Справа № 314/4253/24
Суддя: Кіяшко В. О.
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 314/4253/24
Провадження № 2-а/314/9/2025
Номер рядка звіту 129
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.2025 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Кіяшко В.О., розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу № 314/4253/24; провадження № 2-а/314/9/2025, за позовом адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області із адміністративним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він 04.09.2024 із родиною прибув з Луганської області та зареєструвався як внутрішньо переміщена особа на території Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, що підтверджується довідкою від 04.09.2024 № 2323-. Зазначає, що 06.09.2024 самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для повідомлення про зміну своїх облікових даних та постановку на військовий облік за місцем свого перебування. При наданні документів про зміну своїх облікових даних до ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення № 4192 від 06.09.2024 в якому було зазначено, що 13.09.2024 року відносно позивача буде розглядатися справа про адміністративне правопорушення в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 . Додатково ОСОБА_1 було повідомлено, що справа буде розглядатися за його відсутності. А після 13.09.2024, позивачу необхідно просто прийти до ІНФОРМАЦІЯ_2 щоб дізнатися про результати розгляду. Не зважаючи на такі твердження, позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 13.09.2024 о 09 годині 00 хвилин щоб ознайомитися з матеріалами справи та надати додаткові пояснення. Матеріали для ознайомлення не були надані, натомість позивачу видано постанову, роздруківку прав та обов`язків особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та реквізити карткового рахунку для сплати штрафу за адміністративне правопорушення із зазначенням суми штрафу.

Позивач зазначає, відповідно до протоколу 06.09.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув ОСОБА_1 , в процесі звіряння облікових даних встановлено, що військовозобов`язаний порушує правила військового обліку документ сформований в системі «Електронний суд» 21.09.2024 визначені п.11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», а саме не оновив особисті дані в зазначений термін. Відповідно до ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України від 17.03.2014 № 303 «Про часткову мобілізацію» в Україні і діє з 18.03.2014 по теперішній час діє особливий період. Адміністративне правопорушення вчинене під час дії особливого періоду кваліфікується за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Тим самим, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме не оновив свої військово-облікові дані.

З винесеною Постановою позивач не згоден, оскільки вважає, що не порушував правила військового обліку. Постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, та на думку позивача підлягає та скасуванню.

Ухвалою суду від 07.10.2024 справу прийнято до розгляду та постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до ч. 5 ст. 262 КАСУ не надходило.

Відзиву на позовну заяву відповідач не подав.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов таких висновків.

Матеріали справи містять довідку від 04.09.2024 № 2323- про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи, згідно якої ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Із протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП № 4192, складеного 06.09.2024, 06.09.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув ОСОБА_1 в процесі звіряння облікових даних встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушує правила військового обліку, визначені п. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме не оновив дані в зазначений термін. Адміністративне правопорушення вчинене під час дії особливого періоду кваліфікується за ч. 2 ст. 210 КУпАП. Із пояснень ОСОБА_1 останній не оновив свої дані із тих підстав, що займався переїздом із Луганської області.

Із постанови за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, винесеної 13.09.2024, під час розгляду справи за протоколом № 4192 про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 не виконав обов`язку щодо оновлення військово-обілікових даних протягом 60 днів з набрання чинності законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» (тобто у період з 18.05.2024 по 16.07.2024 включно) не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності пошти) та інші персональні дані. Під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення підтвердив, що не оновлював свої дані ні через ЦНАП, ні через ТЦК та СП, ні через застосунок «Резерв+», оскільки займався переїздом з Луганської області. Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим постановами Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016 та від 30.12.2022 № 1487.

За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан, який триває дотепер.

За змістом ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

19.05.2024 набув чинності Закон № 3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210-1 КУпАП, викладено в такій редакції:

«Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст. ст. 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно ст. 235 КУпАП, розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

При цьому, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Аналізуючи зміст матеріалів справи суд, дійшов висновку, що протокол № 4192 від 06.09.2024 відносно ОСОБА_1 складено за ч. 2 ст. 210 КУпАП, його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Постанова № 4192 за справою про адміністративне правопорушення винесена 13.09.2024 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, при цьому зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, згідно якого зазначено, що 06.09.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в процесі звірки облікових даних встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушує правила військового обліку, а саме не оновив свої військово-облікові дані (що саме не зазначено).

Відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП, положення статей 210,210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Згідно з ч. 3ст. 14 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно- комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Таким чином, законодавець чітко визначив умову, за якої положення ст. 210 КУпАП не застосовуються - за наявності можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками) яких є державні органи.

Відповідачем в протоколі та в оскаржуваній постанові не відображено, яка саме інформація відносно позивача була відсутня у відповідача, та не є актуальною, чи не відповідає інформації, яка міститься в державних реєстрах, в тому числі Оберіг, чи відсутня в реєстрах.

Крім того, диспозиція ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є бланкетною, а тому для того,щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа,та порушення якої саме норми Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» було допущено.

Відповідно до абз. 7 ч. 3ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»(в редакції на кінцевий термін уточнення даних 16.07.2024) передбачено, що інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Отже, вимоги абз. 7 ч. 1ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачають обов`язок військовозобов`язаного, яким є позивач, уточнити свої облікові дані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України.

Вказане положення Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», набуло чинності 18 травня 2024 року у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року №3633-ІХ

Позивач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа з 04.09.2024, зразу після реєстрації 06.09.2024 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для оновлення даних. Де йому було повідомлено, що він не оновив данні, але не зазначено які саме.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справа Європейську конвенцію з прав людини та практику Суду як джерело права.

У п. 272 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 (заява № 42310/04), Суд зазначає, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Міра, до якої застосовується обов`язок обґрунтовувати рішення, може бути різною залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи.

Отже, суд дійшовши висновку, про відсутність події адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, суть якого викладена в оскаржуваній постанові, суд не вбачає за доцільне надавати мотивовану оцінку іншим аргументам сторін, адже вони стосуються доведення відсутності вини позивача, встановлення якої є обов`язковим лише у разі існування події адміністративного правопорушення, та не спростовують висновків викладених вище.

З огляду на те, що у фабулі протоколу фактично не зазначено суті інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, та відповідно об`єктивна сторона правопорушення в постанові не розкрита, а тому у відповідності до вимоги ст. 247 КУпАП дана справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення у діях останнього, адже в постанові чітко не зазначено, які саме дані ОСОБА_1 не оновив, та які дані не відповідають даним якими володіє відповідач, а також не надано жодного доказу відсутності у відповідача актуальних даних позивача, доступ до яких відповідач має, та які є незмінними.

Виходячи з мотивів наведених вище, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова прийнята не на підставі вимог закону, що є порушенням ст. 19 Конституції України.

Відповідно до ч. 6 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є протиправною, а тому позовні вимоги слід задовольнити повністю. Постанову про адміністративне правопорушення № 4192від 13.09.2025 належить скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 77, 79, 241-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місце знаходження: АДРЕСА_4 ) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову від 13.09.2024 за справою про адміністративне правопорушення № 4192, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку спрощеного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяВ. О. Кіяшко

18.06.2025