Справа № 640/2895/21
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року ЛуцькСправа № 640/2895/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Кушнір С.В.,

за участю представника позивача Єлісєєва В.В.,

представника відповідача Козарь Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Людмила-Фарм до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Людмила-Фарм звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13:00 год. 11.03.2021 та протокольною ухвалою суду від 07.10.2021 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 10:30 год. 11.11.2021.

Станом на 15.12.2022 день набрання чинності Законом України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду від 13.12.2022 № 2825-IX (далі Закон № 2825-IX), адміністративну справу № 640/2895/21 Окружним адміністративним судом міста Києва не було розглянуто.

Згідно із частиною третьою статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі ліквідації або припинення роботи адміністративного суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи адміністративного суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Відповідно до статей 1, 2 розділу І Закону № 2825-IX ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва. Утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Пунктом 2 розділу ІІ Закону № 2825-ІХ (в редакції Закону України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ від 16.07.2024 № 3863-IX) установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя.

До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цього пункту.

Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Після початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду Київський окружний адміністративний суд та інші окружні адміністративні суди України завершують розгляд та вирішення переданих їм справ.

Судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд.

Згідно із пунктом 10 Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 № 399 (далі Порядок № 399), розподіл судових справ, які не розглянуті ОАСК та передані до КОАС, але не розподілені між суддями, передаються на розгляд та вирішення судам (крім судових справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України) шляхом їх автоматичного розподілу між цими судами з урахуванням навантаження за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ.

Відповідно до пункту 19 Порядку № 399 відповідальною особою протягом семи робочих днів після отримання результатів автоматизованого розподілу судових справ на підставі протоколу формується перелік судових справ у електронній формі із застосуванням КЕП за формою, визначеною у додатку до Порядку, про визначені суди із зазначенням єдиних унікальних номерів судових справ.

Згідно із переліком судових справ за формою додатку 3 до Порядку № 399 адміністративна справа № 640/2895/21 передана на розгляд Волинського окружного адміністративного суду (https://court.gov.ua/gromadjanam/perelik_rozpodil/).

26.02.2025 справа № 640/2895/21 зареєстрована у Волинському окружному адміністративному суді та за результатами автоматизованого розподілу справи між суддями визначено склад суду (суддя Денисюк Р.С.) для розгляду цієї справи.

Ухвалою суду від 03.03.2025 вказану справу прийнято до провадження суддею Денисюком Р.С. та судовий розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 11:00 год. 02 квітня 2025 року (т. 4 а.с. 24-25).

Ухвалою суду від 24.04.2025 замінено в адміністративній справі №640/2895/21 відповідача Головне управління ДПС у м. Києві () на правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем на підставі направлень на проведення перевірки та наказу від 28.10.2020 №7797 на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1. ст. 75, п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України проведена позапланова виїзна перевірка щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2020р., у податковій декларації з податку на додану вартість від 16.10.2020 № від`ємного значення з податку на додану вартість. За результатами перевірки було складено акт перевірки №5749/Ж5/26-15-07-01-03/24741764 від 30.11.2020.

За наслідками ознайомлення з висновками перевірки, позивачем були подані заперечення за наслідками розгляду якого, висновки акта перевірки залишено без змін, а заперечення без задоволення.

У висновку акту позапланової перевірки відповідач вказав на порушення позивачем п. 187.1 п. 189.1 ст. 189 п. 198.5 ст. 198 п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПКУ в результаті чого завищено суму від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 6 149 141,00 грн за вересень 2020 року; порушення пункту 201.1 статті 120, пункту 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме: відсутність реєстрації податкових накладних.

Ha підставі акту перевірки винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 24.12.2020 № та № .

Позивач не погоджується з такими висновками відповідача та зазначає, що при визначенні податкових зобов`язань, контролюючий орган дійшов висновку про те, що ТОВ «ЛЮДМИЛА-ФАРМ» завищило показники рядка 19 Декларації, колонки Б на суму 6 149 141 грн. Однак, відповідач зробив даний висновок виходячи з невідповідності товарних залишків згідно наданої до перевірки завіреної оборотно-сальдової відомості по рахунку 281 «Товари на складі» станом на 30.09.2020 у зрівнянні з проміжним балансом поданим до органів статистики (вх. № від 26.10.2020). Тобто лише на підставі даного зрівняння Відповідач здійснив донарахування податкових зобов`язань згідно з п. 198.5 Податкового кодексу України.

Проте, фінансова звітність подана до органів статистики не є податковою декларацією, а тим більше вона не є первинним бухгалтерським документом, який містить відомості про господарську операцію. Саме первинні документи є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

В зв`язку з чим вважає, що відповідач безпідставно та незаконно здійснив донарахування податкових зобов`язань у сумі 4 416 664,00 гри, згідно з п. 198.5 Податкового кодексу України.

Щодо проміжного балансу поданого позивачем до органів статистики за вх. № від 26.10.2020, то звертає увагу на те, що під час проведення перевірки перевіряючим відповідача була надана довідка від 26.10.2020, видана організацією з сервісного обслуговування, якою підтверджено, що станом на 23.10.2020 в ТОВ «ЛЮДМИЛА-ФАРМ» було уражено базу 1с вірусом Троянець 1C.Drop. 1, який самостійно поширюється електронною поштою серед зареєстрованих в базі контрагентів, заражає комп`ютери з встановленими бухгалтерськими програмами 1C:Підприємство і запускає на та небезпечного троянця-шифровальщика. При цьому зазначені ураження бази 1с призвело до систематичних збоїв в програмі (помилок, невірних даних в звітах, аварійного закриття програми).

Також була надана бухгалтерська довідка від 28.10.2020, в якій вказано, що в результаті ураження бази 1C Підприємство вірусом Троянець lC.Drop.l та внаслідок чого цифри в базі були відображені некоректно (підтягнуті з попередніх періодів або ж просто некоректно відображені), у тому числі й щодо залишків запасів та товарів, виникла потреба відкоригувати проміжну фінансову звітність станом на 31.03.2020 та на 30.06.2020 в частині залишків ТМЦ шляхом відображення коректних залишків ТМЦ у звітності за 3-й квартал, а не шляхом подання уточнюючих розрахунків.

Рішення про таке коригування було прийняте директором у формі наказу № 28/10/20-4ЛФ від 28.10.2020.

Відповідач проігнорував вище наведені довідки та накази по Товариству, та для аналізу даних ТМЦ (станом на 30.09.2020р.) використав проміжний баланс з некоректними даними, поданий до органів статистики, а не Фінансову звітність, яку у відповідності до вимог п. 46.2 статті 46 ПКУ було подано до Податкового органу (Реєстраційний номер від 09.11.2020).

У відповідності до листа Головного управління ДПС у м. Києві від 03.11.2020 №144572/10/26-15- 07-01-03 «Про проведення інвентаризації» Товариством було проведено інвентаризацію за участю фахівців Податкового органу. Інвентаризацію проведено у період з 09.11.2020 по 13.11.2020, а її дані висвітлено в акті перевірки.

За результатами проведення інвентаризації (09-13.11.2020р.) комісією не виявлено розбіжностей між даними бухгалтерського обліку та даними обліку в інвентарних відомостях.

Тобто відповідач безпідставно включив вказані розбіжності до Об`єкту донарахування ПДВ, тобто рядок 4.1 колонки Б не було занижено, а рядок 19 відповідає повноті, достовірності визначення сум податкових зобов`язань та рядок 9 колонки Б Декларації не завищено на зазначену в акті перевірки суму.

Також вказує на те, що відповідно до виданого Інспекцією з архітектурно-будівельного контролю м. Києва дозволу на виконання будівельних робіт від 01.06.2011р. №КВ 1 позивач проводив реконструкцію з розміщенням і надбудовою нежитлової будівлі під офісно-торгівельні приміщення за адресою: вул. Зоологічна, 5/1 літера «А» у Шевченківському районі м. Києва».

Всі первинні документи були надані відповідачу, що і відображено у Таблиці на аркушах 20 - 21 акту перевірки.

30.08.2019 між ТОВ «ФРОНТЕКС» ФК та ТОВ «ЛЮДМИЛА-ФАРМ» було укладено договір підряду №30082019, предметом якого є підрядні роботи. Перелік виконаних робіт та їх вартість зазначені в акті перевірки і згідно висновків акту перевірки не заперечується відповідачем.

ТОВ «ФРОНТЕКС» ФК на адресу ТОВ «ЛЮДМИЛА-ФАРМ» було виписано ряд податкових накладних на загальну суму 10464856,98 грн, в тому числі ПДВ 1744142,84 грн, які включені Товариством до податкового кредиту на основі зареєстрованих податкових накладних в ЄРПН, законність їх складення не заперечується відповідачем.

Зазначає, що роботи з реконструкції будівлі призначені для використання в господарській діяльності позивача та збільшують первісну вартість будівлі. Отже, проведення робіт з реконструкції будівлі, напряму спрямоване на отримання доходу, тобто дані роботи є господарською діяльністю товариства.

З огляду на ведене вважає, що позивач не порушував п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, а тому відповідачем безпідставно зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ «ФРОНТЕКС» ФК у розмірі 1 732 477,00 грн.

З врахуванням наведеного просить позов задовольнити.

У відзиві на позов представник відповідача позовні вимоги не визнав (т. 3 а.с. 12-30) з підстав правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, винесених за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за вересень 2020 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 16.10.2020 № від`ємного значення з податку на додану вартість. З врахуванням викладеного просить в задоволенні позову відмовити.

Позивач у доповненнях до відповіді на відзив, додаткових поясненнях не погодився з аргументами відповідача та позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі (т. 3 а.с. 63-65, 101-103, т. 4 а с. 69-79).

Представник відповідача у додаткових поясненнях (т. 4 а.с. 31-38) позовні вимоги заперечив та просив у задоволенні позову відмовити повністю.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових письмових поясненнях, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що відповідно до наказу від 28.10.2020 №7797, направлень від 02.11.2020 № 8/26-15-07-01-03, № 9/26-15-07-01-03 ГУ ДПС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «ЛЮДМИЛА-ФАРМ» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2020 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 16.10.2020 № від`ємного значення з податку на додану вартість.

В акті перевірки зазначено, що з направленнями на проведення перевірки від 02.11.2020 ознайомлено платника під підпис 03.11.2020 з наданням копії наказу про проведення перевірки директору Грошеву К.А.

За результатами вказаної перевірки складено акт від 30.11.2020 №5749/205/26-15-07-01-03/24741764 (т. 1 а.с. 25-49), яким встановлено такі порушення:

- п.187.1, п. 189.1 ст.189, п.198.5 ст.198, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПK України, внаслідок чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на загальну суму 6149141,00 грн, в тому числі за вересень 2020 року в сумі 6149141 грн;

- п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПK України, а саме відсутність реєстрації податкових накладних.

ТзОВ «ЛЮДМИЛА-ФАРМ» були подані письмові заперечення на акт перевірки, за наслідками розгляду яких, листом від 23.12.2020 № 3739/1/26-15-07-01-03 висновки акта перевірки залишено без змін, а заперечення без задоволення (т. 1 а.с. 52-66).

На підставі акту перевірки, 24.12.2020 ГУ ДПС у м. Києві прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № , яким завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту на суму 6149141 грн (т. 1 а.с. 13);

- № , яким застосовано штрафні санкції на суму 20400,00 грн (т. 1 а.с. 15).

Не погодившись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, суд приходить до таких висновків.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України ( тут і надалі в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Кодексу.

Відповідно до пункту 189.1. статті 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Відповідно до підпункту а пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

За правилами пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3 статті 198 ПК України).

Підпунктом «в» пункту 198.5 статті 198 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів.

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Як визначено пунктом 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Отже, право на нарахування податкового кредиту при придбанні товару (послуг) виникає у платника податків, якщо таке придбання здійснюється з метою використання їх в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, при цьому до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів, а підставою для нарахування податкового кредиту є видана зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна із заповненням всіх обов`язкових реквізитів.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України (тут і надалі - в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Судом встановлено, що в ході перевірки використано матеріали інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, яка проводилась на підставі наказу директора ТОВ «ЛЮДМИЛА - ФАРМ» Грошева К.А. від 03.11.2020 № 03/11/2020/1 комісією у складі: Комерційного директора Саласіна О.В.; Головного бухгалтера Крупко І.І.; завідувача аптеки № 1 Заблоцької Я.Ф.

У ході перевірки директору ТОВ «ЛЮДМИЛА - ФАРМ» вручено під підпис лист про проведення інвентаризації Головного управління ДПС у м. Києві від 03.11.2020 № 144572/10/26-15-07-01-03 «Про проведення інвентаризації» з вимогою провести інвентаризацію фактично наявних товарно-матеріальних цінностей підприємства в присутності представників, що здійснюють перевірку (у визначений термін 09.11.2020).

Так під час проведення перевірки здійснено виїзд на склади ТОВ «ЛЮДМИЛА - ФАРМ», які розташовані у м. Києві для проведення фактично наявних товарноматеріальних цінностей, в присутності головних державних ревізорів-інспекторів Нечаєвої Ольги та Замкової Тетяни. Інвентаризація проводилась на підставі наказу директора ТОВ «ЛЮДМИЛА - ФАРМ» від 03.11.2020 № 03/11/2020/1. За результатами інвентаризації складено інвентаризаційний описи від 16.11.2020.

Інформація про залишки товарно-матеріальних цінностей за даними бухгалтерського обліку за вересень 2020 року становить: на початок періоду 11 990 328,48 грон, а на кінець періоду 10224678,33 грн.

Станом на 30.09.2020 обліковуються залишки (медикаменти).

Під час перевірки з урахуванням вимог пп. 20.1.6 п.20.1 ст. 20, п. 85.2, п. 85.4, п. 85.8 ст. 85 Кодексу, директору ТОВ «ЛЮДМИЛА - ФАРМ» було вручено під підпис запит від 03.11.2020 б/н щодо надання оригіналів первинних документів (засвідчених копій) та регістрів бухгалтерського обліку щодо фінансово-господарських відносин із контрагентами-покупцями та контрагентами-постачальниками, за рахунок яких сформовано податковий кредит та податкові зобов`язання з ПДВ, що відображено у податковій декларації з ПДВ за вересень 2020 року, також інформацію щодо ведення складського обліку, наявності офісних та складських приміщень, щодо проведення інвентаризації, пояснення щодо виникнення від`ємного значення у перевірямому періоді.

Відповідно до п. 44.6. ст.44 Кодексу, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Під час перевірки не було надано документи на підставі яких виявлено розбіжності між даними бухгалтерського обліку та даними балансу. Складено акт про ненадання документів від 20.11.2020 № 922/Жі/26-15-07-01-03.

Як слідує з акту перевірки, перевіркою своєчасності, достовірності і повноти визначення суми податкових зобов`язань при декларуванні за вересень 2020 року у податковій декларації з ПДВ та врахування при розрахунку показника рядка 19 Декларації (рядок 9 (колонка Б) Декларації) встановлено його завищення на суму 6 149 141 грн, що призвело до завищення суми показника рядка 19 Декларації на суму 6 149 141 грн, та завищено рядок 21 Декларації «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду)» на суму 6 149 141 гривня.

Оскільки було занижено показник у рядку 4.1 (колонка Б) Декларації на суму 6 149 141 грн. внаслідок ненарахування всупереч п. 198.5 ст. 198 Кодексу податкових зобов`язань виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п. 189.1 ст. 189 Кодексу.

Судом встановлено, що в ході проведення перевірки, ТОВ «ЛЮДМИЛА - ФАРМ» надано регістри бухгалтерського обліку, зокрема, оборотно-сальдову відомість по рахунку 281 «Товари на складі» за вересень 2020 року, відповідно до якої, станом на 30.09.2020 обліковувалися товари на складі, а саме товари медичного призначення на загальну суму 10 224 678,33 грн.

В ході проведення перевірки директору ТОВ «ЛЮДМИЛА - ФАРМ» вручено під підпис лист Головного управління ДПС у м. Києві від 03.11.2020 № 144572/10/26-15-07-01-03 «Про проведення інвентаризації» з вимогою провести інвентаризацію фактично наявних товарно-матеріальних цінностей підприємства в присутності представників, що здійснюють перевірку» (у визначений термін 09.11.2020).

На вищевказаний лист ТОВ «ЛЮДМИЛА - ФАРМ» призначено проведення інвентаризації наказом «Про проведення інвентаризації» від 03.11.2020 № 03/11/2020/1, підписаний директором К.А.Грошевим.

Наказом призначено провести інвентаризацію активів і зобов`язань підприємством станом на 09 листопада 2020 р. в цілому по підприємству за такими групами об`єктів: основні засоби та нематеріальні активи; запаси; грошові кошти в касі та на рахунках; дебіторська та кредиторська заборгованість; бланки суворої звітності; об`єкти оренди.

Проведення інвентаризації доручено інвентаризаційній комісії, створеній наказом підприємства № 01/09/2020/1-І, № 01/09/2020/2-І, № 01/09/2020/3-І та № 01/09/2020/4-І від 01.09.2020.

Так, в присутності фахівців ГУ ДПС у м. Києві проведено інвентаризацію, за результатами якої складено акт про результати інвентаризації товарних залишків від 16 листопада 2020 р.(т. 1 а.с. 241а-250, т. 2 а.с. 1-36).

Згідно даних бухгалтерського обліку, залишки товарів станом на 30.09.2020 складають 10 224 678,33 грн; станом на 09.11.2020 складають 11 676 956,82 грн та станом на 11.11.2020 складають - 13 792 252,49 грн.

Як слідує з акту перевірки, згідно бази даних АІС «Податковий блок» міститься інформація, щодо поданих ТОВ «ЛЮДМИЛА - ФАРМ» звітів, а саме балансів, згідно яких відображено залишки ТМЦ, основних засобів, незавершене будівництво: 32 308 000 грн, а згідно уточнюючого розрахунку, наданого в термін проведення перевірки (від 09.11.2020 № ) - 7 708 000 грн.

Відповідно до пункту 50.1. статті 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

В той же час пунктом 50.2. статті 50 ПК України визначено, що платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок (з урахуванням термінів продовження, зупинення або перенесення термінів її проведення) не має права подавати уточнюючі податкові декларації (розрахунки) до поданих ним раніше податкових декларацій з відповідного податку і збору за звітний (податковий) період, який перевіряється контролюючим органом.

Відповідно до пункту 46.1. статті 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Розрахунки (у тому числі розрахунок частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку), які подаються до контролюючих органів відповідно до іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, прирівнюються до податкової декларації.

Пунктом 46.2. статті 46 ПК України визначено, що платник податку на прибуток (крім платників податку на прибуток, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зобов`язані оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з аудиторським звітом) подає разом з відповідною податковою декларацією квартальну або річну фінансову звітність у порядку, передбаченому для подання податкової декларації з урахуванням вимог статті 137 цього Кодексу.

Платники податку на прибуток, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зобов`язані оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з аудиторським звітом, подають разом з податковою декларацією за відповідний податковий (звітний) період звіт про фінансовий стан (баланс) та звіт про прибутки та збитки та інший сукупний дохід (звіт про фінансові результати), складені до перевірки фінансової звітності аудитором. Звіт про фінансовий стан (баланс) та звіт про прибутки та збитки та інший сукупний дохід (звіт про фінансові результати) подаються платниками податку згідно з цим абзацом за формою, визначеною згідно з Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", у порядку, передбаченому для подання податкової декларації з урахуванням вимог статті 137 цього Кодексу.

Фінансова звітність або звіт про фінансовий стан (баланс) та звіт про прибутки та збитки та інший сукупний дохід (звіт про фінансові результати), що подаються відповідно до абзаців першого та другого цього пункту, є додатком до податкової декларації з податку на прибуток підприємств (звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, розрахунку частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку) та її невід`ємною частиною.

Платники податку на прибуток, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зобов`язані оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з аудиторським звітом, подають контролюючому органу річну фінансову звітність, яка підлягає оприлюдненню разом з аудиторським звітом у строк не пізніше 10 червня року, наступного за звітним. У разі неподання (несвоєчасного подання) річної фінансової звітності, яка підлягає оприлюдненню разом з аудиторським звітом, застосовується відповідальність, передбачена пунктом 120.1 статті 120 цього Кодексу, для подання податкових декларацій (розрахунків).

Як слідує з матеріалів справи, позивачем до податкового органу було подано Декларацію на прибуток підприємств (Реєстраційний номер від 09.11.2020) з відповідними відмітками про подання Фінансової звітності за 9 місяців 2020р. - Реєстраційний номер від 09.11.2020 (т. 1 а.с. 76-77).

Також в матеріалах справи наявні Баланси (Звіти про фінансовий стан) станом на 31.03.2020, 30.06.2020, 30.09.2020 (т. 4 а.с. 152-160), подані позивачем до органу статистики, які згідно з вимогами пункту 46.2 статті 46 ПК України є додатками до податкової декларації з податку на прибуток підприємств (звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, розрахунку частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку) та є її невід`ємною частиною.

Тому твердження позивача про те, що звіти про фінансові результати не є уточнюючими розрахунками та не є податковою звітністю є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Крім цього суд звертає увагу на те, що предметом документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «ЛЮДМИЛА-ФАРМ» було саме дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, а не з податку на прибуток. Відтак твердження представника позивача про дотримання строків, встановлених статтею 49 ПК України на подання декларації на прибуток (№ від 09.11.2020) не було предметом перевірки та не є спірним у даному випадку.

Отже, ТОВ «ЛЮДМИЛА - ФАРМ» під час проведення позапланової виїзної перевірки (09.11.2020) було подано до ГУ ДПС Шевченківського району уточнюючі розрахунки, що є порушенням пункту 50.2 статті 50 ПК України.

Тому, на думку суду, контролюючий орган дійшов правомірного висновку, що товариством в порушення п.50.2 статті 50 ПК України під час проведення позапланової виїзної перевірки (09.11.2020) подано до ГУ ДПС Шевченківського району уточнюючі розрахунки, відповідно до яких залишки товарно-матеріальних цінностей згідно наданої до перевірки завіреної оборотно-сальдової відомості по рахунку 281 «Товари на складі» станом на 30.09.2020 року склали на 10 224 678,33 грн., а згідно поданого балансу станом на 30.09.2020 (вх.№ 26.10.2020 № ) склали 32 308 000 грн. Таким чином розбіжність складає 22 083 322 грн.

В ході проведення перевірки директору ТОВ «ЛЮДМИЛА - ФАРМ» надано запити від 03.11.2020, від 20.11.2020 про надання первинних документів, що стосуються руху товарно-матеріальних цінностей, та відповідно даних бухгалтерського обліку, та інформацію щодо проведених за жовтень, листопад 2018 року, за березень, травень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2019 року та за січень, лютий, березень, квітень, травень, липень 2020 року інвентаризацій основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів та інших активів підприємства, також інформацію стосовно складського обліку (прибуття, переміщення, вибуття) ТМЦ на підприємстві за перевіряємий період під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин, а саме: - прибуткові накладні, накладні відомості, приймально-здавальні документи, акти приймання; - журнал обліку вантажів, що надійшли (форма N М-1); - накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів (форма №М-11); - картки складського обліку матеріалів (форма № М-12); - реєстр приймання-здачі документів (форма № М-13), та інші документи, що стосуються складського обліку товарів, та інше.

В ході проведення перевірки проводилась інвентаризація товарно-матеріальних цінностей та їх залишків. Актом про результати інвентаризації товарних залишків та відомостей інвентаризації зафіксовано залишки товарів медичного призначення (т. 4 а.с. 43).

Згідно Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань від 02.09.2014 № 879, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 жовтня 2014 р. за № 1365/26142 із змінами та доповненнями, проведення інвентаризації забезпечується власником (власниками) або уповноваженим органом (посадовою особою), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів (далі - керівник підприємства), який створює необхідні умови для її проведення, визначає об`єкти, періодичність та строки проведення інвентаризації, крім випадків, коли проведення інвентаризації є обов`язковим.

Інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка. При цьому забезпечуються: виявлення фактичної наявності активів та перевірка повноти відображення зобов`язань, коштів цільового фінансування, витрат майбутніх періодів; установлення лишку або нестачі активів шляхом зіставлення фактичної їх наявності з даними бухгалтерського обліку; виявлення активів, які частково втратили свою первісну якість та споживчу властивість, застарілих, а також матеріальних та нематеріальних активів, що не використовуються, невикористаних сум забезпечення; виявлення активів і зобов`язань, які не відповідають критеріям визнання.

Суцільною інвентаризацією охоплюються всі види зобов`язань та всі активи підприємства незалежно від їх місцезнаходження, у тому числі предмети, що передані у прокат, оренду або перебувають на реконструкції, модернізації, консервації, у ремонті, запасі або резерві незалежно від технічного стану. Також інвентаризації підлягають активи і зобов`язання, які обліковуються на позабалансових рахунках, зокрема цінності, що не належать підприємству, але тимчасово перебувають у його користуванні, розпорядженні або на зберіганні (об`єкти оперативної (операційної) оренди основних засобів, матеріальні цінності на відповідальному зберіганні, переробці, комісії, монтажі), умовні активи і зобов`язання (непередбачені активи та зобов`язання) підприємства (застави, гарантії, зобов`язання тощо), бланки документів суворої звітності, інші активи.

Пунктом 19 даного Положення визначено, що після закінчення інвентаризації оформлені інвентаризаційні описи (акти інвентаризації) здаються до бухгалтерської служби для перевірки, виявлення і відображення в обліку результатів інвентаризації.

Тобто підставою для подання 02.09.2020 підприємством уточнюючих розрахунків (балансів), щодо залишків товарно-матеріальних цінностей станом на 31.03.2020, на 30.06.2020, подані в електронному вигляді та підписані електронними цифровими підписами посадових осіб підприємства, свідчить про те, що ТОВ «ЛЮДМИЛА - ФАРМ» здійснювалась інвентаризація товарних залишків, на підставі яких в подальшому подано уточнюючі звіти.

При цьому як встановлено під час проведення перевірки та встановлено судом в ході судового розгляду справи, акти інвентаризації до перевірки не надано.

Також ТОВ «ЛЮДМИЛА - ФАРМ» не надано документів на підставі яких виявлено розбіжності між даними бухгалтерського обліку та даними балансу (відомості інвентаризації, тощо), про що складено акт про ненадання документів від 20.11.2020 № 922/Жі/26-15-07-01-03.

Пояснення директора ТОВ «ЛЮДМИЛА - ФАРМ» щодо вказаних розбіжностей також не надано.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Як вбачається з матеріалів перевірки, контролюючим органом під час аналізу регістрів бухгалтерського обліку (оборотно-сальдові відомості по рахунку 281 «Товари на складі», балансів, а також його співставлення із податковими накладними, зареєстрованими в ЄРПН) встановлено продаж товарів (медикаментів) невстановленим перевіркою особам.

В свою чергу, згідно статті 10 Закону України від 16.07.1999 № 996 XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової (податкової) звітності підприємство зобов`язане проводити інвентаризацію активів та зобов`язань, в ході якої перевіряється та документально підтверджується їх наявність, стан та оцінка.

Так, в ході проведення перевірки, надано документи складського обліку (книги складського обліку, акти про приймання/відпуску матеріалів, акти списання зіпсованих товарів зі складу, картки складського обліку та ін.) згідно яких залишки товарів станом на 30.09.2020 складають 10 224 678,33 грн., станом на 09.11.2020 11 676 956,82 грн та станом на 11.11.2020 - 13 792 252,49 грн.

При цьому, дані бухгалтерського обліку не співпадають з даними балансу поданого до ГУ ДПС Шевченківського району м. Києва на 22 083 321,67 грн. (32 308 000 грн. - 10 224 678,33 грн.)

Згідно пункту 189.1 статті 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього ПК України база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Отже, під час аналізу регістрів бухгалтерського обліку (оборотно-сальдові відомості по рахунку 281 «Товари на складі», баланси, а також його співставлення із даними ЄРПН, встановлено продаж товарів (медикаментів) невстановленим перевіркою третім особам.

Щодо твердження позивача про те, що станом на 23.10.2020 в ТОВ «ЛЮДМИЛА-ФАРМ» було уражено базу 1С вірусом Троянець 1C.Drop. 1, який самостійно поширюється електронною поштою серед зареєстрованих в базі контрагентів, заражає комп`ютери з встановленими бухгалтерськими програмами 1C:Підприємство і запускає на та небезпечного троянця-шифровальщика та ураження бази 1С призвело до систематичних збоїв в програмі (помилок, невірних даних в звітах, аварійного закриття програми), то такі суд до уваги не приймає, з огляду на те, що з наданої довідки від 26.10.2020 та бухгалтерської довідки від 28.10.2020, не можливо встановити як саме ураження бази 1С вірусом вплинуло на подання фінансової звітності, за який період та коли саме мало місце зараження програми.

Також суд звертає увагу на те, що вказані довідки складені ще 26.10.2020, тому позивач про вказану подію повинен був повідомити контролюючий орган у строки, встановлені ПК України.

Однак такі довідки не були подані контролюючому органу у строк, встановлений статтею 44 ПК України, як і будь-які повідомлення про ураження бази 1С вірусом з підтверджуючими документами, а надані лише під час подання заперечення на акт перевірки від 30.11.2020 № 5749/ж5/26-15-07-01-03/24741764.

Доказів про те, що ТОВ «ЛЮДМИЛА-ФАРМ» було позбавлене можливості подати дані докази до проведення перевірки, під час проведення перевірки позивачем також не надано.

Крім того, суд звертає увагу на те, що протягом часу від коли позивачем було виявлено вірус та до моменту початку перевірки, товариство мало можливість провести моніторинг поданої звітності та при виявленні помилок подати уточнюючі розрахунки, чого ним зроблено не було.

Фактично виправлений балансовий звіт товариством подано під час проведення перевірки, що як вже вказував суд є порушенням вимог ст. 50 ПК України.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (із змінами, далі Закон 996-XIV).

Відповідно до статті 1 Закону № 996-XIV для цілей цього Закону терміни вживаються у такому значенні, зокрема: господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства;

первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Статтею 1 Закону 996-XIV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Статтею 4 Закону 996-XIV визначені основні принципи бухгалтерського обліку, зокрема: превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми; історична (фактична) собівартість - пріоритетною є оцінка активів підприємства, виходячи з витрат на їх виробництво та придбання.

У статті 9 Закону 996-XIV, встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Так, п. 1 ст. 9 Закону 996-XIV визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Пунктом 3 статті 9 Закону 996-XIV визначено інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Згідно статті 10 Закону 996-XIV для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової (податкової) звітності підприємство зобов`язане проводити інвентаризацію активів та зобов`язань, в ході якої перевіряється та документально підтверджується їх наявність, стан та оцінка.

Нормами п.п. 2.1 і 2.2. Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом МФУ від 24.05.95 р. № 88 (далі Положення № 88) визначено, що первинні документи це документи, створенні у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Тобто, рух товарно-матеріальних цінностей, їх надходження, використання і вибуття, має оформлятися первинними документами.

Порядок проведення інвентаризації активів і зобов`язань та оформлення її результатів визначає Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затверджене наказом МФУ від 02.09.2014 № 879 (далі Положення 879).

Відповідно до п. 5 розділу І Положення 879 визначено, що інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка. При цьому забезпечуються, зокрема: виявлення фактичної наявності активів та перевірка повноти відображення зобов`язань, коштів цільового фінансування, витрат майбутніх періодів; установлення лишку або нестачі активів шляхом зіставлення фактичної їх наявності з даними бухгалтерського обліку.

Згідно з п.п. 4.1. п. 4 розділу ІІІ Положення 879 інвентаризація запасів проводиться за місцями зберігання та окремо за матеріально відповідальними особами. Матеріальні запаси при інвентаризації записуються в інвентаризаційні описи за найменуванням із зазначенням номенклатурного номера (за його наявності), виду, групи, сорту, одиниці виміру, ціни, суми та кількості (рахунок, вага або міра), фактично встановлених на дату інвентаризації, та за даними бухгалтерського обліку.

Господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Кодексу).

Пунктом 14.1.191. Кодексу визначено, що постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду. Постачанням товарів також вважаються, зокрема: в) будь-яка із зазначених дій платника податку щодо матеріальних активів, якщо платник податку мав право на віднесення сум податку до податкового кредиту у разі придбання зазначеного майна чи його частини (безоплатна передача майна іншій особі; передача майна у межах балансу платника податку, що використовується у господарській діяльності платника податку для його подальшого використання з метою, не пов`язаною із господарською діяльністю такого платника податку; передача у межах балансу платника податку майна, що планувалося для використання в оподатковуваних операціях, для його використання в операціях, що звільняються від оподаткування або не підлягають оподаткуванню).

Відповідно до п.п. 20.1.9 п. 20.1 ст. 20 Кодексу контролюючі органи мають право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Кодексу, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з вимогами пункту 198.5 статті 198 Кодексу платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 ПКУ, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені ПКУ для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/ виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, зокрема в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що обов`язок щодо нарахування податкових зобов`язань з ПДВ відповідно до пункту 198.5 статті 198 Кодексу виникає у платника податку у разі, якщо придбані товари/послуги та/або необоротні активи призначаються для використання або починають використовуватися, зокрема, в операціях, що не є об`єктом оподаткування (за винятком перерахованих у пункті 198.5 статті 198 Кодексу) незалежно від місця їх постачання.

При цьому, якщо під час придбання такої продукції суми податку на додану вартість були включені до складу податкового кредиту, то підприємство відповідно до пункту 198.5 статті 198 Кодексу повинно не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду, в якому відбувається її нестача, здійснити нарахування податкових зобов`язань з ПДВ за основною ставкою виходячи із вартості придбання такої продукції.

Згідно пункту 189.1 статті 189 у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Статтею 193 ПК України визначені ставки податку.

Так, відповідно до пункту 193.1. статті 193 ПК України ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах:

а) 20 відсотків;

б) 0 відсотків;

в) 7 відсотків по операціях з: постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів, які внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні; постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, дозволених для застосування у межах клінічних випробувань, дозвіл на проведення яких надано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я".

У зв`язку з ненаданням до перевірки інформації, щодо асортименту товарно-матеріальних цінностей по яким виявлені розбіжності між даними бухгалтерського обліку та даними балансу, тому контролюючий орган був позбавлений можливості застосувати ставку податку 7%.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, ТОВ «ЛЮДМИЛА - ФАРМ» на порушення п. 201.10 Кодексу відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період, а саме, не включено до податкових зобов`язань суму реалізації товарів медичного призначення, чим занижено суму податкових зобов`язань на суму 4 416 664 гривні (22 083 321,67 грн.*20%).

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 Кодексу, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Кодексу, при здійсненні операцій з постачання товарів/ послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Згідно статті 120-1 «Порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної» у разі порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/ або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень, при реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, зокрема: податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що ТОВ «ЛЮДМИЛА - ФАРМ» на порушення п. 187.1 п. 189.1 ст. 189 п. 198.5 ст. 198 п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Кодексу занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за вересень 2020 року на загальну суму 4 416 664 гривні.

Щодо збільшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість по взаємовідносинах позивача з ТзОВ «ФРОНТЕКС» ФК у розмірі 1732477,00 грн, суд враховує наступне.

Так, перевіркою відображених у рядку 4.1 декларацій «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 податкового кодексу України за операціями, що оподатковуються за основною ставкою», встановлено їх заниження в загальній сумі 1732477 грн., а саме: за вересень 2019 року на 318367,77 грн., за жовтень 2019 року на 210238,89 грн., за листопад 2019 року на 295883,16 грн., за грудень 2019 року на 238933,46 грн., за січень 2020 року на 133333,34 грн., за лютий 2020 року на 183333,34 грн., за березень 2020 року на 141666,67 грн., за квітень 2020 року на 68913,85 грн., за травень 2020 року на 100000 грн., за червень 2020 року на 41805,7 грн.

Як слідує з акту перевірки, в порушення п. 198.5 ст. 198 ПК України не нараховано податкові зобов`язання на придбання виконаних будівельних робіт по Реконструкції з розширенням і надбудовою нежитлової будівлі під офісно-торгові приміщення за адресою: м. Київ, Шевченківський район, вул. Зоологічна, 5/1, літера "А" в перевіряємий період. Понесені витрати акумулюються на балансовому рахунку №1522 «Капітальні інвестиції».

Як слідує з матеріалів справи, між ТОВ «ЛЮДМИЛА ФАРМ» (Замовник) та ТОВ «ФРОНТЕКС» ФК укладено Договір підряду від 30.08.2019 №30082019. Предметом якого є розробка детального робочого проекту згідно з вимогами сертифікації LEED; здійснення необхідних розрахунків відповідно до стандартів LEED; розробка специфікацій на поставку техніки і матеріалів вимогам сертифікації LEED, тощо (детальний опис наведено в акті перевірки т. 1 а.с. 40-44).

До перевірки позивачем було надано акти приймання виконаних будівельних робіт, які підписані зі сторони ТОВ "ФРОНТЕКС" ФК директором Зінкевич О.Е. та зі сторони ТОВ «ЛЮДМИЛА ФАРМ» директором ОСОБА_1 , згідно з якими: Замовник ТОВ "ЛЮДМИЛА ФАРМ", Підрядник ТОВ "ФРОНТЕКС" ФК, Договір підряду №30082019 від 30.08.2019, Найменування будови та її адреса «Реконструкція з розширенням надбудовою нежитлової будівлі під офісно-торгові приміщення за адресою: м. Київ, Шевченківський район, вул. Зоологічна, 5/1, літера "А".

Найменування об`єкта влаштування навісних вентильованих фасадів.

ТОВ «ЛЮДМИЛА ФАРМ» переховано ТОВ «ФРОНТЕКС» ФК кошти в загальній сумі 10 464 856,98 грн. за період травень 2019 року червень 2020 року.

В бухгалтерському обліку відображено наступними записами: Сальдо на початок перевіряємого періоду по контрагенту ТОВ «ФРОНТЕКС» ФК (код 40265136) 631 рахунок 0,0 грн. Дт 1522 Кт 631- 7 719 634,16 грн; Дт 47 Кт 631 837 733 61 грн; Дт 64 Кт 631 1 711 473,57 грн; Дт 631 Кт 31 10 464 856,98 грн.

Сальдо на 30.09.2020 Дт 631 196 015,64 грн.

В податковому обліку віднесено до складу податкового кредиту, згідно даних декларацій з податку на додану вартість та додатків № 5 «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту» - 1 732 477 грн.

Відповідно до положень Державних будівельних норм України) «Склад та зміст проектної документації на будівництво» (ДБН А.2.2-3:2014), що прийняті Мінрегіоном України та чинні з 01.10.2014, визначено, що реконструкція перебудова прийнятого в експлуатацію існуючого об`єкта, що передбачає заміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Основні засоби - матеріальні активи, які підприємство/установа утримує з метою використання їх у процесі виробництва/діяльності або постачання товарів, надання послуг, здавання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних і соціально-культурних функцій, очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких більше одного року (або операційного циклу, якщо він довший за рік).

Нарахування амортизації здійснюється протягом строку корисного використання (експлуатації) об`єкта, який встановлюється підприємством/установою (у розпорядчому акті) при визнанні цього об`єкта активом (при зарахуванні на баланс), і призупиняється на період його реконструкції, модернізації, добудови, дообладнання та консервації.

Пунктом 138.3 ст. 138 ПК України визначено порядок розрахунку амортизації основних засобів або нематеріальних активів для визначення об`єкта оподаткування.

Відповідно до пункту 138.3.1. статті 138 ПК України розрахунок амортизації основних засобів або нематеріальних активів здійснюється відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням обмежень, встановлених підпунктом 14.1.138 пункту 14.1 статті 14 розділу I цього Кодексу, підпунктами 138.3.2 - 138.3.4 цього пункту.

При такому розрахунку застосовуються методи нарахування амортизації, передбачені національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку.

Пунктом 138.3.2. статті 138 ПК України визначено, що не підлягають амортизації та проводяться за рахунок відповідних джерел: вартість гудвілу; витрати на придбання/самостійне виготовлення невиробничих основних засобів, невиробничих нематеріальних активів; витрати на ремонт, реконструкцію, модернізацію або інші поліпшення невиробничих основних засобів, невиробничих нематеріальних активів.

Терміни "невиробничі основні засоби", "невиробничі нематеріальні активи" означають відповідно основні засоби, нематеріальні активи, не призначені для використання в господарській діяльності платника податку.

Невиробничі основні засоби це основні засоби, не призначені для використання в господарській діяльності платника податку.

Пунктом 198.5 ст.198 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/ послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу);

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189,9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як слідує з матеріалів справи, ТОВ «ЛЮДМИЛА ФАРМ» не нарахувало податкові зобов`язання на суму придбаних будівельних робіт з реконструкції з розширенням і надбудовою нежитлової будівлі під офісно-торгові приміщення за адресою: м. Київ, Шевченківський район, вул. Зоологічна, 5/1, літера "А", чим допустило порушення п. 198.5 ст. 198 ПК України.

У зв`язку з наведеним, на думку суду, в порушення п. 198.5 ст. 198 ПК України, ТОВ «ЛЮДМИЛА ФАРМ» занижено податкове зобов`язання з податку на додану вартість за перевіряємий період в загальній сумі 6 149 141 грн., а саме: за вересень 2019 року на 318368 грн., за жовтень 2019 року на 210239 грн., за листопад 2019 року на 295883 грн., за грудень 2019 року на 238933 грн., за січень 2020 року на 133333 грн., за лютий 2020 року на 183333 грн., за березень 2020 року на 141668 грн., за квітень 2020 року на 68914 грн., за травень 2020 року на 100000 грн., за червень 2020 року на 41806 грн. та за вересень 2020 року на суму 4 416 664 грн.

Протилежного судом не встановлено.

Інші твердження позивача не спростовують висновків суду, зроблених в ході судового розгляду справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач довів правомірність оскаржуваних в даній адміністративній справі податкових повідомлень-рішень від 24.12.2020 № та № , а тому позовні вимоги є безпідставними та до задоволення не підлягають.

Керуючись статтями 243 ч.3, 245, 246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Людмила-Фарм до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.С. Денисюк

Повний текст рішення складено 19.06.2025