Справа № 120/11219/24
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

19 червня 2025 р. Справа № 120/11219/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "Продовольча компанія "Зоря Поділля"

до Державної податкової служби України

про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» (далі- ТОВ « ПК «Зоря Поділля», позивач) з адміністративним позовом до Державної податкової служби України (далі- ДПС України, відповідач) про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийнятою відповідачем індивідуальної податкової консультації, оформленої листом від 11.06.2024 за № 3169/ІПК/99-00-04-01-04 ІПК.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача вказав, що 22.05.2024 ТОВ «ПК «Зоря Поділля» звернулося до Державної податкової служби України зі зверненням щодо надання індивідуальної податкової консультації у письмовій формі відповідно до п. 52.1 ст. 52 Податкового кодексу України, а саме, чи має право ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» на одночасне застосування пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у вигляді звільнення від сплати такого податку згідно абзацу «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України до будівель і споруд, які відносяться до класу «Нежитлові сільськогосподарські будівлі» (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023 та згідно абзацу «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України до будівель, які відносяться до класу «Промислові та складські будівлі» (код 125) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, які належать товариству на праві власності та використовуються товариством для виробництва цукру з цукрових буряків і така діяльність класифікується в секції С, Класифікатора 009:2010 за умови, що обидва види будівель та споруд використовуються товариством за цільовим призначенням і не здаються в оренду, лізинг, позичку. На що, податковим органом 11.06.2024 надано індивідуальну податкову консультацію. Разом з тим, позивач, вважаючи, що надана відповідачем індивідуальна податкова консультація не відповідає приписам Податкового кодексу України, звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою від 27.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечив щодо задоволення позову. Зазначив, що для отримання пільги за пунктом "є" підприємство має відповідати таким умовам: основний вид діяльності підприємства має належати до секцій ВF КВЕД; будівлі повинні бути класифіковані як промислові (код 125) і використовуватися за призначенням; будівлі не здаються в оренду, лізинг чи позичку. За даними ДПС, основний вид діяльності ТОВ «ПК «Зоря Поділля» класифікується у секції А КВЕД і не відноситься до видів діяльності, що класифікуються у секціях В - F КВЕД, отже ТОВ «ПК «Зоря Поділля» не дотримується одна з умов, визначених пунктом «є». Для пільги за пунктом "ж" будівлі мають бути класифіковані як сільськогосподарські (код 1271) і використовуватися у діяльності, яка класифікується як діяльність сільськогосподарського товаровиробника. Згідно з основним видом діяльності ТОВ «ПК «Зоря Поділля» є сільськогосподарським товаровиробником, але вид діяльності «Виробництво цукру» (код 10.81 КВЕД) класифікується у розділі 10 «Виробництво харчових продуктів» секції С «Переробна промисловість» і не відноситься до виду діяльності сільськогосподарських товаровиробників. Відповідач вважає, що надана податкова консультація повністю відповідає вимогам законодавства, а також зауважує, що вона має лише роз`яснювальний характер і не створює нових правових норм, а тому не може бути визнана протиправною.

03.09.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній не погоджується із доводами відповідач і просить задовольнити позов.

Крім того, від представника позивача та відповідача надійшли додаткові письмові пояснення.

Ухвалою від 18.06.2025 в задоволенні клопотання представника Державної податкової служби України про розгляд справи у судовому засіданні з викликом учасників справи відмовлено.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» зареєстрований як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та перебуває на податковому обліку в Південному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків.

Основний вид економічної діяльності позивача «вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур» (01.11).

ТОВ «ПК «Зоря Поділля» одночасно належать як будівлі та споруди сільськогосподарського товаровиробника, які відносяться до класу «Нежитлові сільськогосподарські будівлі» (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, так і будівлі промисловості, віднесені до класу «Промислові та складські будівлі» (код 125) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, які використовуються товариством за цільовим призначенням.

22.05.2024 позивач звернувся до відповідача із зверненням надати індивідуальну податкову консультацію у письмовій формі з наступних питань:

1. Чи має право ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» на одночасне застосування пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у вигляді звільнення від сплати такого податку:

- згідно абзацу «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України до будівель і споруд, які відносяться до класу «Нежитлові сільськогосподарські будівлі» (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023;

- та згідно абзацу «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України до будівель, які відносяться до класу «Промислові та складські будівлі» (код 125) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, які належать Товариству на праві власності та використовуються Товариством для виробництва цукру з цукрових буряків і така діяльність класифікується в секції С Класифікатора 009:2010;

За умови що обидва види будівель та споруд використовуються Товариством за цільовим призначенням і не здаються в оренду, лізинг, позичку.

11.06.2024 відповідачем надано індивідуальну податкову консультацію, оформлену листом №3169/ІПК/99-00-04-01-04 ІПК, в якій зазначено, що об`єкти нерухомості, які віднесені до класу 1251 «Промислові будівлі» Класифікатора та використовуються товариством за призначенням у господарській діяльності, зазначеної у секції С КВЕД ДК 009:2010 та не здаються в оренду, лізинг, позичку, підпадають під дію п.п. «є» п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України, а об?єкти нерухомості, які використовуються у господарській діяльності товариства як виробника сільськогосподарської продукції, та віднесені до класу 1271 «Нежитлові сільськогосподарські будівлі» Класифікатора і не здаються ним в оренду, лізинг, позичку, підпадають під дію п.п. «ж» п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Кодексу. Об?єкти нерухомості, які використовуються товариством для здійснення видів діяльності, які віднесені до секцій G, Н КВЕД ДК 009:2010, оподатковуються податком на загальних підставах.

12.06.2024 року позивач звернувся до відповідача щодо надання уточнення до вказаної письмової консультації.

Листом від 08.07.2024 №20824/6/99-00-04-01-04-06 відповідач вказав, що згідно з реєстраційними даними ІКС ДПС основним видом діяльності Товариства є «Вирощування зернових культур, бобових культур і насіння бобових культур», який класифікується у секції А «Сільське господарство, лісове господарство та рибне господарство» КВЕД і не відноситься до видів діяльності, що класифікуються у секціях В - F КВЕД, отже товариством не дотримується одна з умов, визначених пунктом «є». Віднесення будівель до коду 125 Класифікатора має бути підтверджено, зокрема, визначення належності будівель до того чи іншого класу будівель проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з врахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення такого об`єкта нерухомості згідно з Класифікатором. Водночас, Товариство не додало до звернення довідку щодо віднесення будівель, які використовуються для виробництва цукру до коду 125 Класифікатора. Отже, оскільки основний вид діяльності товариства класифікується у секції А та не відноситься до секцій В - F КВЕД, воно не може скористатися нормою пункту «є» при визначенні податкових зобов`язань з податку.

Також в листі вказано, що згідно з пунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування податком будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Нежитлові сільськогосподарські будівлі» (код 1271) Класифікатора, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку. Для права застосування пункту «ж» товариство одночасно має відповідати таким умовам: має бути сільськогосподарським товаровиробником; будівлі та споруди мають бути віднесені до класу «Нежитлові сільськогосподарські будівлі» (код 1271) Класифікатора та використовуватися за призначенням саме при здійсненні товариством діяльності як сільськогосподарського товаровиробника. Згідно з основним видом діяльності Товариство є сільськогосподарським виробником, але вид діяльності «Виробництво цукру» (код 10.81. КВЕД) класифікується у розділі 10 «Виробництво харчових продуктів» секції С «Переробна промисловість» і не відноситься до виду діяльності сільськогосподарських виробників. Отже, будівлі та споруди, які використовуються при виробництві цукру, використовуються за призначенням при здійсненні товариством виду діяльності, що класифікується як «Переробна промисловість».

Крім цього, Товариство не додало до звернення довідку щодо віднесення будівель та споруд, які використовуються ним для виробництва цукру, до коду 1271 Класифікатора. Враховуючи зазначене, позивач не має підстав для застосування пунктів «є» та «ж» при справлянні податку за об`єкти нерухомості, що використовуються ним для виробництва цукру.

Однак позивач вважає, що має право на одночасне застосування пільг за пунктами «є» та «ж» п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України, а тому надана відповідачем індивідуальна податкова консультація не відповідає приписам Податкового кодексу України, у зв`язку з чим звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.172 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкова консультація індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із пп. 14.1.172-1 п. 14.1 ст. 14 ПК України індивідуальна податкова консультація роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

За приписами ст. 52 ПК України за зверненням платників податків у паперовій або електронній формі контролюючий орган, визначений підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, надає їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

За вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній, у паперовій або електронній формі. Індивідуальна податкова консультація, надана у паперовій або електронній формі, обов`язково повинна містити назву індивідуальна податкова консультація, реєстраційний номер в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

Відповідно до ст. 53 ПК України у разі коли положення індивідуальної податкової консультації суперечать положенням узагальнюючої податкової консультації, застосовуються положення узагальнюючої податкової консультації.

Платник податків та/або податковий агент, які діяли відповідно до податкової консультації, не звільняються від обов`язку сплати податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом.

Платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому у паперовій або електронній формі індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду про скасування наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобов`язані опублікувати узагальнюючу податкову консультацію або надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію.

Таким чином, податкова консультація (індивідуальна), як методична й практична допомога платнику податків при виконанні ним податкового обов`язку:

1) надається платнику податків для правильності практичного застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акту з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності;

2) має індивідуальний характер і може використовуватися лише платником податків, якому така консультація надана;

3) не може встановлювати (змінювати чи припиняти) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування;

4) має мету викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту конкретної правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування.

Обов`язковими складовими письмової податкової консультації є: опис питань, що порушуються платником податків; обґрунтування застосування норм законодавства з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків; висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства. Наявність чи відсутність цих складових у своїй сукупності надають підстави для висновку про належність письмового документа до податкової консультації.

Згідно із пп. 265.1.1 п. 265.1 ст. 265 ПК України податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно із пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до пп. 266.3.1, 266.3.3 п. 266.3 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Отже, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є однією із складових податку на майно і належить до місцевих податків, визначених ст. 10 ПК України. Податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу. Платниками податку на нерухомість є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, у власності яких перебуває відповідне майно.

У пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України закріплено перелік об`єктів, які не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, до яких, зокрема, віднесено будівлі промисловості, віднесені до класу "Промислові та складські будівлі" (код 125) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку (абз. "є") та будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку (абз. "ж").

З вищевикладеного слідує, що кожна із вказаних пільг є індивідуалізованою та застосовується виключно до будівель, які відповідають конкретним критеріям за наявності певних умов, а саме: пільга за абз. "є" призначена для підприємств промисловості, основна діяльність яких належить до секцій BF КВЕД; пільга за абз. "ж" стосується сільськогосподарських товаровиробників і їхніх нежитлових сільськогосподарських будівель

Якщо суб`єкт господарювання одночасно є сільськогосподарським товаровиробником та здійснює основну діяльність у секціях BF КВЕД, а також має різні будівлі, що відповідають кодам 125 і 1271 та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку, обидві пільги можуть застосовуватись одночасно до відповідних будівель за умови дотримання всіх критеріїв. При цьому, кожний вид будівель повинен бути застосований і до основної діяльності і до загальної діяльності сільськогосподарського товаровиробника.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань позивач має лише один основний вид діяльності вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, який належить до секції А КВЕД ("Сільське господарство"). Інші види економічної діяльності позивача не є основними видами діяльності, відповідно, позивач вже не відповідає умовам для застосування пільги за пунктом «є», що, як наслідок, виключає можливість одночасного застосування вищевказаних пільг.

Серед інших видів економічної діяльності позивача дійсно є 10.81, який належить до секцій BF КВЕД, але не є основним видом.

Відтак, доводи позивача про наявність підстав для одночасного застосування пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є помилковими та спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, індивідуальна податкова консультація, яка оформлена листом від 11.06.2024 року № 3169/ІПК/99-00-04-01-04 з урахуванням уточнення від 08.07.2024, є правомірною, підстави для її скасування - відсутні.

Подібних правових висновків дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у справі № 120/11299/24.

При цьому, суд не бере до уваги долучені позивачем додаткові пояснення та докази, а саме інші листи індивідуальної податкової консультації від 16.04.2025 та 18.04.2025, оскільки останні не є спірними, та не входять в предмет доказування.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з пунктом 30 рішення ЄСПЛ у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Відповідно до пункту 29 рішення ЄСПЛ у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року статтю 6 пункт 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Продовольча компанія "Зоря Поділля" (вул. Заводська, 150, м. Гайсин, Вінницька область, )

Відповідач: Державна податкова служба України (Львівська площа, 8, м. Київ, )

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом

Суддя:

Секретар: