Справа № 440/10095/24
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/10095/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Полтавській області, Головного сервісного центру МВС, в якій просить:

- визнати протиправними дії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) в особі сектора з пенсійних питань з обслуговування в Полтавської області регіонального сервісного центру в Полтавській області Головного сервісного центру МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці і наданні до Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року, на 01 січня 2023 року та на 01 січня 2024 року для перерахунку його пенсії з 01 лютого 2020 року, з 01 лютого 2021 року, з 01 лютого 2022 року, з 01 лютого 2023 року, та з 01 лютого 2024 року;

- зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) в особі сектора з пенсійних питань з обслуговування в Полтавської області регіонального сервісного центру в Полтавській області Головного сервісного центру МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідку про розмір грошового забезпечення на ім`я ОСОБА_1 , станом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року, на 01 січня 2023 року та на 01 січня 2024 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб №704 від 30 серпня 2017 року щодо визначення розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для перерахунку пенсії з 01 лютого 2020 року, з 01 лютого 2021 року, з 01 лютого 2022 року, з 01 лютого 2023 року та з 01 лютого 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив військову службу в органах Міністерства внутрішніх справ України, знаходиться на обліку в Пенсійному фонді, є пенсіонером з 1997 року, пенсійна справа №948285-МВС та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ". Позивач звернувся до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) з заявою, в якій просив підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024 для перерахунку пенсії з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022, 01.02.2023, 01.02.2024, однак однак ОСОБА_1 було відмовлено в наданні таких довідок.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

У відзиві на позовну заяву представник Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях заперечував з приводу задоволення позовних вимог /а.с. 64-71/, вказуючи, що згідно листа Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 02.09.2024 № 20-19592/201 при обчисленні посадових окладів діючих військовослужбовців протягом 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 років застосовувалась розрахункова величина «прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений Законом на 01 січня 2018 року» -1762,00 грн, а з травня 2023 року розрахункова величина з розміру 1762,00грн.

Представник Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях зазначав, що позивач помилково вважає, що збільшення у відповідному році прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є підставою саме для віртуального визначення посадових окладів військовослужбовців та прирівняних до них осіб за Законом №2262- ХІІ. Зважаючи на вищевикладене, правові підстави для виготовлення оновленої довідок про розмір грошового забезпечення позивача: станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 та 01.01.2024 із зазначенням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 2020, 2021, 2022, 2023 та 2024 роки на відповідний тарифний коефіцієнт, а також процентної надбавки за вислугу років, додаткових видів грошового забезпечення та премії для перерахунку пенсії відсутні.

19.02.2025 до суд надійшов відзив на позовну заяву від представника Головного сервісного центру МВС /а.с. 108-113/, в якому зазначено, що відповідно до частини 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ обставиною, що обумовлює перерахунок пенсій колишніх військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, повинно бути підвищення розміру грошового забезпечення відповідної категорії осіб, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Оскільки Позивачем не доведено що відбулося підвищення додаткових видів грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024 та фактично не надано відповідних підтверджуючих нормативно-правових документів (рішення уряду), то підстави для виготовлення та видачі довідки про грошове забезпечення згідно вимог позивача за вказані періоди відсутні.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі 440/10095/24 за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) в особі Сектору з пенсійних питань з обслуговування в Полтавській області Головного сервісного центру МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36000) до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

30.08.2025 до суду надійшли письмові пояснення від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області /а.с. 58-59/, в яких зазначено, що уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення на підставі списків, наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України, а не за вимогою осіб, яким перераховується пенсія на підставі таких довідок.

23.01.2025 до суду надійшли письмові пояснення від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області /а.с. 89/, в яких зазначено, що уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення на підставі списків, наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України, а не за вимогою осіб, яким перераховується пенсія на підставі таких довідок.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 залучено до участі у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС), в особі Сектору з пенсійних питань з обслуговування в Полтавській області Головного сервісного центру МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в якості другого відповідача Головний сервісний центр МВС (вул. Лук`янівська, 62, м. Київ, 04085, ). Розгляд справи вирішено розпочати спочатку.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

10.08.2024 представник позивача звернувся до Сектору з пенсійних питань з обслуговування в Полтавській області регіонального сервісного центру в Полтавській області Головного сервісного центру МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях з заявою, в якій просив підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідку про розмір грошового забезпечення на ім`я ОСОБА_1 станом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року та на 01 січня 2024 року відповідно до вимог статтей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704 щодо визначення розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для перерахунку пенсії з 01 лютого 2020 року, 01 лютого 2021 року, 01 лютого 2022 року, 01 лютого 2023 року та 01 лютого 2024 року /а.с. 34-35/.

Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (Філія ГСЦ МВС) листом від 16.08.2024 повідомив представника позивача про відсутність підстав для виготовлення довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 виходячи з мінімального прожиткового мінімуму встановленого Державним Бюджетом на 2020, 2021, 2022, 2023 роки та 2024 рік станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 та станом на 01.01.2024, оскільки з 20.05.2023 року розрахункова величина для розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб застосовується в розмірі 1762 грн., а до 20.05.2023 року в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року /а.с. 36-38/.

Не погодившись з діями Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) щодо відмови у підготовці і наданні до Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року, на 01 січня 2023 року та на 01 січня 2024 року, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №2262-ХІІ особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

За змістом статті 7 Закону №2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення, є положення частини третьої статті 43 та частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII. Так, згідно з частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Механізм проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, визначений Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (надалі - Порядок №45), пунктом 1 якого передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років.

Пунктом 2 постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 4 постанови №704 (в первинній редакції на дату прийняття) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (...), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Також додаток 14 до постанови №704 містив примітку, у силу якої, оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (...), на відповідний тарифний коефіцієнт.

21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №103, пунктом 6 якої внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Зокрема, у постанові №704 пункт 4 викладено в такій редакції: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У цій справі спір стосується наявності підстав для складення довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 та 01.01.2024 з визначенням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно постанови №704.

Суд, виходячи з наведених вище положень статей 43, 51, 63 Закону №2262-ХІІ, зазначає, що підставою для проведення перерахунку пенсії особам, які отримують пенсію за нормами названого Закону, є зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, або введення для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, проведені на підставі рішення Кабінету Міністрів України, оскільки саме цьому органу законодавчо надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розмірів грошового забезпечення для такого перерахунку. Перерахунок пенсії здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду після надходження від уповноваженого органу відповідної довідки та виключно з урахуванням тих складових грошового забезпечення, які вказані у такій довідці.

Верховний Суд у постанові від 12.11.2019 у справі №826/3858/18 зазначив, що законодавець делегував Уряду повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.

Так, "умовами" слід розуміти встановлення Кабінетом Міністрів необхідних обставин, які роблять можливим здійснення перерахунку пенсії.

Під "порядком" розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методу здійснення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Величина грошового забезпечення, як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється КМУ в межах повноважень щодо визначення "розміру" перерахунку пенсій.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд у постанові від 31.08.2022 у справі №120/8603/21-а, спірні відносини у якій є подібними цьому спору, зауважив, що на момент набрання чинності постановою №704 (01.03.2018) пункт 4 було викладено в редакції змін, викладених згідно із пунктом 6 постанови №103, а саме: " 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

Отже станом на 01.03.2018 пункт 4 постанови №704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.

Водночас Закон України від 05.10.2000 №2017-III "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" (надалі - Закон №2017-III) визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, згідно із положеннями статті 1 якого державні соціальні стандарти - це встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій.

Базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти (стаття 6 Закону №2017-III).

Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. При цьому згідно із частиною другою статті 92 Конституції України виключно законами України встановлюються, Державний бюджет України і бюджетна система України (пункт 1) та порядок встановлення державних стандартів (пункт 3).

На цій підставі Верховний Суд у постанові від 31.08.2022 у справі №120/8603/21-а дійшов висновку про те, що зазначення у пункті 4 постанови №704 в формулі обрахунку розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням базового державного соціального стандарту (прожиткового мінімуму для працездатних осіб), як розрахункової величини для їх визначення, не суперечить делегованим Уряду повноваженням щодо визначення розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ.

Разом з цим, Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили.

Пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України від 23.11.2018 №2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" було установлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.

Своєю чергою, Закон України "Про державний бюджет на 2020 рік" №294-IX, Закон України "Про державний бюджет на 2021 рік" №1082-IX, Закон України "Про державний бюджет на 2022 рік" №1928-IX, Закон України "Про державний бюджет на 2023 рік" №2710-IX, таких застережень щодо застосування як розрахункової величини для визначення, зокрема грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2023 року не містить.

Тобто положення пункту 4 постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів, розрахованих згідно з постановою №704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року до 01.01.2020 - набрання чинності Законом №294-IX, не входили в суперечність із актом вищої юридичної сили.

Так, частина третя статті 1-1 Закону №2262-XII містить безумовне застереження про те, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі №913/204/18, від 10.03.2020 у справі №160/1088/19).

Отже з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України правила, а також враховуючи на те, що з 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 положення пункту 4 постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 постанови №704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - Закону №1082-ІХ із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня року (через його збільшення на відповідний рік).

Подібні правовідносини вже були предметом розгляду Верховним Судом у справі №440/6017/21. Так, у постанові від 02.08.2022 у згаданій справі Верховний Суд на підстав аналізу наведених вище норм права дійшов таких правових висновків:

- з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;

- через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом №1082-IX, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку №45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови №704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

Такий висновок був підтриманий Верховним Судом у справах №440/6017/21 (постанова від 02.08.2022), №500/1813/21 (постанова від 12.09.2022), №440/1185/21 (постанова від 10.01.2023), №500/1433/21 (постанова від 24.01.2023), №640/8668/21 (постанова від 29.03.2023), №340/3604/22 (постанова від 05.04.2023), №160/14974/21 (постанова від 19.06.2023) та ін.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" у 2020 році розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня становив 2102 гривні.

Згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" у 2021 році розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня становив 2270 гривні.

За змістом статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" у 2022 році розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня становив 2481 гривні.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" у 2023 році розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня становив 2684 гривні.

Тож у цій справі прохання позивача видати йому оновлену довідку для перерахунку пенсії обумовлене підвищенням розміру грошового забезпечення відповідних категорій осіб рядового і начальницького складу через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, тобто з 01.01.2020 - 2102,00 грн, з 01.01.2021 - 2270,00 грн, з 01.01.2022 - 2481,00 грн, з 01.01.2023 - 2684,00 грн.

Отож суд визнає безпідставними доводи відповідачів про те, що розміри посадових окладів залишаються незмінними з 01.01.2018, а для їх обчислення враховується прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2018, що становить 1762,00 грн.

Застосовуючи вищезгадані висновки Верховного Суду до обставин цієї справи, суд дійшов до висновку, що Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС В Харківській, Полтавській та Сумській областях, відмовляючи у наданні позивачу довідок про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, положень постанови №704 із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022 та з 01.02.2023 року пенсії, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно й додаткові складові грошового забезпечення та премія станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023 мають бути обчислені виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2020 (2102,00 грн), 01.01.2021 (2270,00 грн), 01.01.2022 (2481 грн), 01.01.2023 (2684 грн), адже базою для їх обчислення є посадовий оклад за відповідною посадою, який, з урахуванням вищенаведених висновків Верховного Суду, належить рахувати виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.

Суд наголошує, що Верховний Суд неодноразово зазначав, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №553/3619/16-а, від 17.12.2019 у справі №160/8324/19.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Верховний Суд у постанові від 23.12.2021 у справі №480/4737/19 зауважив, що ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.

Суд бере до уваги, що пунктом 2 наказу МВС України від 22.04.2024 № 259 уповноважено Головний сервісний центр МВС на видачу звільненим зі служби військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за їх зверненнями довідок про розмір грошового забезпечення відповідно за березень 2019 року та листопад 2019 року для перерахунку пенсій з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 160/8324/19 та судових рішень у справах № 826/3858/18 та № 826/12704/18, а також здійснювати відповідно до законодавства України розгляд звернень таких осіб про видачу довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій за інші періоди з покладенням таких функцій на регіональні сервісні центри Головного сервісного центру МВС (філії ГСЦ МВС).";

Згідно з п. З наказу МВС України від 22.04.2024 №259 - п. 2 наказу МВС України від 22.04.2024 №259 застосовується з 01.05.2024.

Таким чином, у спірних правовідносинах Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях уповноважений на видачу позивачу довідок про грошове забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023 для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022 та 01.02.2023 року.

Враховуючи вищевикладене, з метою належного та ефективного поновлення порушених прав позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) щодо відмови ОСОБА_1 у складенні та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідок про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023 для перерахунку пенсії та зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ з урахуванням положень постанови №704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим (спеціальним) званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року (01.01.2020 - 2102,00 грн, 01.01.2021 - 2270,00 грн, 01.01.2022 - 2481 грн, 01.01.2023 - 2684,00 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, обчислених з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року (у розмірі 2102 грн.), 01 січня 2021 року (у розмірі 2270 грн.), 01 січня 2022 року (у розмірі 2481 грн.), 01 січня 2023 року ( у розмірі 2684 грн.), для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.20220, 01.02.2021, 01.02.2022, 01.02.2023.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправними дій та зобов`язання Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2024 для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2024, суд зазначає наступне.

20.05.2023 набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 за № 481, якою внесені зміни до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та викладено у такій редакції: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14".

Отже, починаючи з 20.05.2023 пункт 4 Постанови №704 викладено в новій редакції, яка не передбачає застосування прожиткового мінімуму, встановленого на 1 січня відповідного календарного року при розрахунку розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб.

Суд зазначає, що з урахуванням змін, унесених Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 за № 481 до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", установлення з 01.01.2024 Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн не має своїм наслідком збільшення базової величини, з якої обраховуються розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, а отже і самого грошового забезпечення військовослужбовців.

Враховуючи вищезазначене з 01.01.2024 не настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії військовослужбовців, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ, а тому у спірних правовідносинах у відповідача відсутні правові підстави для складання довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2024 для проведення перерахунку пенсії позивача з 01.02.2024.

Отже, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач звільнений від сплати судового збору.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частин 1 - 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави .

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката .

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Даних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 при розгляді справи 200/14113/18-а.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відповідно до поданих до суду документів, позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Так, на підтвердження понесених позивачем витрат з правничої допомоги до матеріалів справи надано: договір про надання правової допомоги від 01.07.2024 №17/24 /а.с. 40-42/, акт наданих послуг від 20.08.2024 /а.с. 44/, квитанцію №29/24 від 20.08.2024 /а.с. 45/, ордер сері ВІ №1238242 /а.с. 46/.

Відповідно до договору про надання правової допомоги №17/24 від 01 липня 2024 року /а.с. 40-42/, а саме п. 7.2 Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені Сторонами та зазначені в Додатку 1 до цього Договору.

Відповідно до п.7.6-7.7 договору, факт наданих послуг підтверджується актом наданих послуг, зразок якого є Додатком 2 до цього Договору.

Підставою для сплати гонорару є рахунок-фактура, зразок якого є Додатком 3 до цього Договору.

Згідно акту наданих послуг від 20.08.2024 року /а.с. 44/, сторони договору №17/24 від 01 липня 2024 року "Про надання правової допомоги", Дяченко Валерій Олексійович, що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1378 від 22 листопада 2013 року (Адвокат) з однієї сторони, та ОСОБА_1 (далі Клієнт) з іншої сторони, згідно додатку №1 до договору склали цей акт про те, що Адвокат передав, а клієнт прийняв наступні послуги:

1) зустріч та усна консультація Клієнта 0,5 год; вартість одної години - 800,00 гр., загальна сума - 400,00 гр.

2) складання адвокатського запиту 0,5 год; вартість одної години - 800,00 гр., загальна сума - 400,00 гр.

3) складання та оформлення позовної заяви 1 год.; вартість одніої години - 3200,00 гр., загальна сума 3220,00 гр.

Загальна вартість послуг складає 4000,00 гр. (чотири тисячі гривен 00 копійок).

Відповідно до квитанції №29/24 від 20.08.2024 року, адвокат Дяченко Валерій Олексійович прийняв від ОСОБА_1 39627, вул. Хімічна, 2-Б, м. Кременчук, Полтавська область, відповідно до Договору №17/24 від 01 липня 2024 року про надання правової допомоги (надання консультації, та оформлення позовної заяви до Полтавського окружного адміністративного суду), гонорар готівкою згідно з Актом виконаних робіт від 20 серпня 2024 року у сумі 4000.00 гр. (чотири тисячі гривен 00 копійок) /а.с. 45/.

Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) у відзиві на позовну заяву виклав заперечення щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування вказаних заперечень зазначено, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є неспівмірним зі складністю справи, наявністю сталої судової практики за заявленими позовними вимогами, наданим адвокатом обсягом послуг, за відсутності відомостей про витрачений ним час на надання таких послуг, не відповідає критерію розумності та обгрунтованості.

Оцінивши обставини цієї справи та надані позивачем докази у їх сукупності, з урахуванням заперечень щодо необґрунтованості витрат на правову допомогу, суд зазначає, що дійсно у вказаній категорії справ наявна стала судова практика та зважаючи на те, що позов задоволено частково, відтак зважаючи на принципи обґрунтованості, співмірності і пропорційності судових витрат, дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу в цій справі до 2000,00 грн (200 грн - зустріч та консультація клієнта, 200 грн - складання адвокатського запиту, 1600 грн - складання та оформлення позовної заяви).

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) (вул. Шевченка, 26, м. Харків, 61013, ідентифікаційний код 45329727), Головного сервісного центру МВС (вул. Лук`янівська, буд. 62, м. Київ, 04071, ідентифікаційний код 40109173), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (ідентифікаційний код 13967927, вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36000), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) щодо відмови ОСОБА_1 у складенні та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідок про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023 для перерахунку пенсії.

Зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ з урахуванням положень постанови №704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим (спеціальним) званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року (01.01.2020 - 2102,00 грн, 01.01.2021 - 2270,00 грн, 01.01.2022 - 2481 грн, 01.01.2023 - 2684,00 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, обчислених з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року (у розмірі 2102 грн.), 01 січня 2021 року (у розмірі 2270 грн.), 01 січня 2022 року (у розмірі 2481 грн.), 01 січня 2023 року ( у розмірі 2684 грн.), для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.20220, 01.02.2021, 01.02.2022, 01.02.2023.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн (дві тисячі гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М.В. Довгопол