужбовця.

Після звільнення військовослужбовця з військової служби зазначений примірник особової справи разом з основним розрахунком вислуги років надсилається в обласний військовий комісаріат за обраним військовослужбовцем місцем проживання, а попередній розрахунок залишається в справах фінансового органу та зберігається протягом трьох років.

З аналізу змісту наведених норм слідує, що обчислення вислуги років чи загального страхового стажу для призначення пенсій здійснюється Департаментом фінансів Міністерства оборони України або фінансово-економічними управліннями командувань видів Збройних Сил України ще до того, як військовослужбовець вибуде зі списків особового складу військової частини, а обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки наділений тільки повноваженнями додатково включити період неврахованої служби військовослужбовців з дня складення розрахунку вислуги років відповідним органом по день звільнення з військової служби.

Як свідчать матеріали справи, з 07.04.1993 позивачу призначена пенсія ІНФОРМАЦІЯ_5 , а не ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 1994 року № 721 «Про підвищення розмірів пенсій, призначених до 1 жовтня 1994 р., та порядок обчислення пенсій після 1 жовтня 1994 року», пенсії призначені органами соціального захисту населення до 1 жовтня 1994 р. відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення» і «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» , збільшити з 1 жовтня 1994 р. в 2 рази. До ІНФОРМАЦІЯ_6 особово-пенсійна справа надійшла з уже призначеною пенсією у 1996 році. Окрім того, відповідач не є органом соціального захисту населення.

Указом Президента України від 4 жовтня 1996 року № 923/96 «Про грошове забезпечення військовослужбовців» Указ № 615/95 визнаний таким, що втратив чинність.

Щодо надбавки до грошового забезпечення.

Як зазначено в Указі № 615/95 надбавка за особливі умови служби та виконання особливо важливих завдань встановлюється з метою посилення соціального захисту військовослужбовців Збройних Сил України та відповідно до ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону № 2262 у редакції, що діяла на дату призначення пенсії позивачу, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей обчислюються з грошового забезпечення цих військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу. При цьому для обчислення їм пенсій враховуються відповідні оклади за посадою, військовим чи спеціальним званням, процентна надбавка за вислугою строків служби, надбавки за вчене звання і вчену ступінь, кваліфікацію і умови служби у порядку і розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Указом Президента України від 04.10.1996 № 923/96 «Про грошове забезпечення військовослужбовців» у зв`язку з впорядкуванням грошового забезпечення військовослужбовців, Указ № 615/95 було скасовано, відповідно надбавка за службу в Збройних Силах України після скасування наказу особам, які проходили військову службу, не виплачувалася.

Частиною 3 ст. 63 Закону № 2262 в редакції чинній на 01.01.1996 було передбачено, що призначені військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей пенсії перераховуються з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Таким чином, при збільшенні грошового забезпечення осіб, які проходили службу, перераховувалися пенсії силовими структурами, зокрема пенсія позивача перераховувалася військкоматом, на обліку в якому він перебував.

Відповідно до ст. 10 Закону № 2262 з 01.01.2007 призначення, перерахунок та виплата пенсій військовослужбовцям здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Розміри та складові грошового забезпечення для військовослужбовців, а також осіб, які отримують пенсії за нормами Закону № 2262, було визначено постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 1294), яка набрала чинності 01.01.2008.

З метою реалізації ч. 3 ст. 63 Закону № 2262 (в редакції до 01.01.2017), якою було встановлено, що всі призначені за Законом № 2262 пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грозового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, було прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393» (далі - Порядок № 45).

При цьому ч. 3 ст. 43 Закону № 2262 визначала, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстроково1 служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення. враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням. процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах. установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тобто, особи, які були на однакових посадах, і які були звільнені зі служби у різний час та отримували різні види та розміри грошового забезпечення, будуть отримувати однаковий розмір пенсії, а саме: раніше звільненій особі буде проведено перерахунок пенсії з грошового забезпечення (якщо воно було збільшено) пізніше звільненої особи. Обчислення розміру пенсії також здійснювалося однаково (зарахування вислуги років на єдиних умовах, з якої визначався відсоток розміру пенсії).

Саме для перерахунку пенсій, що здійснювався органами Пенсійного фону України, з 01.01.2008 Постановою № 45 було визначено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України № 2262 пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Пунктом 5 Порядку № 45 було передбачено, що додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), для перерахунку пенсії не враховуються.

Отже, цим самим було дотримано принцип єдності в пенсійному забезпеченні осіб, які були звільнені в різні періоди.

Як передбачено Порядком № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені ч. 2 ст. 51 Закону № 2262. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Суд звертає увагу, що п. 5 Порядку № 45 також зазначено, що при підготовці довідок для перерахунку пенсій розміри та види грошового забезпечення визначаються за відповідними посадами осіб, які проходять службу.

Пунктом 6 Порядку № 45 визначено, що відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органи (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена.

Надбавка за службу в Збройних Силах України постановою № 1294 не передбачена для осіб, які проходили службу на дату проведення перерахунку пенсії (01.01.2008), а відповідно, і в довідку про складові та розмір грошового забезпечення позивачу не включалася.

В межах своїх повноважень Урядом було прийнято постанову від 21.04.2010 № 318 „Про внесення змін до п. 5 Порядку № 45 проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення звільнених військової (далі - Постанова № 318) та внесено зміни щодо видів грошового забезпечення, які можуть бути враховані при перерахунку пенсій, а саме п. 5 Порядку № 45 доповнено положенням, які дають право на врахування щомісячних надбавок за особливі умови служби (крім надбавки за службу у віддаленій місцевості) особам, звільненим з військової служби, які проходили службу та обслуговували ядерну зброю на об`єктах «С», у складальних бригадах ремонтно-технічних баз, у складі екіпажів атомних підводних човнів, на території військових полігонів, де проводилися випробування ядерної зброї або навчання із застосуванням такої зброї, та у військових частинах, що обслуговували космодром «Байконур», якщо такі надбавки виплачувалися їм на день звільнення із служби у відсотках посадового окладу, що встановлювалися до 01.01.2008 для обчислення розміру пенсії, але не більше розміру надбавок за особливі умови служби відповідно до законодавства.

Для осіб, які проходили службу у визначених абзацом 6 п. 5 Порядку № 45 умовах, які мали підвищений ризик та небезпеку для життя та здоров`я військовослужбовця, відсутні аналогічні посади в Збройних Силах України (відсутні атомні підводні човни, обслуговування та випробовування ядерної зброї), а прирівняні посади не можуть в повній мірі забезпечити належне право на пенсійне забезпечення осіб, які були під час служби залучені до таких умов служби.

Відповідно, було внесено зміни до абзацу 5, який передбачав, що додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці 6 цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.

Слід звернути увагу, що грошове забезпечення для військовослужбовців не змінювалося з 2008 року.

Однак після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - постанова № 704), яка після внесених змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі - Постанова № 103) набрала чинності з 01.03.2018, та визначила, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Дана постанова, в першу чергу, стосується осіб, які зараз проходять військову службу та отримають грошове забезпечення у збільшеному з 01.03.2018 розмірі.

Постановою № 103 були внесені зміни до низки нормативно-правових актів. зокрема до Порядку № 45, відповідно до яких п. 5 було викладено в новій редакції, що мало на меті не допустити диспропорцій в пенсійному забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) через різні розміри грошового забезпечення та умови збільшення його розмірів.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18 скасовано п. 1, 2 Постанови № 103 та зміни до п. 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо проведення з 01.01.2018 перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям, умов і розмірів виплати перерахованих сум пенсій.

Зазначеним рішенням суду було розглянуто питання перерахунку пенсій, призначених за Законом № 2262 з розміру та складових грошового забезпечення, визначених Постановою № 704.

Отже, надбавка за службу в Збройних Силах України, щодо якої позивач порушує питання, Постановою № 704, як і Постановою № 1294, не передбачена.

Позивачем заявлено вимогу про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_13 виплатити недоплачену суму пенсії в розмірі 92 345 460,64 грн.

Згідно з частиною п`ятою ст. 55 Конституції України, кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Отже, конструкцією цієї конституційної норми передбачено можливість застосування способів захисту права, в тому числі, не передбачених процесуальними нормами.

Гарантоване ст. 55 Конституції України право на захист можливе лише у разі його порушення, тому логічною вимогою при захисті такого права є обґрунтування такого порушення. Отже, порушення права має бути реальним, стосуватися індивідуально вираженого права або інтересів особи, яка стверджує про його порушення, а саме право конкретизоване у законах України.

Аналогічну ідею закріплено Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Стаття 13 Конвенції під назвою «Право на ефективний засіб юридичного захисту» проголошує: «Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження».

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті і є підставами для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював необхідність ефективного захисту прав заявників. Наприклад, у п. 75 рішення від 05.04.2005 у справі «Афанасьєв проти України» (заява №38722/02) ЄСПЛ зазначає, що засіб захисту, який вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним, як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9).

Способами захисту права є передбачені законом дії, що безпосередньо спрямовані на захист права. Такі дії є завершальними актами захисту у вигляді матеріально-правових дій або юрисдикційних дій щодо усунення перешкод на шляху здійснення суб`єктами своїх прав або припинення правопорушень, відновлення становища, яке існувало до порушення. Саме застосування конкретного способу захисту порушеного чи запереченого права і є результатом діяльності по захисту прав.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Адміністративний суд повинен встановити наявність факту порушення права та застосувати конкретний спосіб захисту порушеного права, що залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Загальні способи звернення до адміністративного суду та захисту права у публічно-правових відносинах визначені ч. 1 ст. 5 та ч. 2 ст. 245 КАС України. Якщо особа вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, така особа має право звернутися до суду та просити про їхній захист шляхом:1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Вирішуючи справу по суті, суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю. А у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Тобто, встановивши порушене право заявника, суд має захистити його право, а з іншого боку, суд не повинен допустити хаосу у правозастосуванні.

З наведеного випливає, що для ефективного поновлення порушеного права необхідно, щоб існував чіткий зв`язок між правопорушенням та способом захисту права. Іншими словами, метою заявлених позовних вимог має бути усунення перешкод у здійсненні права, а її досягненням визначений спосіб захисту права, який би вичерпував себе.

Суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на принципах, згідно з яким ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, предмет та підстави даного позову, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та невірно обраний позивачем спосіб захисту порушеного, на його думку права, оскільки як вже на час подання позову так і на час розгляду справи судом, ІНФОРМАЦІЯ_10 не наділений чинним законодавством повноваженнями на виплату пенсії.

У Постанові ВП ВС від 12.07.2023, у справі №757/31372/18-ц (№ у ЄДРСР 112516535), згідно якої задоволення судом позовної вимоги має відбуватись з урахуванням вимог правовладдя (верховенства права) дозволити досягнути мети судочинства, зокрема реально відновити суб`єктивне право, яке порушив, оспорює або не визнає відповідач. Якщо таке право чи інтерес мають бути захищені лише певним способом, і той, який обрав позивач, можна використати для захисту інших прав або інтересів, а не тих, за захистом яких він звернувся до суду, суд визнає обраний позивачем спосіб захисту неналежним, зокрема неефективним, і відмовляє у позові. У тому ж випадку, якщо заявлену позовну вимогу взагалі не можна використати для захисту права чи інтересу, оскільки незалежно від доводів сторін спору суд не може її задовольнити, таку вимогу не можна розглядати як спосіб захисту (пункт 60).

Крім того, у судовій практиці сформульована стала правова позиція, яка полягає у тому, що ефективним вважається такий спосіб захисту, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) відшкодування шкоди, заподіяної порушенням права; обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає завданню адміністративного судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 826/14016/16, від 11 лютого 2019 року у справі № 2а-204/12, від 15 липня 2019 року у справі № 420/5625/18, від 11 лютого 2020 року у справі № 0940/2394/18, від 1 червня 2022 року у справі № 620/5996/21, від 25 жовтня 2022 року у справі № 200/13288/21).

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

За правилами ст. 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, судовий збір позивачу не відшкодовується.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення складено в повному обсязі 18.06.2025 року.

СуддяГавдик Зіновій Володимирович