Справа № 160/7758/25
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2025 року Справа № 160/7758/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
13.03.2025 року через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 21.01.1993 року по 30.07.2003 року та з 16.09.2005 року по 18.10.2013 року у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 за заявою від 20.02.2025 року, відповідно до п. б) ст. 13 Закону №1788-XII «Про пенсійне забезпечення», в редакції рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, при цьому рішенням відповідача було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю пільгового стажу, оскільки відсутня пільгова довідка. Позивач вважає вказане рішення-відмову протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки записи трудової книжки та надані документи підтверджують наявність у позивача необхідного пільгового стажу. З огляду на вказане позивач просив задовольнити позовні вимоги.
19.03.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін та витребувано у відповідача належним чином завірену копію пенсійної справи позивача.
Копія ухвали від 19.03.2025 року та позовні матеріали були направлені відповідачу через систему «Електронний суд» в його електронний кабінет та отримані відповідачем 13.03.2025 року та 20.03.2025 року, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
28.05.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду продовжено строк розгляду справи.
Копія ухвали від 28.05.2025 року направлені відповідачу через систему «Електронний суд» в його електронний кабінет та отримані відповідачем 129.05.2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Станом на дату винесення рішення по справі відповідачем відзив на позовну заяву та витребувані судом докази до суду не надано про причини такого неподання суд не повідомлено.
Відповідно до ч. 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась 20.02.2025 року до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 12 від 27.02.2025 року, яке прийнято за принципом екстериторіальності, відмовлено ОСОБА_1 у в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та вказано, пенсійний вік визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2) становить 55 років. Вік заявниці 55 років 2 місяці 19 днів. Страховий стаж особи становить 36 років 4 місяці 14 днів. Пільговий стаж роботи не визначений. За доданими документами до страхового стажу зараховані всі періоди трудової діяльності. До заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах не надано довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії або рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії. Відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу 10 років.

Позивач не погоджується із вказаним рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії та зарахуванні вказаного періоду та вважає його таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV).

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовані питання щодо пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Так, частиною 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1, 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом, що відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, є Закон України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII).

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно з пунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Судом встановлено, що трудова книжка серії НОМЕР_1 від 26.01.1993 року ОСОБА_1 містить наступні записи:

- з 1987 по 1992 рік навчалась в Дніпродзержинськом ордена Трудового Красного знамені індустріальному інституті ім. Арсенічева (денне відділення) диплом НОМЕР_2 ;

- з 21.01.1993 року прийнята до Агломераційного цеху № 2 електрозварювальником ручної зварки 3 го розряду, Дніпровського металургійного комбінату ім. Ф.Е. Дзержинського (розпорядження №33 від 13.01.1993 року);

- 01.08.1993 року переведена там же електрозварювальником ручної зварки 4 розряду (розпорядження №252 від 30.07.1993 року);

- 15.09.1995 року переведена там же дозирувальником шихтових бункерів 4 розряду (розпорядження №440 від 13.09.1995 року);

- 17.12.1995 року переведена до цеху шихтопідготовки агловиробництва фільтрувальником дільниці з переробки залізовопняних концентратів 3 розряду (розпорядження №124 від 12.12.1995 року);

- 22.08.1996 року переведена там же бригадиром на дільниці основного виробництва дільниці з вилучення та переробки залізовмісних шламів 4 розряду (розпорядження №199 від 21.08.1996 року);

- 01.07.2001 року переведена та же бригадиром з насичення сировини півфабрикатів та готової продукції в процесі виготовлення дільниці з вилучення та переробки залізовмісних шламів 4 розряду (розпорядження №131 від 05.07.2001 року);

- 01.12.2001 року переведена там же бригадиром на дійниці загального виробництва 4 розряду (лист 07-63 від 21.12.2001 року);

- 30.07.2003 року переведена до цеху вогнетривкого вапна машиністом конвеєра 3 розряду, дільниці обертових печей (розпорядження №70 від 29.07.2003 року);

- 19.12.2003 року переведена до відділу технічного контролю шортопрокатної дільниці (холодної дільниці) контролером в виробництві чорних металів, четвертого розряду (розпорядження №150 від 16.12.2003 року);

- 23.01.2004 року переведена там же аглодоменної холодної дільниці, контролером з виробництва чорних металів, четвертого розряду (розпорядження №79 від 22.01.2004 року);

- 16.09.2005 року переведена там же, аглодоменної дільниці, гарячої дільниці, агломераційний цех, контролером з виробництва чорних металів, 4 розряд (розпорядження №1294 від 15.09.2005 року);

- 25.11.2005 року у зв`язку з удосконаленням структури управління комбінату переведена до управління технічного контролю аглодоменної дільниці, гарячої дільниці, агломераційний цех, контролером з виробництва чорних металів, 4 розряду (наказ №1167 від 14.09.2005 року);

