Справа № 640/24120/19
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 640/24120/19

18 червня 2025 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву" до Головного управління ДПС у м. Києві про скасування вимоги про сплату боргу,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просить скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-8095-17 від 04.10.2019.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Законом України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

На підставі пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2825-IX (в редакції Закону № 3863-ІХ) та Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 № 399, проведено автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України; за його результатами дана справа передана на розгляд та вирішення Тернопільському окружному адміністративному суду.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 прийнято до провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву" до Головного управління ДПС у м. Києві про скасування вимоги про сплату боргу, розгляд справи розпочато спочатку.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 допущено заміну відповідача Головного управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код юридичної особи 43141267) на правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44116011, адреса місцезнаходження 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, 33/19) (далі Головне управління, відповідач), змінено найменування позивача з Публічного акціонерного товариства "Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву" на Акціонерне товариство "Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву" (далі Товариство, позивач).

Позов обґрунтовано тим, що позивачем своєчасно сплачувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, заборгованості у Товариства за серпень 2019 року зі сплати зазначено внеску не було.

Також позивач просив врахувати неодноразові оскарження вимог про сплату боргу в судовому порядку (наявні рішення суду, якими визнано протиправними та скасовано вимоги про сплату боргу, а саме рішення Окружного адміністративного суду м. Київ від 26.11.2018 по справі №826/10973/17; рішення від 26.04.2018 по справі №826/14791/17; від 25.10.2018 по справі №26/7134/18).

Відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що відповідно до інтегрованої картки позивача станом на 01.01.2013 обліковується заборгованість по сплаті єдиного соціального внеску у сумі 262869,13 грн. Заборгованість у Товариства виникла до 11.08.2013 та передана з Пенсійного фонду України до Міністерства доходів і зборів України. Заборгованість погашається в порядку календарної черговості її виникнення. Ще вказав на рішення Окружного адміністративного суду м. Київ від 30.10.2019 по справі №640/9027/19; постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2020 по справі №826/2155/18, якими в позові між тими ж сторонами про скасування вимоги про сплату боргу за інші періоди відмовлено.

Після прийняття Тернопільським окружним адміністративним судом цієї справи до провадження від учасників справи жодних заяв не надходило.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Публічне акціонерне товариство "Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву" є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування (далі єдиний внесок).

Позивачем подано до контролюючого органу звіт про суми нарахованої заробітної плати за серпень 2019 року з відомостями про нарахування єдиного внеску за цей період, який становить 196574,65 грн.

Дане нарахування єдиного внеску відображене в інтегрованій картці платника податку по строку сплати до 20.09.2019. Водночас в інтегрованій картці на цю ж дату рахувалася недоїмка зі сплати єдиного внеску в сумі 244639,08 грн.

Контролюючим органом направлено позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2019 №Ю-8095-17, відповідно якої вимагалася сплата заборгованості зі сплати єдиного внеску на суму 436080,00 грн. Такий борг рахувався за Товариством станом на 30.09.2019.

Вважаючи зазначену вимогу протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

До спірних правовідносин суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 1 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI встановлено, що платниками єдиного внеску, зокрема, є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з пунктом 19-1.1.2 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема, контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

За приписами пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до абзаців 1 і 2 частини восьмої статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Частиною сьомою статті 9 зазначеного Закону встановлено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Відповідно до частин п`ятої, шостої, десятої статті 9 Закону № 2464-VI сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.

Обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з положенням про рух коштів, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі; 3) у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

За приписами частин одинадцятої, дванадцятої статті 9 Закону № 2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Відповідно до частини третьої статті 25 Закону № 2464-VI суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Частиною четвертою статті 25 Закону №2464-VI передбачено, що податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

За рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення (частини шоста статті 25 Закону №2464-VI ).

Аналіз вказаних норм свідчить, що платник має обов`язок своєчасно та у повному обсязі сплачувати єдиний внесок. За наявності недоїмки зі сплати єдиного внеску контролюючий орган має право зараховувати сплачений єдиний внесок у рахунок погашення недоїмки за попередні періоди.

Згідно з частиною першою статті 25 Закону №2464-VI рішення, прийняті податковими органами та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Відповідно до наданого позивачем звіту про нарахування єдиного внеску за серпень 2019 року, загальна сума нарахованої заробітної плати, винагород за виконану роботу (надані послуги) за цивільно - правовими договорами, оплати допомоги по тимчасовій непрацездатності та допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами загалом становить 898568,77 грн, з якої нараховано єдиний внесок на загальну суму 196574,65 грн.

Позивачем в підтвердження сплати єдиного внеску за серпень 2019 року надано суду копії платіжних доручень про перерахування коштів протягом періоду з 01.08.2019 по 17.09.2029 у яких зазначалося про сплату єдиного внеску за серпень 2019 року.

Дослідивши наданий відповідачем витяг з інтегрованої картки платника податку з єдиного внеску за 2019 рік, судом встановлено, що всі суми, згідно з наданими Товариством платіжними дорученнями, враховано в рахунок сплати єдиного внеску в порядку черговості виникнення заборгованості.

Відповідно до пункту 8 розділу VІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Наведені норми законодавства, що регулюють порядок сплати та зарахування єдиного внеску (частина шоста статті 25 Закону та пункт 8 розділу VІ Інструкції), дають підстави для висновку, що суми недоїмки, штрафних санкцій та пені погашаються за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску саме у порядку календарної черговості їх виникнення. Таким чином, погашення сум штрафних санкцій та пені у порядку їх календарної черговості з коштів, що надійшли від платника, є законодавчо визначеним обов`язком відповідача як особи, на яку законодавством покладено повноваження здійснення контролю за дотриманням позивачем вимог Закону.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №825/2359/15-а, від 21.05.2020 у справі №1.380.2019.001414.

Як встановлено судом на дату закінчення строку сплати єдиного внеску за серпень 2019 року у позивача була попередньо несплачена заборгованість, а відтак зарахування коштів проводилося в порядку календарної черговості виникнення боргу.

Отож, оскільки на час перерахування позивачем єдиного внеску за серпень 2019 року у нього була заборгованість із цього платежу за попередні періоди, то відповідач правомірно перераховані Товариством кошти зараховував в рахунок погашення цієї заборгованості у порядку календарної черговості її виникнення без зміни напрямку сплати єдиного внеску, визначеного платником податків. Коштів було недостатньо для погашення боргу та поточних зобов`язань зі сплати єдиного внеску, тому відповідач правомірно на підставі даних інтегрованої картки Товариства сформував вимогу про сплату єдиного внеску від 04.10.2019 за №Ю-8095-17 про те, що за позивачем станом на 30.09.2019 рахується борг у сумі 436080,00 грн. Ця сума заборгованості відповідає відомостям інтегрованої картки по єдиному внеску, яка, в свою чергу, відображає облік усі нарахувань та сплати внеску.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що спірну вимогу про сплату боргу (недоїмки) прийнято відповідачем у відповідності до норм законодавства, а відтак, вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Позивач у позовній заяві, як на підставу для скасування спірної податкової вимоги посилається на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.11.2018 по справі №826/10973/17, від 26.04.2018 №826/14791/17, від 25.10.2018 у справі №826/7134/18, які набрали законної сили.

Суд не приймає до уваги посилання на рішення суду по справах №826/14791/17, №826/7134/18, оскільки підставою для скасування податкових вимог, які оскаржувалися у вищезазначених рішеннях суду, слугувало ненадання контролюючим органом до суду облікової карти платника єдиного внеску, а отже, відповідач як суб`єкт владних повноважень, всупереч наведених процесуальних норм не підтвердив документально факт несвоєчасної сплати позивачем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з серпня 2017 року по вересень 2017 року, який зарахований до бюджету, та, відповідно, наявність правових підстав для застосування відносно позивача штрафних санкцій та пені.

Як вбачається з рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 по справі №826/10973/17, підставою для скасування спірної податкової вимоги у зазначеному рішенні стало рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2018 №826/14791/17, яким скасовано вимогу про сплату боргу від 12.10.2017 №Ю-8095-17, яка винесена пізніше оскаржуваної в даній справі, а як встановлено приписами Закону №2464-VI вимога по сплату борг формується під одним порядковим номером до повного погашення боргу. Крім того, з картки платника єдиного внеску, долученої до відзиву, не вбачається наявності у позивача станом на 31.07.2017 податкового боргу зі сплати єдиного внеску на суму 540587,05 грн. При цьому, відзив відповідача містить розбіжності щодо періоду виникнення відповідного боргу.

Крім того, суд зазначає, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.07.2018 №826/17863/17, яке набрало законної сили, відмовлено у визнанні протиправною та скасуванні податкової вимоги №Ю-80951-17 від 08.11.2017.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2020 №826/2155/18 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.12.2019 скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 05.12.2017 №Ю-8095-17 з підстав встановлення судом наявності заборгованості у Товариства.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суди повинні враховувати вимоги частин четвертої та п`ятої статті 11 КАС України щодо необхідності офіційного з`ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках витребувати ті докази, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.

Підставою для скасування вимог про сплату боргу, у наведених вище рішеннях слугувало ненадання відповідачем доказів на підтвердження існування заборгованості зі сплати єдиного внеску. Натомість іншими судовими рішеннями встановлено наявність заборгованості позивача з єдиного внеску.

У цій справі відповідачем надано відповідні докази про наявність боргу зі сплати єдиного внеску на дату формування оскаржуваної вимоги від 04.10.2019 та доведено правомірність прийняття спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Враховуючи обставин встановлені у цій справі та наведене правове регулювання спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити.

У зв`язку з відмовою в позові відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 241-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства "Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву" (бульвар Лесі Українки, 26, місто Київ, 01133, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (вулиця Шолуденка, 33/19, місто Київ, 04116, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44116011) про скасування вимоги про сплату боргу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений і підписаний 18 червня 2025 року.

Суддя Чепенюк О.В.