Справа № 160/9469/25
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2025 рокуСправа №160/9469/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач-2), в якій позивач просить:
-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з 19.02.2025 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2022-2024 роки;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити призначення та розрахунок пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2022-2024 роки з 19.02.2025 та провести виплату з урахуванням раніше виплачених сум;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в фактичному подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 01.01.2004 по 31.05.2007.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з 06.06.2007 як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 19.02.2025 звернулась до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З листа відповідача-1 від 21.03.2025 дізналась, що заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області та рішенням від 19.02.2025 її переведено на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV і що при обчисленні її пенсії за віком було застосовано проіндексований показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014-2016 роки (який раніше було застосовано для обчислення розміру її пенсії за вислугу років), внаслідок чого розмір пенсії за віком, порівняно з розміром пенсії за вислугу років, зріс незначною мірою. На переконання позивача такий розрахунок пенсії порушує її право на передбачений законодавством розмір пенсійної виплати, оскільки переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно з Законом №1058-ІV з 19.02.2025 в даному випадку не можна вважати переходом з виду на вид в межах Закону №1058-IV, а необхідно вважати новим призначенням і застосовувати середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком у 2025 році (тобто 2022-2024 рр.), як то передбачено ч.2 ст. 40 Закону № 1058-IV. Крім того, відповідачами не враховано, що з 09.09.1988 по 31.05.2007 працювала медичною сестрою в психіатричній лікарні, що дає право на зарахування даного періоду роботи у фактичному подвійному обліку. За вказаних обставин, позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача-2 щодо не призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 19.02.2025 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2022-2024 роки, яка порушує її право на належне пенсійне забезпечення, у зв`язку з чим звернулась до суду із цим позовом.
Ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі №160/9469/25, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали.
Цією ж ухвалою суду було витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області засвідчену належним чином копію пенсійної справи позивача.
Сторони належним чином повідомлені про судовий розгляд справи, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
23.04.2025 відповідачем-1 подано клопотання про долучення до матеріалів справи копію пенсійної справи позивача.
30.04.2025 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надійшов відзив, в якому з позовними вимогами не погоджується та просить у їх задоволенні відмовити. В обґрунтування своєї позиції відповідачем-2 зазначено наступне. З 06.06.2007 ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років як працівнику закладу охорони здоров`я згідно з пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та з урахуванням вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 19.02.2025 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про перехід з виду на вид, а саме: з пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 розглянуто Головним управлінням та прийнято рішення про переведення з 19.02.2025 ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком по Списку №2 згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але без застосування показника середньої заробітної плати за три календарні роки, тобто за 2022-2024 роки. Враховуючи те, що позивачці з 06.06.2007 була призначена пенсія, сформована пенсійна справа та відкритий особовий рахунок, при зверненні ОСОБА_1 із заявою від 19.02.2025 здійснене не нове призначення пенсії, а саме: переведення на інший вид пенсії за матеріалами пенсійної справи. Відповідач-2 вказує, що у спірних правовідносинах позивач не є особою з інвалідністю, первинне право на довічне призначення пенсії позивач вже використала у 2007 році, тому при зверненні позивача з заявою у 2025 році пенсія поновлюється за матеріалами раніше сформованої пенсійної справи. Отже, враховуючи те, що позивач скористалась правом виходу на пенсію і таке право не втратила при припиненні виплати пенсії, правовідносини носять тривалий характер, тобто не припиняються, а тому при зверненні позивача з заявою у 2025 році відбулося переведення з одного виду пенсії на інший. Підстав застосовувати інший показник середньої заробітної плати (доходу) при обрахунку пенсії не було. Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області діяло в межах наданих повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства. Щодо вимоги позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу у фактичному подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 01.01.2004 по 31.05.2007, відповідачем-2 зауважено, що період роботи з 01.01.2004 по 30.04.2007 зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі для визначення права на пенсію заявниці. За документами, наявними в пенсійній справі, пенсію обчислено при страховому стажі 43 роки 07 місяців 02 дні. Оскільки ОСОБА_1 працювала на посадах, передбачених статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у періоди після 01.01.2004 для зарахування цих періодів до страхового стажу у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» немає підстав.
Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив не скористалась.
Щодо заяви представника позивача про визнання відзивів неподаними, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно із частиною другою статті 159, частиною першою статті 162 КАС України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.
Отже, відзив є заявою по суті, в якій відповідач викладає свої заперечення проти позову.
Суд звертає увагу, що відповідачем-1 не подавався відзив, тож зауваження представника позивача в цій частині безпідставні.
За змістом поданого відзиву відповідач-2 заперечує проти задоволення позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову. Копію відзиву направлено представнику позивача адвокату Ковалю О.В. та отримано через електронний кабінет. При цьому, відзив містить усі необхідні реквізити, про обов`язкову наявність яких вказує частина перша статті 167 КАС України.
Процесуальних порушень щодо оформлення відзиву судом не встановлено та матеріали справи не містять.
Щодо доводів представника позивача про пропуск строку на подання відзиву, суд зазначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (частина перша статті 9 КАС України).
Учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи (частина п`ята статті 44 КАС України).
Приписами частини першої статті 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Згідно з частиною п`ятою статті 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.
За змістом пункту 1 частини першої статті 175 КАС України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 07.04.2025 встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали. Копія ухвали скерована сторонам засобами електронного зв`язку через Електронний суд. Згідно із довідкою про доставку електронного листа ухвала доставлена відповідачу-2 - 09.04.2025, отже граничний строк на подання відзиву 24.04.2025, відзив зареєстрований в суді 30.04.2025 (сформований в Електронному суді 29.04.2025), тобто має місце пропуск строку на 5 днів.
З огляду на викладене, суд також враховує, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та на час розгляду заяви не припинив свою дію.
В силу положень частини першої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII у період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження, зокрема, судів.
Відповідно до статті 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
З урахуванням викладеного, виходячи із завдань адміністративного судочинства, а також зважаючи на нетривалий пропуск відповідачем-2 строку на подання відзиву, суд з метою забезпечення реалізації процесуальних прав всіх учасників справи в умовах воєнного стану вважає необхідним прийняти відзив відповідача-2 до розгляду.
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 12.04.2001 Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 06.06.2007 отримувала пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ.
19.02.2025 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Заява про призначення пенсії та додані до неї документи за принципом екстериторіальності розглядалася Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.05.2025 №38 переведено позивача на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 19.02.2025.

