Справа № 200/9035/24
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2025 року Справа№200/9035/24

головуючого - судді Аляб`єва І.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - відповідач), відповідно до якої просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області під час призначення пенсії ОСОБА_1 з 19.04.2024 щодо не зарахування до її загального страхового стажу період навчання з 01.09.1992 по 24.05.1993; з 14.08.1997 по 19.08.1997; період роботи з 24.04.2008 по 04.07.2008; з 01.01.2024 по 19.04.2024; не зарахування заробітної плати з 01.01.2024 року по 19.04.2024 року; не застосування норми ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», під час обрахунку розміру пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з 19.04.2024 року зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1992 по 24.05.1993; з 14.08.1997 по 19.08.1997; період роботи з 24.04.2008 по 04.07.2008; з 01.01.2024 по 19.04.2024; врахувати заробітну плату з 01.01.2024 року по 19.04.2024 року до середнього заробітку, з якого обчислюється розмір пенсії; обчислити пенсію у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря згідно норм ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою суду від 01.01.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

06.01.2025 представником позивача усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 06.01.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області усі матеріали за результатами розгляду заяви про призначення пенсії, розрахунок стажу, письмові пояснення стосовно того, які періоди не зараховані до страхового стажу з зазначенням підстав не зарахування таких періодів, надати довідку форми ОК-5, РС-право.

Ухвалою суду від 11.02.2025 витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області усі матеріали за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 19.04.2024 про призначення пенсії, розрахунок стажу, письмові пояснення стосовно того, які періоди не зараховані до страхового стажу з зазначенням підстав не зарахування таких періодів, надати пояснення щодо не застосування норми ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при призначенні пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), надати пояснення щодо не врахування заробітної плати за період з 01.01.2024 року по 19.04.2024 під час призначенні пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), надати довідку форми ОК-5, РС-право.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22.07.2023 року у справі № 200/2717/24 позивачці призначено пенсію з 19.04.2024 року ( ЗУ №1058-IV,Прик.полож.,п.2,ч.1; ЗУ №1788,ст.13,а) (Робота за списком №1). Проте з протокольного рішення відповідача від 31.10.2024 вбачається, що відповідач здійснюючи розрахунок стажу, середнього заробітку позивача та здійснюючи розрахунок розміру пенсії позивачки допустив протиправну бездіяльність, яка призвела до зменшення коефіцієнту стажу, середнього заробітку, що в свою чергу призвело до розрахунку загального розміру пенсії позивачки у меньшому розмірі, у зв`язку з чим позивачка вимушена звертатися до суду за захистом свого права на належне пенсійне забезпечення.

Так, відповідачем не зараховано до страхового стажу:

період навчання з 01.09.1992 року по 24.05.1993 рік (8 місяців 24 дні), з 14.08.1997 року по 19.08.1997 рік (5 днів) у Донецькому Державному технічному університеті Красноармійський філіал за спеціальністю Технологія та комплексна механізація підземної розробки родовищ корисних копалин.

періоди роботи з 24.04.2008 по 04.07.2008 (2 місяці 10 днів ), (запис трудової книжки на арк. 14-15 ) та з 01.01.2024 по 19.04.2024 (3 місяці 19 днів), (запис трудової книжки на арк. 42-43).

Позивачка у зазначені періоди працювала на посаді дільничного гірничого нормувальника з 14.02.2005 по 25.07.2016, тобто відповідач частково зарахував період роботи позивачки, коли остання безперервно працювала 14.02.2005 по 25.07.2016 на зазначеній посаді, а відповідно розрахунку стажу за формою РС-право, відповідач протиправно не зарахував до загального стажу позивачки період роботи з 24.04.2008 по 04.07.2008, що призвело до зменшення загального стажу позивачки та розрахунку меншого розміру пенсії.

Що стосується періоду роботи позивачки з 01.01.2024 по 19.04.2024 на посаді нормувальника гірничого на підземних роботах (дільничного), такі відомості були відомі відповідачу, оскільки такі відомості наявні у трудовій книжці (арк. 42-43) та наявні у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5), до яких у відповідача є безперешкодний доступ, але знову бездіяльність відповідача, яка призвела до зменшення загального стажу позивача та розрахунку пенсії у меншому розмірі.

Зверну увагу Суду, що у разі зарахування спірних періодів з 01.09.1992 по 24.05.1993 ( 8 місяців 24 дні), з 14.08.1997 по 19.08.1997 (5 днів), з 24.04.2008 по 04.07.2008 (2 місяці 10 днів ), з 01.01.2024 по 19.04.2024 (3 місяці 19 днів) до загального стажу позивачки, загальний стаж збільшується та становить 40 років 9 місяців 10 днів = (зарахований стаж відповідачем 39 років 5 місяців 13 днів + не зарахований стаж відповідачем 8 місяців 24 дні + 5 днів + 2 місяці 10 днів + 3 місяці 19 днів ).

Тобто, 40 років 9 місяців, це 489 місяців, а розрахунок коефіцієнту стажу обраховується за формулою ( (489 / 100 х 12) х 1) та дорівнює 0.40750, а не як вказано у рішенні про призначення пенсії 0.39417.

Далі ст.27 Закону 1058 визначено розрахунок розміру пенсії за віком, тобто (40015.85 середній заробіток * 0.40750 коефіцієнт стажу ) = 16306,46 грн. Розмір пенсії за віком, а не 15773.05 грн., як розрахував відповідач.

Також доплата за понаднормовий стаж (ст.28 ч.1. абз.2 Закону 1058) (за 10 років), а не за 9 років як вважає відповідач. 10 років * 23,61 грн. = 236,10 коп.

Отже, загальний розмір пенсії повинен складати 16306,46 грн. розмір пенсії за віком + 236,10 грн. доплата за понаднормовий стаж за 10 років = 16542,56 грн. Загальний розмір пенсії станом на день призначення 19.04.2024 року, а не як обрахував відповідач.

Враховуючи наведене, відповідач також здійснив протиправну бездіяльність на не зарахував до розрахунку середнього заробітку заробітну плату яку отримувала позивачка за період з 01.01.2024 року по 19.04.2024 року (день звернення з заявою за призначенням пенсії), що також призвело до порушення прав позивачки на належне пенсійне забезпечення та отримання пенсії у меншому розмірі.

Отже враховуючи відомості Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) де зазначено відомості по спеціальному стажу та відповідно таких відомостей наявні періоди моєї роботи за кодом підстав для обліку спецстажу ЗПЗ013А1, що підтверджує безпосередньо зайнятість позивача повний робочий день на підземних роботах, можливо прийти до висновку, що на позивачку розповсюджуються приписи ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», але чомусь відповідач проявив бездіяльність та не здійснив розрахунок мінімальної пенсії у відповідності з зазначеним законодавством.

Відповідач правом на подачу відзиву не скористався.

При цьому суд також врахував, що згідно з частиною шостою статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та пунктом 10 розділу ІІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженої Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21, адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку.

Абзацом сьомим пункту 2 параграфу 2 розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» встановлено, що окремі підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

У газеті «Голос України» від 04.09.2021 № 168 (7668) Вищою радою правосуддя опубліковано оголошення про початок функціонування трьох підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистеми відеоконференцзв`язку.

Таким чином, вищезазначені підсистеми (модулі) почали офіційно функціонувати з 05.10.2021.

Відтак з 05.10.2021 усі державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки зобов`язані бути зареєстрованими у підсистемі (модулі) «Електронний кабінет» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Аналізуючи обов`язок органів публічної влади бути зареєстрованими у вищезазначеній підсистемі (модулі), суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, зокрема, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (пункт 71 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 (заява № 29979/04), пункт 74 рішення ЄСПЛ у справі «Лелас проти Хорватії» («Lelas v. Croatia») від 20.05.2010 (заява № 55555/08).

Тому суд прийшов до висновку, що внесені з 05.10.2021 в Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему судові рішення, документи у справі тощо вважаються такими, що отримані належним чином відповідними державними органами та органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання державного та комунального секторів економіки не залежно від факту їх реєстрації у підсистемі (модулі) «Електронний кабінет».

Відповідно до довідки з підсистеми «Електронний Суд» відповідачем отримано копію ухвали 06.01.2025.

З огляду на вищезазначене, керуючись частиною шостою статті 162 КАС України суд вирішив справу за наявними матеріалами.

За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянинаУкраїни серії НОМЕР_2 .

19.04.2024 року позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням відповідача №52 від 26.04.2024 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

В рішенні відповідача зазначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на даний час відсутнє, так як заявниця не досягла встановленого законодавством пенсійного віку 50 років.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1992 по 27.06.1998, оскільки період навчання перевищує загальновстановлений термін. Необхідно долучити уточнюючу довідку про періоди та форму навчання.

Страховий стаж з урахуванням додаткових років за роботу за Списком №1 становить 48 років 05 місяців 13 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком №1 становить 18 років 05 місяців 07 днів.

До позовної заяви позивачем надано диплом НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_2 про закінчення Державного технічнного університету за спеціальністю технологія та комплексна механізація підземної розробки родовищ корисних копалень, що затверджено рішенням державної кваліфікаційної комісії від 24.06.1998, присвоєно кваліфікацію гірничого інженера.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 розірвано шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 14 серпня 2000, прізвище дружини після розірвання шлюбу ОСОБА_4 .

Пільговий стаж позивача підтверджується наданими трудовою книжкою НОМЕР_5 від 21.05.1975 року; довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №48від 20.01.2021, виданою ПрАТ «Шахтоуправління Покровське», №1-363 від 12.02.2021, виданою ДП «Мирноградвугілля», №17/19від 18.01.2021, виданою ДП «Селидіввугілля» ВП «Технічний контроль якості вугілля»; №69арх. від 01.03.2021, виданою ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська». відомостями про трудову діяльність з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

До позовної заяви позивачем додано: наказ ДВАТ «Шахта Красноармійська-Західна №1» №176 від 21.04.97, наказ ТОВ «Краснолиманське» №302 від 30.03.2018, виписку з наказу ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» №1513 від 20.12.2013, наказ ВАТ «ВК «Шахта Красноармійська-Західна №1» №1166к від 16.04.2002, виписку з наказу ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська»№1724 від 24.11.2003, виписку з наказу №2145 від 19.11.2008 ДП «ВК «Краснолиманська», наказ ТОВ «Краснолиманська» №159 від29.03.2023, наказ Селидівського виробничого об`єднання по видобутку вугілля №46 від 14.08.1996 року.

Відповідно до індивідуальних відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за позивача сплачено суми заробітку для нарахування пенсії страхувальниками за звітні роки: 1998-2000 -ДП ШАХТА "РОДИНСЬКА" ВО "Красноармійськвугілля" ; 2001-2004 (січень-серпень) - "Вугільна Компанія "Шахта "Красноармійська-Західна № 1" ; 2004 (жовтень-грудень) 2007, 2008 (січень-квітень), 2010 (січень, березень, вересень-грудень), 2011 2017, 2018 (січень-березень) Державне підприємство " Вугільна Компанія "Краснолиманська" ; 2008 (липень-грудень), 2009, 2010, 2011 (січень-травень) -управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області ; 2018 (березень-грудень), 2019 - 2022 - ТОВ "Краснолиманське" .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22.07.2023 у справі №200/2717/24, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 14.10.2024, адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: 46001, Тернопільська область, м.Тернопіль, майдан Волі, буд. 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення №52 від 26.04.2024 року про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання повторно розглянути заяву від 19.04.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня2015 року №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та призначити пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 з 19 квітня 2024 року на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області(місцезнаходження: 46001, Тернопільська область, м.Тернопіль, майдан Волі, буд. 3, ) №52 від26.04.2024 про відмову ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) у призначенні пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: 46001, Тернопільська область, м.Тернопіль, майдан Волі, буд. 3, ) призначити ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_6 ) з 19.04.2024 року пенсію на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року справа (№1-5/2018(746/15).

В іншій частині позову - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області(місцезнаходження: 46001, Тернопільська область, м. Тернопіль, майдан Волі, буд. 3, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 484,48 грн.

16.10.2024 представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22.07.2023 у справі №200/2717/24.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 30.10.2024 № 8244-8198/Б-02/8-1900/24 повідомлено представника позивача, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду 22.06.2024 року у справі № 200/2717/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській призначити пенсію на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року справа (№1-5/2018(746/15). Вищевказане рішення Донецького окружного адміністративного суду є таким, що набрало законної сили 14.10.2024. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області рішення Донецького окружного адміністративного суду 22.06.2024 у справі № 200/2717/24 виконано відповідно до покладених зобов`язань. Враховуючи, що позивачка на обліку, як отримувач пенсії, перебуваєте в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо більш детальної інформації з питань виконання рішення суду, слід звертатись до територіального органу Пенсійного фонду за місцем перебування на обліку.

Протокольним рішенням відповідача від 31.10.2024 року позивачці призначено пенсію з 19.04.2024 року ( ЗУ №1058-IV,Прик.полож.,п.2,ч.1; ЗУ №1788,ст.13,а) (Робота за списком №1).

Зі змісту такого протокольного рішення вбачається наступне:

- Умови призначення: (ЗУ №1058-IV, Прик.полож., п.2,ч.1; ЗУ №1788, ст.13,а) (Робота за списком №1);

- Середньомісячний заробіток: 40015.85000;

- Страховий стаж (повний): 39 років 5 місяців 13 днів;

- Коефіцієнт стажу без урахування кратності: 0.39417;

- Коефіцієнт стажу з урахуванням кратності ( (473 / 100 * 12) * 1): 0.39417;

- Розмір пенсії за віком (ст.27) (40015,85 х 0,39417): 15773,05;

- Доплата за понаднормовий стаж (ст.28 ч.1. абз.2) (за 9 років): 212,49;

- Загальний розмір пенсії з надбавками: 15985,54.

Не погодившись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону №1058).

Частиною 1 статті 44 Закону №1058 передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до приписів пункту 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон 1058-IV) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі Порядок № 383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 Закону № 1058-IV є перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846.

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунок та поновлення пенсії, визначений Розділом 2 цього Порядку.

Підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Згідно з пунктом 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку).

Пунктом 4.2 цього Порядку передбачено право органу, що призначає пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Пунктом 4.7 Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Верховний Суд у постанові від 24.04.2019 у справі №815/1554/17, аналізуючи практику Європейського Суду з прав людини, вказав на те, що принцип правової визначеності має застосовуватись не лише на етапі нормотворчої діяльності, а й під час безпосереднього застосування існуючих норм права, що даватиме можливість особі в розумних межах передбачати наслідки своїх дій, а також послідовність дій держави щодо можливого втручання в охоронювані Конвенцією та Конституцією України права та свободи цієї особи.

Щодо не зарахування до страхового стажу позивачки періодів її роботи з 24.04.2008 по 04.07.2008 та 01.01.2024 по 19.04.2024 суд зазначає наступне.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_5 у період з 08.10.2004 по 12.03.2018 позивачка працювала у ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська»; у період з 13.03.2018 по 19.04.2024 позивака працювала в ТОВ «Краснолиманське».

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Проте, встановлені у цій справі обставини свідчать, що страховий трудовий стаж позивачки у спірні періоди, підтверджується записами в трудовій книжці.

Це означає, що уточнююча довідка підприємств за відповідні періоду стажу не є обов`язковою для призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного суду від 25 вересня 2019 року №227/516/17.

Виходячи з наведеного періоди роботи позивачки з 24.04.2008 по 04.07.2008 та 01.01.2024 по 19.04.2024 підлягають зарахуванню до страхового стажу позивачки.

Щодо не зарахування періоду навчання з 01.09.1992 року по 24.05.1993 рік та з 14.08.1997 по 19.08.1997 у Донецькому державному технічному університеті Красноармійський філіал за спеціальністю Технологія та комплексна механізація підземної розробки родовищ корисних копалин суд зазначає наступне.

Відповідно до диплому серії НОМЕР_3 підтверджено, що ОСОБА_2 навчалася у Донецькому державному технічному університеті Красноармійський філіал у період з 01.09.1993 по 27.06.1998.

В позові зазначено, що у зв`язку з тим, що позивачка навчалася за вечірньою формою навчання, вона з 25.05.1993 року пішла працювати, у зв`язку з чим період навчання частково перетинається з періодами її роботи.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 Закону України від 23 травня 1991 року "Про освіту" підготовка фахівців у вищих навчальних закладах може проводитися з відривом (очна), без відриву від виробництва (вечірня, заочна), шляхом поєднання цих форм, а з окремих спеціальностей - екстерном.

Підпунктом 6.3 п. 6 Положення про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 02.06.1993 року № 161 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 23.11.1993 за № 173), передбачено, що вечірня і заочна (дистанційна) форми навчання є формами здобуття певного рівня освіти або кваліфікації без відриву від виробництва.

Отже, час навчання на денній формі у вищому навчальному закладі, що мав місце до 1 січня 2004 року, має зараховуватись до загального трудового стажу, який дає право на призначення пенсії, на відміну від періоду навчання на заочній (вечірній) формі, коли особа разом із навчанням здійснює трудову діяльність на виробництві (установі, організації), яка і підлягає зарахуванню до загального трудового стажу (за наявності підтверджуючих документів) даної особи.

Виходячи з наведеного, період навчання за вечірньою формою навчання не підлягає зарахуванню до страхового стажу позивачки.

Отже, позовні вимоги щодо не зарахування періоду навчання з 01.09.1992 року по 24.05.1993 рік та з 14.08.1997 по 19.08.1997 у Донецькому державному технічному університеті Красноармійський філіал не підлягають задоволенню.

Щодо не врахування заробітної плати з 01.01.2024 по 19.04.2024 при призначенні пенсії суд зазначає наступне.

З довідки ОК-5 вбачається, що позивачка у період з 01.01.2024 по 19.04.2024 отримувала заробітну плату та сплачувала страхові внески.

Згідно з ст. 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 Закону №1058-IV заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 за №22-1 (далі - Порядок №22-1), для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку до заяви про призначення пенсії за віком надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 1 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до п. 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що за загальним правилом заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід). Підставою для проведення розрахунку/перерахунку пенсії на підставі заробітної плати в такому випадку є первинні документи про нарахування такої заробітної плати. Видача довідок про заробітну плату проводиться підприємством, відповідно до первинних документів за нормативними документами, які дійсні на момент видачі довідки.

Водночас, заробітна плата (дохід) за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у спірних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду України від 17.03.2015 у справі № 21-11а15, від 15.12.2015 у справі № 2-а/576/29/14 та Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №358/1179/17, від 17.04.2018 у справі №376/2559/17, від 25.09.2018 у справі №539/1386/17, від 10.07.2019 у справі №539/2726/16-а та від 05 березня 2020 року у справі №539/3234/16-а.

Отже, відповідачем протиправно не враховано заробітну плату позивачки з 01.01.2024 по 19.04.2024.

Виходячи з наведеного позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про врахування положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» під час призначення пенсії позивачу, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року №345-VI (далі - Закон №345-VI) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 Закону №345-VI передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

З аналізу зазначених норм вбачається, що необхідною умовою для набуття права на отримання пенсії в порядку, передбаченому Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», є зайнятість на підземних роботах повний робочий день не менш як 7,5 років для жінок.

З протоколу про призначення пенсії від 31.10.2024 вбачається, що загальний стаж позивачки складає 39 років 5 місяців 13 днів, робота за Списком №1 9 років 8 місяців 6 днів.

Виходячи з наведеного, при призначенні пенсії відповідачем протиправно не застосовано положення ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про здійснення перерахунку пенсії відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суд зазначає, що станом на момент розгляду справи зарахування періодів роботи позивачки з 24.04.2008 по 04.07.2008; з 01.01.2024 по 19.04.2024 не здійснено відповідачем, отже не відбулася зміна розміру стажу позивачки. Виходячи з наведеного позовні вимоги щодо здійснення перерахунку пенсії відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є передчасними.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Частково задовольнити позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 24.04.2008 по 04.07.2008; з 01.01.2024 по 19.04.2024, не зарахування заробітної плати з 01.01.2024 року по 19.04.2024 та не урахування положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: 46001, Тернопільська область, м. Тернопіль, майдан Волі, буд. 3, ) здійснити з 19.04.2024 перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з зарахуванням до її загального страхового стажу періоди роботи з 24.04.2008 по 04.07.2008; з 01.01.2024 по 19.04.2024, заробітної плати з 01.01.2024 року по 19.04.2024 до середнього заробітку, з якого обчислюється розмір пенсії та з урахування положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: 46001, Тернопільська область, м. Тернопіль, майдан Волі, буд. 3, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 484,48 грн.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 18.06.2025 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв