Справа № 160/17371/25
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

18 червня 2025 року Справа 160/17371/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та скасування розпоряджень, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

13.06.2025 року (10.06.2025 року направлено засобами поштового зв`язку) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської рада та скасувати розпорядження голови Адміністрації Новокодацького району Дніпропетровської міської рада №291-р від 29.10.2024 року, яким ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено в наданні статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів;

- визнати протиправними дії Адміністрація Новокодацького району Дніпровської міської ради та скасувати розпорядження голови Адміністрації Новокодацького району Дніпропетровської міської рада №290-р від 29.10.2024 року, яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовлено в наданні статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів;

- зобов`язати Адміністрацію Новокодацького району Дніпровської міської ради прийняти рішення про надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів моїм донькам ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує про те, що позивач звернулася Адміністрації Новокодацького району Дніпропетровської міської ради для надання моїм донькам ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження дитини серія НОМЕР_1 , видане Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління у Дніпропетровській області 18.11.2011 р.), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво серія НОМЕР_2 , видане Новокодацьким районним у місті державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 28.08.2018 р.). Проте отримала відмову у наданні її донькам статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів «у зв`язку з тим, що відсутня інформація щодо місця проживання дітей в районах ведення активних бойових дій, в умовах воєнних дій, збройних конфліктів, перебування на тимчасово окупованій територіях, переміщення з місця свого проживання, перебування з метою уникнення наслідків збройного конфлікту», згідно розпорядження Голови Адміністрації Новокодацького району Дніпропетровської міської ради №291-р від 29.10.2024 року та розпорядження Голови Адміністрації Новокодацького району Дніпропетровської міської рада №290-р від 29.10.2024 року. Вбачаючи явне порушення норм законодавства України та прав своїх дітей, позивач одразу звернулася на Урядову гарячу лінію для з`ясуванням даних обставин та підстав відмови в наданні її донькам статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів. Через деякий час отримала лист від 25.12.2024 року №ДО-18168385 від 06.12.2024 року, та лист від 26.12.2024 року №Д-80/0-1/09-24 з доданим до нього витягом з протоколу №12 засідання комісії з питань прав дитини органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської рада від 09.10.2024 року. Згідно вказаного витягу: «Вирішили недоцільним надання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів у зв`язку з тим, що відсутня інформація щодо місця проживання дитини в районах ведення активних бойових дій, в умовах воєнних дій, збройних конфліктів, перебування на тимчасово окупованих територіях, переміщення з місця свого проживання, перебування з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту. Позивач вважає такі дії відповідача щодо відмови в наданні статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів її донькам протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2025 року, зазначена вище справа була розподілена та 16.06.2025 року передана судді Пруднику С.В.

Приписами п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

У справі, що розглядається, спірним питанням є додержання ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовом про визнати протиправними дій Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської рада та скасування розпорядження голови Адміністрації Новокодацького району Дніпропетровської міської рада №« 291-р від 29.10.2024 року, яким ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено в наданні статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів; визнання протиправними дій Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради та скасування розпорядження голови Адміністрації Новокодацького району Дніпропетровської міської рада №290-р від 29.10.2024 року, яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовлено в наданні статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів.

Загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів регулюються Кодексом адміністративного судочинства України.

У відповідності до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати можливість звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі, і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Таким чином, за змістом наведених процесуальних норм законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти. Для звернення до адміністративного суду з позовом щодо захисту прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суддя зауважує, що такі законодавчо встановлені строки звернення до адміністративного суду, не ставлять під сумнів саму суть права доступу до суду, а переслідують легітимну мету - якнайскорішого поновлення порушених прав добросовісного позивача. Водночас, не порушується пропорційність між застосованими законодавцем засобами (строком звернення до суду за захистом порушеного права протягом шестимісячного з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів) та метою звернення до суду.

При цьому слід зазначити, що «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення високої вірогідності того, що особа могла дізнатися про порушення своїх прав, зокрема, якщо особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені. День, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких вона мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

В свою чергу, порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретного органу, особи (або осіб) щодо неї.

Отже, умовами застосування наслідків пропуску строку звернення до суду є насамперед його пропуск, а також відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів.

Як зазначає позивач у поданій до суду позовній заяві, остання отримала відмову у наданні її донькам статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів «у зв`язку з тим, що відсутня інформація щодо місця проживання дітей в районах ведення активних бойових дій, в умовах воєнних дій, збройних конфліктів, перебування на тимчасово окупованій територіях, переміщення з місця свого проживання, перебування з метою уникнення наслідків збройного конфлікту», згідно розпорядження Голови Адміністрації Новокодацького району Дніпропетровської міської ради №291-р від 29.10.2024 року та розпорядження голови Адміністрації Новокодацького району Дніпропетровської міської рада №290-р від 29.10.2024 року.

Суд наголошує, що при наявності об`єктивної неможливості вчасного звернення до суду із відповідним позовом, саме на позивача покладається процесуальний обов`язок навести переконливі доводи щодо існування певних обставин, які слугували перешкодою для вчасного звернення до суду із наданням належних, достатніх і достовірних доказів на підтвердження своїх доводів.

Проте, коли саме отримано такі розпорядження (дата) позивач не зазначає.

При цьому, докази щодо отримання розпорядження голови Адміністрації Новокодацького району Дніпропетровської міської рада №« 291-р від 29.10.2024 року, яким ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено в наданні статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів та розпорядження голови Адміністрації Новокодацького району Дніпропетровської міської рада №290-р від 29.10.2024 року, яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовлено в наданні статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів позивач до суд не надала.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У частині другій цієї статті зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, позов надійшов до суду 10.06.2025 року (направлено засобами поштового зв`язку), що свідчить про шестимісячний пропуск процесуального строку на звернення до суду з даним позовом.

Таким чином, якщо рахувати з дня прийняття відповідачем спірних розпоряджень від 29.10.2024 року, останній день звернення до суду із даною позовною заявою припадає на 28.04.2025 року.

При цьому, докази поважності пропуску звернення до суду із даною позовною заявою за період з 29.04.2025 року по 10.06.2025 року позивач не обґрунтовує, заяву про заяву про поновлення пропущеного строку до суду не подала.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.

Ч.6 ст.161 КАС України визначений обов`язок позивача у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Всупереч наведеній нормі заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду або доказів поважності його пропуску позивач не надав.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Зважаючи на встановлені строки на звернення до суду, позивач має надати відповідно до вимог ч.6 ст.161 КАС України заяву про поновлення пропущеного строку з доказами на її підтвердження.

Згідно з частинами 1-2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вищевказані недоліки позовної заяви перешкоджають відкриттю провадження у справі, що має наслідком на підставі ч.1 ст.169 КАС України залишення її без руху.

З метою забезпечення права позивача на судовий захист своїх прав та інтересів наявні підстави надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та скасування розпоряджень, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду:

- заяви про поновлення пропущеного строку з доказами на її підтвердження, із поданням до суду доказів отримання спірних розпоряджень голови Адміністрації Новокодацького району Дніпропетровської міської рада №« 291-р від 29.10.2024 року та №290-р від 29.10.2024 року, докази поважності пропуску звернення до суду із даною позовною заявою за період з 29.04.2025 року по 10.06.2025 року.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали про залишення позовної заяви з руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Прудник