Справа № 132/1042/25
Суддя: Павленко І. В.
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 132/1042/25
Провадження № 2-а/132/22/25
Рішення

Іменем України

11 червня 2025 року Калинівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Павленко І.В.

за участю секретаря судового засідання Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача командир взводу 1 взводу 1 роти батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП старший лейтенант поліції Черниш Єгор Іванович, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4343300,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача командир взводу 1 взвод 1 рота 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП старший лейтенант поліції Черниш Єгор Іванович, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4343300.

Позов мотивований тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4343300 від 24.03.2025, винесену командиром взводу 1 взвод 1 рота 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Чернишем Єгором Івановичем на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення по ч. 4 ст. 126 КУпАП у виді сплати штрафу в розмірі 20400 грн, за те, що він 24.03.2025 о 13:20:38 в с. Іванів по провулку Миру, 1, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування строком на 10 років Вінницьким міським судом від 10.10.2018, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР-керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом.

Притягнення його до адміністративної відповідальності по ч. 4 ст. 126 КУпАП вважає безпідставним та необґрунтованим, дана постанова у справі про адміністративне правопорушення не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів. За вказаних підстав звертається до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Калинівського районного суду від 07.04.2025 у вищевказаній справі відкрито спрощене позовне провадження та роз`яснено відповідачу його право протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, подати обґрунтовані письмові заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження або письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 162 КАС України. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

24.04.2025 представником відповідача Департаменту патрульної поліції Денисом Грінченко подано відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні представник позивача-адвокатка Ференець О.Ю. позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позові. Крім того, звернула увагу суду на ту обставину, що частиною четвертою статті 126 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. При цьому відповідачем факт керування ОСОБА_1 не підтверджено належними та допустимими доказами. Більше того, зазначила, що із наданих відповідачем на виконання ухвали суду про витребування доказів матерілів, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, відповідно до постанови серії ЕНА № 4343300 від 24.03.2025, зокрема відеозаписи із портативних відеореєстраторів, які є об`єктивним доказом, тобто таким, який в процесі доказування не встановлюється від людей і не залежить від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин, свідчать саме про суб`єктивну думку поліцейського Черниша Є.І. з приводу того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Тобто працівник поліції, за відсутності об`єктивних обставин та упередженого ставленння на особистий погляд/інтерес, за відсутності зафіксованого факту керування транспортним засобом, склав протокол про адміністративне правопорушення. Кірм того, представник позивача зазначила, що працівниками поліції відносно ОСОБА_1 за даними подіями було також складено протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 20.05.2025 у справі № 132/949/25 провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначеною постановою встановлено відсутність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Зазначена постанова суду набрала законної сили, а обставини встановлені у ній не підлягають доказуванню за вимогами ч. 4 ст. 78 КАС України.

Уповноважений представник Департаменту патрульної поліції Денис Грінченко в судове засідання не з`явився, хоча про час та день розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому в матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву згідно якого останній просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача командир взводу 1 взвод 1 рота 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП старший лейтенант поліції Черниш Єгор Іванович в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. При цьому зазначив, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 є його суб`єктивною точкою зору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтями 72-79 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази - не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі статтею 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення», - орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Суд при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та її повноважність згідно з вимогами пункту 3 частини 1 статті 293 КУпАП.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Отже, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП.

Нормами статті 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За приписами статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України, докази суду надають учасники справи.

Частиною 1 статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Оскільки визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, а тому суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути підставою притягнення до адміністративної відповідальності лише у тому випадку, коли обставини, встановлені під час такого спостереження зафіксовані у встановленому законом порядку.

Тобто, спостереження працівником поліції правопорушення може мати місце, однак воно має бути зафіксоване на матеріальному носії.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ознака винності діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст. 9 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП є встановлення в діях водія складу адміністративного правопорушення, зокрема об`єктивної сторони правопорушення-факту керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування.

Сторона позивача заперечує вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та факт керування транспортним засобом.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 20.05.2025 у справі № 132/949/25, яка набрала законної сили 30.05.2025, провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначеною постановою встановлено відсутність керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 24.03.2025 о 13:00 в с. Іванів по провулку Миру, 1. З огляду на приписи ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Із наданих відповідачем на виконання ухвали суду про витребування доказів матеріалів, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, відповідно до постанови серії ЕНА № 4343300 від 24.03.2025, зокрема відеозаписи із портативних відеореєстраторів, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених в постанові серія ЕНА № 4343300 від 24.03.2025, судом не встановлено.

При цьому суд звертає увагу на ту обставину, що поліцейський Черниш Є.І. в судовому засіданні зазначив, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом на портативних відеореєстраторах не зафіксовано, як і не зафіксовано такий факт на будь-якому іншому матеріальному носії. Факт керування ОСОБА_1 є його суб`єктивною точкою зору.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Стаття 280 КУпАП закріплює, серед іншого, обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи те, що під час судового розгляду стороною відповідача не було надано належних та допустимих доказів наявності вини в діях позивача, як обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, що є обов`язком відповідача в розумінні ч. 2 ст. 77 КАС України, суд вважає недоведеною вину позивача у вчиненні правопорушення і наявність складу адміністративного правопорушення, тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4343300 від 24.03.2025, винесену командиром взводу 1 взвод 1 рота 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Чернишем Єгором Івановичем та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по ч. 4 ст. 126 КУпАП у виді сплати штрафу в розмірі 20400 грн слід скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Питання розподілу судових витрат, суд вирішує відповідно до вимог ст.139 КАС України.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 139 КАС якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Питання розподілу судових витрат, суд вирішує відповідно до вимог ст.139 КАС України.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст.139 КАС України).

Враховуючи прийняте судом рішення та на підставі ст. 139 КАС України суд вважає за необхідне стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 121, 222, 251, 268, 278, 280, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 6, 10, 11, 12, 72, 77, 139, 243-244, 246, 250, 262, 286 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4343300, винесену 24.03.2025 командиром взводу 1 взводу 1 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Чернишем Є.І., про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20400,00 грн, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.126 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з відповідача Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору в сумі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 16.06.2025.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , розташований за адресою: місто Київ, вулиця Феодора Ернста, будинок № 3;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача командир взводу 1 взвод 1 рота батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП старший лейтенант поліції Черниш Єгор Іванович, перебуває за адресою: Вінницька область, місто Козятин, вулиця Кондрацького, 1А.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ І.В. Павленко