Справа № 160/30377/24
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2025 року м. Дніпросправа № 160/30377/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2025 в адміністративній справі №160/30377/24 (суддя Кучма К.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання рішення протиправним та його скасування, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В:

У листопаді 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області , в якій позивач просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області від 14.10.2024 р. № 16 про відмову в призначенні їй пенсії за вислугу років;

- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до стажу, що дає право для призначення пенсії за вислугу років період роботи з 16.06.1988 року по 31.08.1991 року бібліотекарем Мар`янської сільської бібліотеки №6 та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за вислугу років від 07.10.2024 р. і призначити їй пенсію пенсії за вислугу років відповідно до п."е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 07.10.2024 р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2025 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 14.10.2024 року №16 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.10.2024 р. про призначення пенсії за вислугу років, зарахувавши періоди роботи з 16.06.1988 р. по 31.08.1991 р., до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до п."е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", та з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовної заяви відмовлено.

Не погордившись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що враховуючи положення п. 2-1 та п. 16 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV пенсія за вислугу років згідно положень п. "е" ст. 55 Закону № 1788- XII може бути призначена особам, які мають стаж, необхідний для її призначення станом на 11.10.2017, а саме 26 років 6 місяців.

Стаж роботи позивачки по спеціальності, станом на 11.10.2017, становить 26 років 1

місяць 11 днів, що є недостатнім для призначення даного виду пенсії.

Щодо вимоги позивачки, задоволеної судом І інстанції, зарахувати до стажу, що дає право для призначення пенсії за вислугу років період роботи з 16.06.1988 року по 31.08.1991 року бібліотекарем Мар`янської сільської бібліотеки №6, звертаємо увагу на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі - Перелік № 909). У розділ Переліку " 1. Освіта" у графі "Найменування закладів і установ" передбачено "Бібліотеки", а у графі "Найменування посад" - завідуючі, бібліотекарі.

Отже, Переліком № 909 передбачено посади завідуючі, бібліотекарі, проте стосується тільки бібліотек, які мають статус юридичної особи та є закладом освіти.

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 29.09.1987 позивачка з 16.06.1988 прийнята бібліотекарем Мар`янської сільської бібліотеки №6 та з 31.08.1991 звільнена з даної посади. Мар`янська сільська бібліотека №6 відноситься до закладів культури. Відтак, підстав для зарахування до спеціального стажу періоду роботи позивачки з 16.06.1988 року по 31.08.1991, не має.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07.10.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п."е" ст.55 Закону "Про пенсійне забезпечення".

14.10.2024 року Головним управлінням ПФУ в Івано-Франківській розглянуто заяву позивача та прийнято рішення № 16, яким відмовлено їй в призначенні пенсії за вислугу років, у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу.

Спірне рішення обґрунтоване тим, що згідно із наданими документами страховий стаж позивача становить - 38 років 8 місяців, в тому числі стаж роботи по спеціальності (по 11.10.2017 р) - 26 років 1 місяць 11 днів. Відповідно до п."е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та з врахуванням п.2-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення незалежно від віку та за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається постановою КМУ від 04.11.1993 р. №909, станом на 11.10.2017 р. - не менше 26 років 6 місяців. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 29.09.1987 р., зараховано всі періоди роботи з врахуванням даних, що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Як свідчать встановлені обставини справи, трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 від 29.09.1987 р. містить наступні записи за спірний період:

- запис №3 - 16.06.1988 року прийнята бібліотекарем Мар`янської сільської бібліотеки №6. Наказ №20-к від 20.06.1988 р.;

- запис №4 - 31.08.1991 року звільнена з займаної посади за власним бажанням ст.38 КЗпП України. Наказ №28-к від 30.08.1991 р.

При цьому, як вбачається із трудової книжки, вказані записи не містять виправлень, описок, підчищень, а тому є належними та допустимими доказами які підтверджують період її роботи. Крім того, суд також зауважує те, що відповідачем-1 визнається той факт що позивач у вказаний період працювала бібліотекарем.

Згідно із пунктом 1 статті 1 Закону України "Про бібліотеки та бібліотечну справу" від 27.01.1995 р. № 32/95-ВР (далі - Закон №32/95-ВР) бібліотека - інформаційний, культурний, освітній заклад (установа, організація) або структурний підрозділ, що має упорядкований фонд документів, доступ до інших джерел інформації та головним завданням якого є забезпечення інформаційних, науково-дослідних, освітніх, культурних та інших потреб користувачів бібліотеки.

Відповідно до статті 30 Закону №32/95-ВР встановлені соціальні гарантії працівників бібліотек, відповідно до частини першої якої на працівників бібліотек, незалежно від форм власності та статусу бібліотеки, поширюються гарантії, встановлені законодавством про працю, соціальне страхування, пенсійне забезпечення.

Статтею 6 Закону №32/95-ВР визначено види бібліотек, які, зокрема, за призначенням поділяються на публічні (загальнодоступні), у тому числі спеціалізовані для дітей, юнацтва, осіб з фізичними вадами; спеціальні (академій наук, науково-дослідних установ, навчальних закладів, підприємств, установ, організацій). Публічні, спеціальні та спеціалізовані бібліотеки можуть об`єднуватися у централізовані бібліотечні системи.

Відповідно до статті 12 Закону №32/95-ВР, бібліотеки створюються з урахуванням соціально-економічних, національних, культурно-освітніх і виробничих потреб суспільства згідно з соціальними нормативами, встановленими відповідними органами державної влади. Бібліотеки можуть створюватися на основі усіх форм власності, передбачених законами України, засновниками бібліотек можуть бути органи державної влади, органи місцевого самоврядування, самоврядні організації, фізичні та юридичні особи, у тому числі іноземні, в порядку, передбаченому законом. Бібліотека може не мати статусу юридичної особи та перебувати у складі підприємства, установи або організації.

Згідно із пунктами 2.1., 2.2. Положення про мережу освітянських бібліотек МОН України та АПН України, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України №334/31 від 30.05.2003 р., освітянські бібліотеки - це узагальнена назва спеціальних педагогічних бібліотек (юридичні особи) або структурних підрозділів (бібліотеки) освітянських установ та організацій і бібліотек навчальних закладів усіх типів та рівнів акредитації, підпорядкованих Міністерству освіта і науки України, місцевим органам управління освітою та Академії педагогічних наук України. Вони акумулюють, зберігають та організовують доступ до профільної документної інформації учасників науково-дослідної діяльності, навчально-виховного процесу, керівних кадрів, забезпечуючи тим самим інформаційні потреби педагогічної науки та освіти. До мережі освітянських бібліотек належать спеціальні педагогічні бібліотеки та бібліотеки навчальних закладів.

Зміст Розділу 1 "Освіта" Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою КМУ від 04.11.1993 року №909, в частині "Найменування закладів і установ" містить зазначення "Бібліотеки", а в частині "Найменування посад" містить зазначення "завідуючі, бібліотекарі", при цьому зміст пункту 2 "Примітки" вказаного Переліку №909 визначає, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Отже, робота саме в бібліотеці на посаді бібліотекаря надає право на отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з огляду на вказані обставини справ, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову в цій частині.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області -залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2025 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя Н.А. Олефіренко