Справа № 120/11979/21-а
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

18 червня 2025 р. Справа № 120/11979/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши в порядку письмового провадження заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.11.2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії з урахуванням оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ХЛ63024 від 12.08.2021 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.04.2019 року, з урахуванням довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ХЛ63024 від 12.08.2021 року, виходячи з 90% від відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

11.06.2025 року представником позивача подано заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

Ознайомившись із заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення її без розгляду, з огляду на наступне.

В силу вимог абзацу десятого частини першої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду (частина друга статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України).

Водночас, судом встановлено, що представником позивача в якості доказу направлення копії заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області надано суду роздруківку направлення файлів під назвою "SCAN0005.PDF" та "SCAN0005.PDF.p7s" на електронну пошту , однак такий доказ неможливо визнати належним і допустимим доказом та взяти його до уваги, оскільки його оформлено без дотримання процесуальних правил та з нього не вбачається направлення відповідачу саме заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №120/11979/21-а.

Суд зазначає, що подання заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення без належного доказу її направлення відповідачу, є істотним процесуальним порушенням вимог частини першої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, надані представником позивача матеріали не містять чіткого підтвердження того, що відповідачу було направлено саме копію заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №120/11979/21-а.

Крім того, суд зазначає, що у відповідності до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами.

За приписами статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, визначеному законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

Отже, роздруківки Інтернет-сторінок (веб-сторінок), які є паперовим відображенням електронного документа, самі по собі не можуть бути доказом у справі. Такі роздруківки визнаються доказом у разі, якщо вони виготовлені, видані і засвідчені власником відповідного Інтернет-ресурсу або провайдером, тобто набувають статусу письмового доказу. Веб-сторінки є електронними документами, які фізично не можуть надаватися суду, однак вони можуть містити відомості про обставини, які мають значення для справи, тому суд може провести огляд і дослідження таких документів у місці їх знаходження (на відповідному Інтернет-ресурсі за вказаним стороною справи посиланням) з фіксацією таких процесуальних дій у протоколі.

З долученого позивачем скріншоту з електронної пошти не вбачається можливим провести судом його огляд і дослідження у вказаному порядку у місці його знаходження (у відповідному електронному ресурсі).

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що поданий скріншот з електронної пошти не підтверджує виконання позивачем обов`язку щодо надання доказу надсилання відповідачу заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення з додатками, передбаченого частиною 1 статті 167 КАС України.

Суд зазначає, що наведені недоліки перешкоджають розгляду заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення, що є підставою для повернення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 167 КАС України.

Відтак подану заяву належить повернути заявнику без розгляду на підставі частини 2 статті 167 КАС України.

Керуючись ч. 2 ст. 167, ст.ст. 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №120/11979/21-а повернути заявнику без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Свентух Віталій Михайлович