- 01.10.2006 року переведена там же аглодоменний дільниці, гарячої дільниці, агломераційних цех, технологічного відділення спікального корпус, контролером з виробництва чорних металів 4 розряду (розпорядження №430 від 07.06.2006 року);

- 12.11.2006 року переведена там же аглодоменної дільниці (гарячої дільниці) агломераційного цеху - шихтового відділення спікального корпусу, контролером з виробництва чорних металів 5 розряду, по строковому договору (розпорядження №1467 від 03.11.2006 року);

- робоче місце атестовано за списком № 2 (постанова №992 від 29.12.2006 року);

- 15.07.2009 року у зв`язку з удосконаленням структури управління комбінату переведена там же аглодоменної дільниці (гарячої дільниці) контролером з виробництва чорних металів 5 розряду по строковому договору (наказ №290 від 01.04.2009 року розпорядження №3084 від 15.07.2009 року));

- 30.11.2010 року переведена там же новопрокатної дільниці (гарячої дільниці) контролером з виробництва чорних металів 4 розряду (розпорядження №4016 від 29.11.2010 року);

- Відкрите акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» з 23.05.2011 перейменовано у Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського»;

- 20.10.2011 року у зв`язку з удосконаленням структури управління комбінату переведена там же конвертерної дільниці гарячої дільниці контролером з виробництва чорних металів 4 розряду (розпорядження №3640 від 20.10.2011 року);

- Відкрите акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» з 23.05.2011 перейменовано у Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського»;

- 16.07.2012 року у зв`язку з удосконаленням структури управління комбінату переведена до управління якості виробництва відділу технічного контролю конвертерної дільниці (гарячої дільниці) контролером з виробництва чорних металів 4 розряду (наказ №442-к від 26.04.2012 року);

- 17.11.2012 року переведена там же конвертерної дільниці (гарячої дільниці) контролером з виробництва чорних металів 5 розряду (розпорядження №4444 від 16.11.2012 року);

- Робоче місце атестовано за списком № 2 (р.ІІІ, підрозділу 2,поз. 3.3а) (постанова №671 від 26.12.2012 року);

- 18.10.2013 року у зв`язку з удосконаленням структури управління комбінату переведена там же відділ технічного контролю сортопрокатної дільниці (гарячої дільниці) контролером з виробництва чорних металів 4 розряду за строковим договором (наказ №1076 від 09.09.2013 року, розпорядження №42);

- 24.04.2014 року у зв`язку з удосконаленням структури управління комбінату переведена до ремонтно-сервісний центр електроенергоремонтний цех дільниця з ремонту електрообладнення цехів комбінату обмотником елементів електричних машин 4 розряду за строковим договором (наказ №1159 від 21.04.2013);

- 19.05.2014 року звільнена за згодою сторін за ч. 1 ст. 36 КЗпП України (розпорядження №496 від 21.05.2014 року);

-23.05.2014 року Публічне товариство «Інтерпайп НІЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД» прийнята до відділу технічного контролю контролером з виробництва чорних металів 3 розряду, Дільниця інспекційного контролю ТПУ-3 (наказ №159 від 23.05.2014 року);

- 01.06.2014 року переведена контролером з виробництва чорних металів 3 розряду, Дільниця інспекційного контролю ТПУ-5 Відділу технічного контролю (наказ №136 від 01.06.2014 року);

- 01.05.2015 року присвоєно 4 розряд контролера з виробництва чорних металів. Дільниця інспекційного контролю ТПУ-5 Відділу технічного контролю (наказ №204 від 05.05.2015 року);

- 13.07.2015 року переведена дефектоскопістом з ультразвукового контролю 4 розряду дільниці неруйнуючого контроля ТПЦ. Відділу засобів неруйнуючого контролю (наказ №536 від 13.07.2015 року);

- 01.09.2015 року переведена дефектоскопістом з магнітного контролю 4 розряду дільниці неруйнуючого контролю ТПЦ№ 4 Відділу засобів неруйнуючого контролю (наказ №39 від 01.09.2015 року);

- 01.08.2016 року присвоєно 5 розряд дефектоскопіста з магнітного контролю дільниці неруйнуючого контролю ТПЦ№ 4 Відділу засобів неруйнуючого контролю (наказ №29 від 25.07.2016 року);

- 01.01.2020 року у зв`язку з створенням Цеху нафтогазового сортаменту (ЦНГС) (наказ № 559 від 02.12.2019 р.) працівник переміщений в тому ж структурному підрозділі в новостворену дільницю (бригаду) за тією ж посадою із збереженням існуючих умов праці, систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи (наказ №579 від 13.12.2019 р.) Дільниця не руйнуючого контролю (стану 5-12);

- 31.03.2021 року звільнена в зв`язку з переведенням до ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» (наказ №142 від 31.03.2021 року);

- 01.04.2021 року Прийнята по переводу в ПАТ «ІНТЕРПАЙП НТЗ» дефектоскопістом магнітного контролю 5 розряду. Дільниці неруйнуючого контролю (стану 5-12), Відділу неруйнівного контролю (м. Дніпро) (наказ №1046-к від31.03.2021 року);

- 01.09.2021 року Дільниця неруйнівного контролю (стан 5-12) перепорядковано Дільниці неруйнівного контролю (м. Дніпро) (наказ №1879 від 01.09.2021 року).

Вказані дані у трудовій книжці, а також те, що позивач працював на роботах за посадами, що передбачені Списком № 1 підтверджені архівними довідками архівного управління Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 10.07.2024 № Б-21/2-09/1042, від 10.07.2024 № Б-21/2-09/1043, від 10.07.2024 № Б-21/2-09/1043/1 (історична довідка).

Так, суд зазначає, що відповідачем не вказано будь-які посилання щодо невідповідності даних щодо вказаного періоду, зазначеного у трудовій книжці, помилок у їх оформленні.

Суд звертає увагу, що зазначені записи в трудовій книжці позивача чітко містять відомості щодо характеру роботи позивача у спірні періоди. Також, в трудовій книжці є посилання на відповідні накази, записи завірені підписом повноважної особи та печаткою, які оформлені належним чином та містяться відомості про проведення атестації робочого місця. Даний факт відповідачами не оспорюється.

Крім того, вказані професії позивача включені до Списку №2, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162 та постановою Кабінету Міністрів України, від 16.01.2003 №36 та відносяться до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію на пільгових умовах.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо того, що відповідачем вчинялись будь-які дії щодо витребування необхідних документів, а не вчинення органами Пенсійного фонду України таких дій, на думку суду, не покладає надмірного тягаря та обов`язку на позивача.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно пункту 4.7 вказаного Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Оскільки в рішенні відповідача про відмову в перерахунку пенсії позивачу не зазначено висновок пенсійного органу стосовно періоду пільгового стажу, суд дійшов висновку, що відповідач неповно розглянув надані позивачем документи, не визначився щодо спірних періодів, відтак рішення відповідача є незаконним та підлягає скасуванню.

Щодо посилань відповідача у спірному рішення про необхідність подання пільгової довідки, суд зазначає, що трудова книжка позивача містить усі необхідні записи для встановлення наявності пільгового стажу позивача.

Крім того, позивачем надавались докази проведення атестації робочого місця позивача за списком №2 та архівні довідки.

Враховуючи вищевикладене, та те, що трудова книжка позивача містить необхідні записи, що підтверджують пільговий період роботи позивача, суд дійшов висновку про протиправність рішення № 12 від 27.02.2025 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Щодо вимог в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 21.01.1993 року по 30.07.2003 року та з 16.09.2005 року по 18.10.2013 року у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», суд зазначає наступне.

Згідно ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Як слідує зі змісту Рекомендації № К (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Натомість, у даному випадку суд не вважає повноваження відповідача, як дискреційними, оскільки відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі «Олссон проти Швеції» від 24 березня 1988 року) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика ЄСПЛ підлягає застосуванню судами як джерело права.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 21.01.1993 року по 30.07.2003 року та з 16.09.2005 року по 18.10.2013 року у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат».

Щодо вимог в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 за заявою від 20.02.2025 року, відповідно до п. б) ст. 13 Закону №1788-XII «Про пенсійне забезпечення», в редакції рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року, суд зазначає наступне.

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача.

З огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення прав позивача, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до заяви про призначення пенсії від 20.02.2023 року, із урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

Суд звертає увагу, що відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При цьому, суд враховує ту обставину, що у силу абзацу 13 пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

А відповідно до абзацу 1 пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

За таких обставин, оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, то саме цей орган і має завершити процедуру розгляду заяви про призначення позивачу пенсії за віком.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 20.02.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Суд звертає увагу, що відповідно до абз.2 ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта і владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 968,96 грн., що документально підтверджується квитанцією №3334-2836-6408-2746 від 07.03.2025 року.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено частково частина судових витрат пов`язана зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду підлягає стягненню в сумі 484,48 грн., що становить 50 відсотків від суми сплаченого судового збору, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2.

Керуючись ст.ст. 139, 243-246,257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, м.Рівне, вул.Борисенка Олександра, буд.7, ) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 12 від 27.02.2025 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 21.01.1993 року по 30.07.2003 року та з 16.09.2005 року по 18.10.2013 року у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.02.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахування правової оцінки наданої судом у даному рішенні.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 484,48 грн. (чотириста вісімдесят чотири гривні сорок вісім копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв