Справа № 938/216/25
Суддя: Джус Р. В.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№938/216/25
Провадження № 2-адр/938/1/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2025 року селище Верховина
Верховинський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді Джуса Р.В.,
за участю: секретаря судового засідання Ласкурійчук С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №938/216/25
за позовом: ОСОБА_1 ,
до відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,
позивач: не з`явився;
представник відповідача: не з`явився;
Обставини справи.
У провадженні Верховинського районного суду Івано-Франківської області перебувала справа №938/216/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.
25.04.2025 позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду із письмовою заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №938/216/25, щодо вирішення питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки таке не вирішувалося рішенням суду від 23.04.2025.
Ухвалою суду від 30.04.2025 вказана заява була призначено до розгляду в судовому засіданні на 08.05.2025.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили, у зв`язку із чим, розгляд справи було відкладено на 28.05.2025.
В судове засідання 28.05.2025 учасники справи повторно не з`явились. Представник позивача подала заяву про відкладення розгляду справи. Відповідач причин неявки представника не повідомив. Відтак розгляд справи було відкладено на 12.06.2025.
В судове засідання 12.06.2025 учасники справи в черговий раз не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача подала заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без її участі та без участі позивача. Відповідач причин неявки представника в судове засідання, не повідомив, повістку про виклик до суду отримав до свого електронного кабінету 29.05.2025.
У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Частиною 3 статті 252 КАС України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
За таких обставин, враховуючи, що згідно положень ст. 252 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, суд вважає за можливе розглянути заяву без учасників справи.
Правова позиція заявника (позивача).
Представник позивача в обґрунтування поданої заяви покликається на те, що у провадженні Верховинського районного суду Івано-Франківської області перебувала справа №938/216/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.
Однак, судом не вирішувалося питання розподілу судових витрат понесених позивачем на правничу допомогу, оскільки його представником було подано заяву в якій зазначалося, що такі будуть подані до суду разом із заявою про їх стягнення протягом 5 днів після ухвалення рішення. Оскільки ним в порядку ч.7 ст.139, ч.3 ст.143 КАС України подано до суду докази понесення витрат на правничу допомогу адвоката, а тому просить суд стягнути із відповідача на його користь понесення таких витрат в розмірі 7000,00грн.
Правова позиція відповідача.
Відповідач письмових пояснень щодо ухвалення додаткового рішення у справі не подав.
Фактичні обставини встановлені судом.
На розгляді Верховинського районного суду Івано-Франківської області перебувала справа №938/216/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.
Однак при ухваленні рішення, судом не вирішувалося питання розподілу судових витрат понесених позивачем на правничу допомогу оскільки представник позивача подала заяву (Вх.№2289 /25 від 23.04.2025) в якій зазначила, що протягом 5 днів після ухвалення рішення, позивачем будуть подані докази понесення судових витрат у справі та заява про їх стягнення. А тому суд, при ухваленні рішення зазначив, що питання про судові витрати позивача в частині понесених витрат на правничу допомогу адвоката, з урахуванням поданої представником позивача заяви від 23.04.2025, згідно з вимогами ч.7 ст.139, ч.3 ст.143 КАС України будуть вирішені судом після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Так, при поданні позову до суду, в позовній заяві позивачем було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікував понести у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції. Зокрема позивачем було визначено, що сума таких витрат становить 3605,40грн та складається із судового збору в розмірі 605,40грн та витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 3000,00грн.
В підтвердження вартості понесених витрат на правничу правову допомогу, позивачем долучено до справи: ордер на надання правничої допомоги від 25.03.2025 серія АТ №1096743 (а.с.37), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №601 від 23.03.2007 (а.с.38), договір на надання правової допомоги 6/25 від 25.03.2025 (а.с.55), платіжну інструкцію від 28.01.2025 №1.87800029.1 (а.с.15), платіжну інструкцію від 25.04.2025 №2.121384513.1 (а.с.56), акт виконаних робіт від 25.04.2025 за договором 6/25 від 25.03.2025 (а.с.57).
Відповідно до ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 25.03.2025 серія АТ №1096743 виданого на підставі договору про надання правової допомоги від 25.03.2025 №6/25, представництво інтересів позивача у справі ОСОБА_1 , здійснювала адвокат Рашковська Л.О. Повноваження адвоката згідно ордеру не обмежені.
Згідно акт виконаних робіт від 25.04.2025 за договором 6/25 від 25.03.2025, підписаного між ОСОБА_1 та адвокатом Рашковською Л.О., адвокат надала наступні послуги, а саме: 28.01.2025:
- консультація щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил військового обліку - 30 хвилин;
- вивчення судової практики та аналіз законодавства - 1 година;
- складання позову про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення 2 години
25.03.2025 - консультація щодо прав та обов`язків сторони в справі №938/216/25 та участь в судовому засіданні - 2 години
23.04.2025 - підготовка та подача клопотання - 1 год. 30 хвилин
Всього: 7 годин (вартість 1 год 10% від мінімальної заробітної плати в грн.). Загальна вартість наданих послуг становить 7000 грн.
Відповідно до платіжних інструкцій від 28.01.2025 №1.87800029.1 та від 25.04.2025 №2.121384513.1, ОСОБА_1 перерахував ОСОБА_3 кошти двома платежами, а саме 3000,00грн та 4000,00грн в загальній сумі 7000,00грн в якості оплати за надання правничої допомоги.
Оцінка суду.
Відповідно до положень ст.244 КАС України, під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно із положеннями п.2 ч.5 ст.246 КАС України, у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.
Згідно ч.1 ст.247 КАС України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Статтею 252 КАС України визначено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Як вбачається із матеріалів справи №938/216/25, при ухваленні рішення за результатами її розгляду, судом не вирішено питання розподілу судових витрат пов`язаних із правничою допомогою.
За змістом статті 16 КАС України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 10 частини третьої статті 2 КАС України).
Відповідно до положень ст.132 КАС України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України законодавець визначив, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009р. № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
З наведеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат за умови, що буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.
Склад витрат, пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно з висновком Верховного Суду викладеним у постановах від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18 та від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19 адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. При цьому підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивача ОСОБА_1 , здійснювала адвокат Рашковська Л.О. відповідно до ордеру на надання правничої (правової) допомоги від допомоги від 25.03.2025 серія АТ №1096743 виданого на підставі договору про надання правової допомоги від 25.03.2025 №6/25. Повноваження адвоката згідно ордеру не обмежені.
Згідно акту виконаних робіт від 25.04.2025 за договором 6/25 від 25.03.2025, підписаного між ОСОБА_1 та адвокатом Рашковською Л.О., адвокат надала наступні послуги по справі №938/216/25, а саме:
28.01.2025 - консультація щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил військового обліку - 30 хвилин; вивчення судової практики та аналіз законодавства - 1 година; складання позову про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення 2 години;
25.03.2025 - консультація щодо прав та обов`язків сторони в справі №938/216/25 та участь в судовому засіданні - 2 години;
23.04.2025 - підготовка та подача клопотання - 1 год. 30 хвилин
Всього 7 годин (вартість 1 год 10% від мінімальної заробітної плати в грн.). Загальна вартість наданих послуг становить 7000 грн. та така була оплачена позивачем згідно платіжних інструкцій від 28.01.2025 №1.87800029.1 та від 25.04.2025 №2.121384513.1.
Дійсно матеріалами справи підтверджується надання адвокатом Рашковською Л.О. зазначених в акті виконаних робіт - послуг та їх оплату позивачем в сумі 7000,00грн.
Разом з тим, суд враховує, що згідно акту на надання послуг, адвокатом всього витрачено 7 год, вартість 1 год складає 10% від мінімальної заробітної плати в грн. Станом на день оплати, про що також зазначено в п.3.1 розділу 3 Договору про надання правової допомоги від 25.03.2025 №6/25.
Згідно ст.8 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 8000 гривень.
Таким чином, враховуючи наведене, розмір витрат пов`язаних з наданням правової допомоги, з урахуванням витраченого адвокатом часу та вартості, що зазначені в акті повинен становити 5600,00грн (7год*800грн (10% від мінімальна заробітна плата 8000грн), а не 7000,00грн.
Суд також враховує, що за змістом ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.
Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч.5 ст.134 КАС України.
Враховуючи наведені обставини, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг, значенням справи для сторони, суд вважає за необхідне обмежити розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на правничу допомогу до 2500,00 грн.
Керуючись статтями 2, 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 252, 255 КАС України, суд,
Стягнути з бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 - витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00грн.
В стягненні з відповідача решти витрати на професійну правничу допомогу - відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 , юридична адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .
Суддя Роман ДЖУС