Справа № 160/27130/24
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-
ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність (дії) Військової частини НОМЕР_1 щодо безпідставного не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100000 гри на місяць в розмірі за період лікування з 07.06.2024 по 20.06.2024 у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», та зобов`язати нарахувати ОСОБА_1 додаткову винагороду у збільшеному до 100000 грн на місяць розмірі за період лікування з 07.06.2024по 20.06.2024 у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням раніше виплачених сум.
- визнати протиправною бездіяльність (дії) Військової частини НОМЕР_1 щодо безпідставного не нарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024рік у розмірі місячного грошового забезпечення, у зв`язку з пораненням військовослужбовця під час виконання завдань під час воєнного стану.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що йому не виплачено додаткову винагороду за період лікування з 07.06.2024 року по 20.06.2024 рік у розмірі 100000 грн на місяць пропорційно дням перебуванням на стаціонарному лікуванні а також не виплачено матеріальну допомогу за 2024 рік для вирішення соціально-побутових питань.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
Щодо другої вимоги, то позивач не надав доказів подання рапорту про надання йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, що є передумовою для видання командиром військової частини відповідного наказу. Отже, вказана позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та невиплати матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань за 2024 рік є необґрунтованою та не підлягає задоволенню також.
Представник відповідача наполягав на відмові в задоволенні позовних вимог.
В останнє судове засідання сторони не прибули, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно посвідчення серії НОМЕР_2 є учасником бойових дій. Позивач проходив службу в військовій частині НОМЕР_1 з 19.03.2022 по 26.07.2024 Даний факт підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.07.2024 №628.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.07.2024 . року №628 молодшого сержанта ОСОБА_1 з 26 липня 2024 року виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
Приймав безпосередню участь у бойових діях та заходах, необхідних для забезпечення оборони України та пов`язаних із захистом Батьківщини та її територіальної цілісності.
Відповідно до Довідки про обставини травми (поранення/контузії/ каліцтва) від 25 травня 2024 року за № 5573, молодший сержант ОСОБА_1 , 12 травня 2023 року отримав акубаротравму.
Після отриманого травмування позивач мав ускладнення стану здоров`я та був направлений на лікування.
З 07.06.2024 по 20.06.2024 позивач знаходився на лікуванні в Національному військово- медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь» з діагнозом: Обмежений міжхребцевий остеохондроз, деформуючий спондильоз шийного відділу хребта ускладнений протрузіями та килами міжхребцевих дисків та полірадикулярним синдромом.
Позивач вважав, що кошти за період лікування йому не сплачувались, тому завернувся з цим позовом до суду. Крім того, у серпні 2024 року звернувся з зверненням до командира військової частини про отримання матеріальної допомоги, проте нарахувань не відбулось.
Вирішуючи справу по суті суд зазначає про таке.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні на території України введено воєнний стан, який існує по сьогоднішній день.
Згідно з частиною першою статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ від 20 грудня 1991 року держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова №168).
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Таким чином, на отримання грошової винагороди збільшеної до 100000 гривень мають право, зокрема військовослужбовці, які отримали поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.
Щодо виплати матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік
Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №704) визначено порядок, умови та розмір грошового забезпечення військовослужбовців.
Пунктом 5 Постанови №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
На підставі п. 1 Розділу XXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі Порядок №260), військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
Відповідно до п. 7 Розділу XXIV Порядку №260, розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.
Пунктом 9 Розділу XXIV Порядку №260 передбачено, що виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.
Отже, для нарахування відповідної допомоги військовослужбовець повинен ініціювати своє бажання її отримати шляхом подання рапорту.
Пунктом 7 наказу Міністерства оборони України "Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2019 рік" №30 від 25.01.2019 встановлено, що матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань виплачувати військовослужбовцям у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення (без урахування винагород). Накази про виплату матеріальної допомоги видавати виключно в межах доведених граничних обсягів видатків та отриманих асигнувань на її виплату з урахуванням порядку, передбаченого пунктом 5 цього наказу, після розгляду заяв військовослужбовців. У заявах про виплату матеріальної допомоги зазначаються конкретні причини (важкий стан здоров`я військовослужбовця або членів його сім`ї, смерть рідних по крові або шлюбу, пожежа або стихійне лихо та з інших соціально-побутових питань), які стали підставою для порушення клопотання, та розмір потреби.
Таким чином, слід дійти висновку, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань вважається одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців і входить до його складу. Вона надається військовослужбовцям у межах асигнувань, у розмірі, що не перевищує розміру місячного грошового забезпечення на підставі наказу командира військової частини, що видається за наслідками розгляду рапорту військовослужбовця із зазначенням обґрунтованих підстав для її отримання.
Позивач надав до суду копію звернення від 06.08.2024 року, в якому, поряд з іншими питаннями (надати розрахунок належних до виплати при звільненні сум, надати довідку про виплачені кошти, виплатити грошове забезпечення за 2023 рік та грошову компенсацію за неотримане майно) відсутнє звернення щодо виплати матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань.
Отже, доказів подання рапорту про надання позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, що є передумовою для видання командиром військової частини відповідного наказу, до суду не надано, сторонами в судовому засіданні існування такого рапорту не підтверджено.
Отже, позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та невиплати матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань за 2024 рік задоволенню не підлягає.
З огляду на те, що спір виник у зв`язку із невиплатою позивачеві додаткової винагороди за час його перебування на стаціонарному лікуванні через поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, та матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань за 2024 рік і за результатами дослідження матеріалів справи встановлено, що таку виплату додаткової винагороди проведено у повному обсязі, а позовні вимоги в цілому є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст.241-246, 255, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова