Справа № 591/5256/25
Суддя: Клименко А. Я.
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/5256/25
Провадження № 2-а/591/303/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2025 рік м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого в особі судді КЛИМЕНКОА.Я., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення і ставить питання про визнання протиправними дій відповідача та скасування постанови № Х04/25-436 від 01 травня 2025 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення і ставить питання про визнання протиправними дій відповідача та скасування постанови № Х05/25-736 від 12 травня 2025 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Вважає, що жодного із вказаних правопорушень Він не вчиняв, оскільки згідно тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 Позивач 03.08.2023 року був виключений з військового обліку на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (в редакції станом на 30.06.2023 року). Таким чином, на думку Позивача, на нього, як на невійськовозобов`язаного, не розповсюджувалися вимоги Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто обов`язків проходити медичну комісію для визначення придатності до військової служби та прибувати по повістці, розпорядженню звернення в поліцію 13.11.2024 року для уточнення персональних даних, звірки даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, проходження військово-лікарської комісії та визначення призначення він не мав.

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 21 травня 2025 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачам направлено копію ухвали про відкриття провадження та копію позову з додатками.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 01 травня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову №Х04/25-436 про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 25500.00 гривень.

Згідно тексту вказаної постанови, 20 квітня 2025 року о 22 год. 04 хв. у приміщенні КУ «СМКЛ № 5» за адресою: м. Суми, вул. Марко Вовчок, буд. 2 було встановлено факт порушення громадянином ОСОБА_1 законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині неявки до ІНФОРМАЦІЯ_1 по повістці (розпорядженню) 13.11.2024 року для уточнення персональних даних, звірки даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та визначення призначення, не повідомивши про поважність причин неявки, передбачених пунктом 23 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 року № 560. Вищезазначене, згідно з позицією Відповідача, кваліфікувалося як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Також судом встановлено, що 12 травня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову №Х04/25-736 про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000.00 гривень.

Згідно тексту вказаної постанови, 01 травня 2025 року о 17.00 год. під час дії особливого періоду ОСОБА_1 перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 категорично відмовився від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки у формі направлення на військово-лікарську комісію від 01.05.2025 року №3320219, своїми діями порушив вимоги абз. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП».

Позивач звертався з письмовою заявою на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо внесення відомостей до Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» від 02.05.2025 року, в якій він просив внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів («Оберіг») інформацію згідно тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , а саме: про виключення ОСОБА_1 (Заявника) з військового обліку з 03 серпня 2023 року згідно ст. 37 п. 6 пп. 6 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Відповідь на вказану заяву Заявнику було надано 03.05.2025 року за порядковим номером №4/977, із відповіді вбачається відмова Заявнику у задоволенні його вимог на підставі ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» в редакції закону від 11.04.2024 року № 3633-ІХ, який набрав чинності 18.05.2024 року та згідно абз. 4 п. 4 Порядку проведення Призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року.

На даний час, в провадженні Сумського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 протиправною та зобов`язання вчинити певні дії щодо внесення відомостей, які вказані в тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного НОМЕР_1 про виключення ОСОБА_1 з військового обліку.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України.

Відповідно до підпункту 2.4 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для проходження медичного огляду та проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з пунктом 6 частини 6 статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції станом на 30.06.2023року) виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

18.05.2024 року набув чинності Закон України №3633-ІХ від 11.04.2024 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової мобілізації та військового обліку», яким п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виключено.

Стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Частиною 2 статті 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають громадяни, які були зняті, звільнені, але не виключені з військового обліку. Оскільки позивач був саме виключений з військового обліку, то повторному взяттю на такий облік він не підлягає. При цьому, позивач був виключений з військового обліку до внесення змін та втрати чинності п.6 ч. 6 ст. 37 вказаного закону.

Оскільки позивач відповідно до військово-облікового документу (тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ) виключений з військового обліку, на нього, як на невійськовозобов`язаного, не розповсюджуються вимоги Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Таким чином, факт виключення позивача з військового обліку свідчить про те, що позивач більше не є військовозобов`язаним та, відповідно не мав обов`язку проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби, а відтак взагалі відсутній склад правопорушення, за яке позивача було притягнуто до відповідальності.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Така правова позиція узгоджується з позиціями, що викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16, від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17 та від 05.03.2020 у справі № 607/7987/17.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом, рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за вказане адміністративне правопорушення. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.12.2018 у справі № 263/15738/16-а.

Недотримання відповідачем приписів законодавства України про адміністративні правопорушення тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови та є підставою для її скасування.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що відповідачем не подано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваних постанов про накладення адміністративних стягнень.

Ч. 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити, постанову про притягнення до адміністративної відповідальності позивача скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 9, 10, 210, 245, 247, 251, 280 КУпАП, ст. ст. 2, 5-11, 72-77, 78, 139, 159-162, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову Х 04/25-436 від 01 травня 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 коп..

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Скасувати постанову Х 04/25-736 від 12 травня 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) гривень 00 коп..

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) - 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 19 червня 2025 року.

СУДДЯ А. Я. КЛИМЕНКО