Згідно із розрахунком від 28.02.2025 позивачу з 19.02.2025 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначеної у сумі 3198,36грн.; загальний страховий стаж становить 43 роки 2 місяці 17 днів, в тому числі: за Списком №2 31 рік 7 місяців 8 днів; середньомісячний заробіток 6698,25грн.

За розрахунком пенсії (алгоритм розрахунку пенсії за віком) з пенсійної справи позивача, її загальний страховий стаж в одинарному розмірі на дату призначення пенсії за віком становить 30 років 8 місяців 29 днів, дата вводу заробітку 06.06.2007, середній заробіток для обрахунку пенсії 3 попередні роки: 2017 рік та становить 3764,40грн. (за 2014-2016); збільшений коефіцієнт 7994,47грн. (3764,40 х 1,17х1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 з 1,0796); індивідуальний коефіцієнт для обчислення (після оптимізації) 0,83786; середньомісячний заробіток для обчислення пенсії 6698,25 грн. (7994,47 грн. х 0,83786).

Листом від 21.03.2025 №0400-010307-8/58080 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомлено адвокату Ковалю О.В., що з 06.06.2007 ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років відповідно до пункту «є» статті 55 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення». Заяву ОСОБА_1 від 19.02.2025 та надані документи було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області та прийнято рішення про переведення з 19.02.2025 на пенсію за віком на пільгових умовах згідно пункту 2 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Страховий стаж ОСОБА_1 складає 43 роки 7 місяців 2 дні (зарахований по 30.06.2023). Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% складає 0,43583. Заробітну плату розраховано за період роботи з 01.07.1995 по 30.06.2000 та з 01.07.2000 по 31.12.2010 за даними системи персоніфікованого обліку. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після оптимізації - 0,83786. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях національної економіки, за 2014 2016 роки із застосуванням коефіцієнтів збільшення в 1,17, 1,11, 1,11, 1,14, 1,197 та 1,0796 склав 6698,25 грн. Загальний розмір пенсійної виплати з 19.02.2025 - 3462,33 грн. З 01.03.2025 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії згідно частини другої статті 42 Закону № 1058-ІV.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача-2, що виразились у незастосуванні при розрахунку пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 19.02.2025 показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2022-2024 роки, позивач звернулась до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно із положеннями частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі Закон №1788-ХІІ) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон №1058-IV).

Статтею 2 Закону №1788-ХІІ визначено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Отже, за Законом № 1788-ХІІ призначається, зокрема, пенсія за вислугу років.

Відповідно до статті 51 Закону №1788-ХІІ пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно із частиною першою статті 52 Закону №1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають, зокрема: працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту «е» статті 55.

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону №1788-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії за вислугу років) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно зі статтею 7 Закону №1788-ХІІ звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

З 01.01.2004 набув чинності Закон №1058-IV.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Отже, відповідно до Закону № 1058-IV призначається, зокрема, пенсія за віком.

Відповідно до статті 10 Закону України №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Статтею 26 Закону №1058-IV визначено умови призначення пенсії за віком.

Так, відповідно до частини першої цієї статті особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.

Згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 27 Закону №1058-ІV передбачено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп?Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За змістом частини другої статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом №1058-IV (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника), на інший. При цьому, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення вперше пенсії саме згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У випадку переведення на інший вид пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та їй з 06.06.2007 була призначена пенсія за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ.

Позивач, отримуючи пенсію за вислугу років, призначену Законом №1788-ХІІ, після досягнення пенсійного віку звернулась до Пенсійного фонду із заявою за пенсією за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону №1058-ІV.

Суд зазначає, що позивач має одночасно право на різні види пенсії:

1) пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII;

2)пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за призначенням якої звернулась 19.02.2025.

Підстави та порядок призначення зазначених пенсій є різними.

За призначенням пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач звернулась до органу Пенсійного фонду України вперше (19.02.2025) та, починаючи з 19.02.2025, їй призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що позивач, отримуючи пенсію за одним законом (Закон №1788-ХІ ), виявила бажання отримувати пенсію, право на яку набула за іншим законом (Закон №1058-ІV), у спірних правовідносинах має місце саме призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV, а не переведення з одного виду пенсії на інший в розумінні частини третьої статті 45 Закону №1058-IV (в рамках одного закону), відтак для визначення розміру пенсії позивача мають застосовуватися формули, які використовуються при призначенні пенсії вперше відповідно до Закону №1058-IV.

Верховний Суд у подібних правовідносинах неодноразово висловлював правову позицію щодо того, що у випадку, якщо особа, яка вже отримує пенсію за одним законом, виявила бажання отримувати пенсію, право на яку визначене іншим законом, то має місце саме призначення пенсії, а не переведення з одного виду пенсії на інший згідно із частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії - пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29.11.2022 у справі № 560/4589/21, від 23.10.2020 у справі 528/196/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 876/5312/17 (провадження № 11-731апп18).

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, відповідачем-2 при призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах з 19.02.2025 неправомірно застосовано розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014, 2015, 2016 роки та не враховано приписи частини другої статті 40 Закону №1058-ІV.

У спірних правовідносинах відповідач-2 мав призначити пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022, 2023, 2024 роки, тобто із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом №1058-IV (2025 рік).

За наведених обставин, обчислюючи розмір пенсії за віком із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки, відповідач-2 діяв протиправно, тому з метою належного захисту та відновлення порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача-2 здійснити з 19.02.2025 (тобто з дати призначення пенсії за віком) перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022, 2023, 2024 роки, та з урахуванням раніше проведених платежів, оскільки саме такий спосіб захисту порушеного права позивача у даному випадку є належним та це необхідне для ефективного захисту цього порушеного права.

Позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача-1 здійснити призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 19.02.2025 не підлягають задоволенню, оскільки з наявних в матеріалах справи доказів вбачається призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 19.02.2025.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язати відповідача-1 зарахувати до стажу позивача в подвійному розмірі на підставі статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 01.01.2004 по 31.05.2007, суд зазначає, що час звернення до суду порушень прав позивача в цій частині позовних вимог матеріали справи не містять.

З матеріалів справи не вбачається наявність спору між сторонами щодо обрахунку стражу за період роботи з 01.01.2004 по 31.05.2007 (доказів звернення позивача до територіальних органів Пенсійного фонду за вирішенням цього питання та відмови суб`єкта владних повноважень у відновленні прав та інтересів позивача, якщо вона вважає, що такі порушені).

Поряд з цим, розрахунку стажу (форма РС-право) за пенсійною справою №38, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що спірний період роботи обрахований у подвійному розмірі.

При вирішенні спору суд зобов`язаний надати оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду.

Відповідний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 15.05.2024 у справі №160/14647/22.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного способу захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом положень частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами не доведено правомірності своїх дій у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Частиною третьою статті 139 КАС України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на викладене, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 605,60 грн., підлягають стягненню з відповідача-2 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача, оскільки саме цим суб`єктом владних повноважень порушені права та інтереси позивача у спірних правовідносинах.

Керуючись ст.ст.9,72-90,242-246,250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, місцезнаходження: 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, місцезнаходження: 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) з 19.02.2025 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2014, 2015 та 2016 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, місцезнаходження: 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх) здійснити з 19.02.2025 перерахунок та виплату ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022, 2023, 2024 роки, та з урахуванням раніше проведених платежів.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, місцезнаходження: 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова